Справа № 2-а/1570/2462/11
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2012-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2012 р.Справа № 2-а/1570/2462/11

Категорія: 9.2.1Головуючий в 1 інстанції: Федусик А.Г.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого Джабурія О.В.

суддів Крусяна А.В.

ОСОБА_1

при секретарі Філімович І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Міський житлово-комунальний центр»на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2011 року у справі за позовом Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна дільниця №1» до Державної податкової інспекції у місті Южне Одеської області про визнання протиправними дій, визнання нечинними та скасування рішень № та № від 26.11.2010 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом мотивуючи його тим, що 12.11.2010 року співробітниками ДПІ у м. Южне Одеської області було проведено перевірку КП «Житлово-експлуатаційна дільниця №1»щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу, вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій.

За результатами проведеної перевірки, на підставі складеного акту №006704 від 12.11.2010 року, за порушення вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»від 06.07.95 р. № 265/95-ВР (із змінами та доповненнями), а також «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління НБУ №637 від 15.12.2004 року, ДПІ були прийняті рішення від 26.11.2010 року № та № про застосування до КП «Житлово-експлуатаційна дільниця №1»штрафних санкцій на суму 680 грн. та 294 295 грн. відповідно.

Позивач не погоджується з цими рішеннями, оскільки зазначена перевірка, на його думку, була проведена з грубими порушеннями встановленого законом порядку, а висновки цієї перевірки не відповідають фактичним обставинам та вимогам закону. Зазначене стало підставою для звернення до суду з цим позовом, в якому позивач просив визнати протиправними дії ДПІ щодо проведення спірної перевірки, а також визнати нечинними та скасувати спірні рішення ДПІ про застосування до КП «Житлово-експлуатаційна дільниця №1»штрафних санкцій в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову в повному обсязі з підстав необґрунтованості та безпідставності заявлених вимог.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2011 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Комунальним підприємством «Міський житлово-комунальний центр»на зазначену постанову була подана апеляційна скарга. Апелянт просить постанову скасувати та прийняти нову, якою визнати нечинними та скасувати рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № та № від 26.11.2010 року. Також апелянт просив визнати дії ДПІ у м. Южний Одеської області неправомірними щодо проведеної планової перевірки від 12.11.2011 року стосовно дотримання КП «Житлово-експлуатаційна дільниця №1»порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що 12.11.2010 року співробітниками ДПІ було проведено перевірку КП «Житлово-експлуатаційна дільниця №1»щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу, вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій.

За результатами проведеної перевірки ДПА був складений акт №006704 від 12.11.2010 року, в якому зазначено про виявлені в ході цієї перевірки порушення вимог п. 9 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», що виразилося у незабезпеченні щоденного роздрукування фіскальних звітних чеків за 10.02.2010 року та 26.03.2010 року, а також вимог п.2.6 Положення, що виразилося у не оприбуткуванні готівкових коштів у книзі обліку розрахункових операцій в сумі 44097,00 грн. за 10.02.2010 року, та в сумі 14 762,00 грн. за 26.03.2010 року на підставі вказаних фіскальних звітних чеків.

В звязку з виявленими в ході перевірки порушень, ДПІ було прийнято рішення № від 26.11.2010 року про застосування до КП «Міський житлово-комунальний центр»штрафних санкцій на суму 680 грн., а також прийнято рішення за порушення вимог щодо оприбуткування готівки № від 26.11.2010 року про застосування штрафних санкцій на суму 294 295 грн.

Позивач просив зазначені рішення визнати нечинним та скасувати їх.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень.

Як було встановлено, ні під час проведення перевірки, ні під час розгляду справи представником позивача не заперечувався факт незабезпечення щоденного роздрукування фіскальних звітних чеків за 10.02.2010 року та 26.03.2010 року.

Відповідно до вимог п. 4 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»за порушення вимог цього закону до субєктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його не зберігання в книзі обліку розрахункових операцій.

Приймаючи до уваги визнання факту незабезпечення щоденного роздрукування фіскальних звітних чеків за 10.02.2010 р. та 26.03.2010 р., враховуючи положення вимог п. 4 ст. 17 вищезазначеного Закону, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно правомірності та обґрунтованості прийнятого відповідачем рішення № від 26.11.2010 р. про застосування до КП штрафних санкцій на суму 680 грн.

В ході перевірки також було виявлено порушення вимог п. 2.6 Положення, що виразилось у неоприбуткуванні готівкових коштів у книзі обліку розрахункових операцій в сумі 44 097 грн. за 10.02.2010 р., та в сумі 14 762 грн. за 26.03.2010 р. на підставі фіскальних звітних чеків РРО.

Згідно до п. 2.6 Положення, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній мірі оприбутковуватися. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або з використанням розрахункових книжок оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

В результаті виявлених в ході перевірки порушень вимог щодо оприбуткування у касі готівки, відповідачем було прийняте рішення № від 26.11.2010 р. про застосування до КП штрафних санкцій на суму 294 295 грн., що відповідає положенням ст. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки»№436/95 від 12.06.1995 року.

Враховуючи той факт, що ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ні під час апеляційного перегляду рішення, не було встановлено порушень передбаченого діючим законодавством порядку проведення перевірки, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що спірні рішення ДПІ про застосування до КП штрафних санкцій були прийняті обґрунтовано та на підставі закону.

Крім того, доводи позивача про те, що уся готівка, яка надійшла до КП 10.02.2010 р. та 26.03.2010 р. була вчасно оприбуткована в касі підприємства, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. На пропозицію суду представити належні докази оприбуткування у встановленому порядку грошових коштів, позивачем цього зроблено не було. Не було також представлено на огляд суду і книгу обліку розрахункових операцій.

Судова колегія вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач, який є субєктом владних повноважень, свою позицію суду доказав та обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 196; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Міський житлово-комунальний центр»залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2011 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом 20 днів.

Повний текст судового рішення виготовлений 21.05.2012 року.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян

Суддя: О.І.Шляхтицький