Справа № 806/43/17
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Семенюк М.М.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"20" червня 2017 р. Справа № 806/43/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Гунько Л.В.,

представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "13" квітня 2017 р. у справі за позовом Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, третя особа Філія "Ємільчинський райавтодор" Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15.11.2016 року №, № ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 15.11.2016 року на суму 98834,55 грн. та № від 15.11.2016 року в сумі 15230,85 грн..

В обґрунтування позову зазначав, що податковим органом протиправно застосовані штрафні санкції за ст.127 ПК України.

В ході судового розгляду позивач неодноразово змінював розмір позовних вимог (а.с.126) та згідно останнього уточнення (а.с.235) просив визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 15.11.2016 року № на суму 36190,79 грн. та № в сумі 11233,19 грн..

Представники позивача просили задовольнити уточнені позовні вимоги. При цьому пояснили, що податок на доходи фізичних осіб та військовий збір вони перераховували (сплачували) одночасно з виплатою зарплати, однак податковий орган ці кошти зараховував на погашення існуючої заборгованості з вказаних податку та збору, а крім того, відповідачем були нараховані штрафні санкції за період з липня по вересень 2016 року, який не підлягав перевірки.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області від 15.11.2016:

- № в частині нарахування штрафних санкцій в сумі 2396,13 грн.;

- № в частині нарахування штрафних санкцій в сумі 3147,29 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Присуджено Дочірньому підприємству "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" понесені ним судові витрати у розмірі 83,15 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області.

Ухвалою цього ж суду від 20 квітня 2017 року Виправлено допущену у резолютивній частині постанови від 13.04.2017 року по справі № 806/43/14 описку та замість " 2396,13 грн.", "83,15 грн." визначено читати, "2490,96 грн.", "190,22 грн., відповідно. "

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням в частині відмови, Позивачем у справі подано до суду апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просили скасувати постанову в зазначеній частині та прийняти нову - про задоволення позову в повному обсязі.

З зазначених підстав не погодились з прийнятим судовим рішенням в задоволеній частині і Відповідач, просив скасувати зазначену постанову в оскарженій частині та прийняти нову - про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Відповідача - Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області задоволенню не підлягає, а підлягає задоволенню апеляційна скарга Позивача - Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Державної фіскальної служби у Житомирській області (далі - ГУ ДФС у Житомирській області) проведено документальну планову виїзну перевірку філії "Ємільчинський райавтодор" Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 30.06.2016 року, за результатами якої було складено акт № 57/06-30-14-01/26192764 від 28.10.2016 року (а.с. 15-78), згідно висновків якого, крім іншого, встановлено порушення:

- пп.168.1.2, пп.168.1.4, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168, пп."а" п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 р. зі змінами та доповненнями, а саме несвоєчасне перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2013 року по 30.06.2016 року, який підлягає сплаті до бюджету у строки, встановлені ст. 168 ПКУ, в результаті чого нараховано пеню за несвоєчасну сплату податку на доходи фізичних осіб сумі 11849,70 грн. та встановлено заборгованість по податку на доходи фізичних осіб:

станом на 31.01.2013 року в сумі 16351,11 грн.;

станом на 03.03.2013 року в сумі 12707,04 грн.;

станом на 31.03.2013 року в сумі 8640,04 грн.;

станом на 01.05.2013 року в сумі 12998,60 грн.;

станом на 31.05.2013 року в сумі 12282,47 грн.;

станом на 01.07.2013 року в сумі 14329,27 грн.;

станом на 31.07.2013 року в сумі 17593,60 грн.;

станом на 31.08.2013 року в сумі 12274,25 грн.;

станом на 01.10.2013 року в сумі 18639,65 грн.;

станом на 31.01.2014 року в сумі 17646,05 грн.;

станом на 03.03.2014 року в сумі 9167,08 грн.;

станом на 31.03.2014 року в сумі 15097,03 грн.;

станом на 01.05.2014 року в сумі 5698,46 грн.;

станом на 31.05.2014 року в сумі 9171,59 грн.;

станом на 01.07.2014 року в сумі 10638,29 грн.;

станом на 31.07.2014 року в сумі 13840,48 грн.;

станом на 31.08.2014 року в сумі 14420,95 грн.;

станом на 01.10.2014 року в сумі 11422,48 грн.;

станом на 31.10.2014 року в сумі 12578,84 грн.;

станом на 01.12.2014 року в сумі 14995,04 грн.;

станом на 31.12.2014 року в сумі 14643,87 грн.;

станом на 31.01.2015 року в сумі 20637,21 грн.;

станом на 03.03.2015 року в сумі 7639,96 грн.;

станом на 31.03.2015 року в сумі 8529,73 грн.;

станом на 01.05.2015 року в сумі 10169,28 грн.;

станом на 31.05.2015 року в сумі 13158,10 грн.;

станом на 01.07.2015 року в сумі 15675,66 грн.;

станом на 31.07.2015 року в сумі 18539,25 грн.;

станом на 31.08.2015 року в сумі 10907,17 грн.;

станом на 01.10.2015 року в сумі 10040,58 грн.;

станом на 31.10.2015 року в сумі 10635,28 грн.;

станом на 01.12.2015 року в сумі 12567,38 грн.;

станом на 31.12.2015 року в сумі 4539,49 грн.;

станом на 31.01.2016 року в сумі 16395,38 грн.;

станом на 02.03.2016 року в сумі 13146,34 грн.;

станом на 31.03.2016 року в сумі 12550,47 грн.;

станом на 01.05.2016 року в сумі 14710,74 грн.;

станом на 31.05.2016 року в сумі 10517,87 грн.;

станом на 01.07.2016 року в сумі 14074,95 грн.

- пп.1.6 та пп.1.4 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ, пп.168.1.2, пп.168.1.4, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168, пп."а" п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 р. зі змінами та доповненнями, встановлено несвоєчасне перерахування до бюджету військового збору за період з 03.08.2014 року по 30.06.2016 року, який підлягає сплаті до бюджету у строки, встановлені ст.168 ПКУ, в результаті чого нараховано пеню за несвоєчасну сплату військового збору в сумі 1497,80 грн. та встановлено заборгованість по військовому збору:

станом на 01.10.2014 року в сумі 1374,72 грн.;

станом на 31.10.2014 року в сумі 1366,05 грн.;

станом на 01.12.2014 року в сумі 1509,65 грн.;

станом на 31.12.2014 року в сумі 1594,99 грн.;

станом на 31.01.2015 року в сумі 2195,82 грн.;

станом на 03.03.2015 року в сумі 824,87 грн.;

станом на 31.03.2015 року в сумі 893,22 грн.;

станом на 01.05.2015 року в сумі 1071,55 грн.;

станом на 31.05.2015 року в сумі 1347,26 грн.;

станом на 01.07.2015 року в сумі 1612,26 грн.;

станом на 31.07.2015 року в сумі 1951,73 грн.;

станом на 31.08.2015 року в сумі 1174,43 грн.;

станом на 01.10.2015 року в сумі 1072,44 грн.;

станом на 31.10.2015 року в сумі 1143,60 грн.;

станом на 01.12.2015 року в сумі 1315,68 грн.;

станом на 31.12.2015 року в сумі 1095,52 грн.;

станом на 31.01.2016 року в сумі 1739,88 грн.;

станом на 02.03.2016 року в сумі 1003,43 грн.;

станом на 31.03.2016 року в сумі 1114,57 грн.;

станом на 01.05.2016 року в сумі 1288,39 грн.;

станом на 31.05.2016 року в сумі 1149,71 грн.;

станом на 01.07.2016 року в сумі 1360,16 грн.

На підставі вказаного акту відповідачем були винесені податкові повідомлення - рішення від 15.11.2016 року:

- № (а.с.80), яким визначено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, пені у розмірі 98834,55 грн., (86984,85 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) та 11849,70 грн. сума пені відповідно до пп.129.1.3 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України);

- № (а.с.83), яким визначено суму грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з військового збору, пені у розмірі 15230,85 грн. (13733,05 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) та 1497,80 грн. сума пені відповідно до пп.129.1.3 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України).

Позивач в адміністративному порядку оскаржив спірні податкові повідомлення-рішення до Державної фіскальної служби України (а.с.127-130).

Рішенням Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги від 14.12.2016 року №27053/6/99-99-11-02-01-15 (а.с.131-134) податкові повідомлення-рішення від 15.11.2016 року № та № залишено без змін.

Не погодившись з зазначеним рішенням, Позивач з адміністративним позовом звернувся до суду.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що ГУ ДФС у Житомирській області правомірно застосувало до позивача - Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" штраф, так як виявлене порушення податкового законодавства у вигляді несвоєчасної сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору відповідає визначенню передбаченому в п.127.1 ст.127 ПК України.

Суд зазначив, що ст.126 ПК України підлягала б застосуванню, якщо при виплаті доходу на користь громадян податковий агент сплатив суму податку одночасно зі сплатою доходу або з порушенням строку, встановленого ст.168 ПК України, а ст.127 ПК України застосовується в випадку, якщо виплата доходу передувала сплаті податку.

При цьому суд першої інстанції не погодився з розрахунком податкового зобов'язання та штрафних (фінансових) санкцій по ПДФО, зазначивши, що штрафні санкції позивачу, згідно розрахунку, почали нараховуватися з 50%, у той час, коли при першому порушенні повинні застосовуватись з 25%.

Отже, на думку суду, штрафна санкція відповідно до ст.127 ПК України на суму 3575,15 грн. повинна бути застосована у розмірі 25% (3575,15 грн.*25%=893,79), на суму 379,35 грн. - у розмірі 50% (379,35 грн. *50%=189,68 грн.), тобто суд визначив, що податковим органом неправомірно застосована штрафна санкція в сумі 1083,47 грн..

Також суд вважав, що перевірка філії "Ємільчинський райавтодор" проводилась за період з 01.01.2013 року по 30.06.2016 року, а як вбачається з розрахунків податкового зобов'язання та штрафних (фінансових) санкцій (а.с.135-136, 143-144), штрафні санкції по ПДФО в сумі 1407,49 грн. та по військовому збору в сумі 3147,29 грн. застосовувались за наслідками діяльності філії після 30.06.2016, тобто за період, який не охоплювався перевіркою, а тому суд, з урахуванням приписів Глави 4 та 8 Розділу ІІ ПК України, вважав їх застосування - протиправним.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що податковий орган протиправно прийняв податкові повідомлення-рішення від 15.11.2016 року № в частині нарахування штрафних санкцій в сумі 2490,96 грн. та № в частині нарахування штрафних санкцій в сумі 3147,29 грн., а тому позов, в цій частині, задовольнив як обґрунтований.

Враховуючи часткове задоволення позову та приписи ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд присудив Позивачу понесені ним судові витрати в сумі 190,22 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області.

Колегія суддів не погоджується з прийнятим судовим рішенням з огляду на таке.

Відповідно до пп.168.1.1, пп.168.1.2 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

При цьому згідно з пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

За правилами п.127.1 ст.127 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25% суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50% суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75% суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Отже, положення цієї статті встановлюється як міра відповідальності, яка покладається на платника податків, в тому числі і на податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при чому відповідність розміру штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) з кількості разів допущених таких порушень протягом певного періоду часу. Тобто, склад порушення передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку не відбулись до чи на момент виплати доходу.

В свою чергу, в разі, якщо платник податків не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобов'язання протягом строків, передбачених Податковим кодексом України, такий платник притягується до відповідальності відповідно до ст.126 Податкового кодексу України.

В розглядуваному випадку судами з'ясовано, що несвоєчасна виплата задекларованих та узгоджених податкових зобов'язань за платежем «податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, з доходів платника податку у вигляді заробітної плати» виникла внаслідок зарахування такої сплати податковим органом в рахунок погашення попередньої заборгованості, а тому має місце лише несвоєчасне перерахування сум податку, відповідальність за яке передбачено ст.126 Податкового кодексу України, а не ст.127 Податкового кодексу України, як помилково вважає відповідач.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає хибним висновок суду першої інстанції щодо можливості судом самостійно змінювати спосіб та суму нарахування штрафних санкцій в частині оскарженого податкового повідомлення-рішення.

Так, згідно з п.61.1 ст.61 ПК України, податковий контроль це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.62.1 ст.62 ПК України, податковий контроль здійснюється, зокрема, шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно з пп.54.3.5 п.54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом

Відповідно до п.86.1 ст.86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.

Отже, факт порушення податкового законодавства може бути встановлений не інакше як за результатами перевірки платника податків, за результатами якої складається акт.

Підвищені розміри штрафів у разі повторного виявлення податкових порушень (50 %, 75 %) застосовуються не за сам факт виявлення будь-яких порушень, а за повторне вчинення діянь за обставин, передбачених, зокрема, підпунктом 54.3.5 пункту 54.4 статті 54 ПК України.

Однак відповідачем не надано доказів, що до Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" протягом 1095 днів були застосовані штрафні санкції саме за повторне вчинення діянь за обставин, визначених чинним законодавством.

На підставі вищевикладеного суд апеляційної інстанції вважає, що податковим органом і із зазначеної підстави неправомірно застосовано штрафну санкцію по утриманому і не перерахованому до бюджету податку на доходи фізичних осіб в розмірі 50% та 75% за відповідний перевіряємий період щодо позивача, а тому податкові повідомлення-рішення в оскарженій частині, і із зазначеної підстави, підлягають скасуванню повністю.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що якщо встановлено невідповідність частини рішення суб'єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства то наслідком такого можливе визнання акта частково протиправним, при умові, що цю частину може бути ідентифіковано та що без неї оспорюваний акт в іншій частині не втрачає свою цілісність, значення. Разом з цим, суд, надаючи правову оцінку підставам відповідальності і розміру штрафної (фінансової) санкції, застосованої податковим органом, не вправі підміняти собою такий орган та приймати рішення щодо зміни підстав застосування штрафної (фінансової) санкції та визначення її розміру.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що із частини оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, можливо виокремити ще частину, яку суд вважав неправомірним.

В силу вимог ст.71 КАС України, податковим органом не доведено, а в суді апеляційної інстанції не підтверджено обгрунтованості висновку акту перевірки, що стали підставою для прийняття в частині оскаржуваних повідомлень-рішень від 15.11.2016 року №007871302, №.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що помилково та безпідставно були винесено вищевказані податкові повідомлення-рішення відносно позивача, а тому вони підлягає скасуванню в оскарженій частині.

Скасування рішення податкового органу повністю, у оскарженій його частині, у такій ситуації дає можливість податковому органу визначити в установленому законодавством порядку правильне рішення, зокрема, через прийняття в цій частині нового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" задовольнити, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "13" квітня 2017 р. скасувати, прийняти нову постанову, якою задовольнити позов в повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 15 листопада 2016 року на суму 36190,79 грн. та № від 15 листопада 2016 року в сумі 11233,19 грн..

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області на користь ДП "Житомирський облавтодор" ВАТ "ДАК"Авирмрбільні дороги України" понесені судові витрати в сумі 3593.07 грн..

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення виготовлено "22" червня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Дочірнє підприємство "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" вул.Перемоги,75,м.Житомир,10003

3- відповідачу/відповідачам: Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області вул.Юрка Тютюнника, 7,м.Житомир,10003

4-третій особі: Філія "Ємільчинський райавтодор" Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" - вул.Гоголя,16-а,смт.Ємільчине,Ємільчинський район, Житомирська область,11202

5,6 - представнику Дочірнє підприємство "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України, ОСОБА_3, АДРЕСА_1

ОСОБА_4, АДРЕСА_2 ,