Справа № 607/3564/17
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/6477/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.

суддів: Попка Я.С., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 квітня 2017 року у справі № 607/3564/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними,-

В C Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов'язання відповідача відновити і здійснити виплату невиплачених сум призначеної пенсії по інвалідності відповідно до вимог Закону України від 09 липня 2003 року "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" починаючи з 01 червня 2015 року.

На підтвердження позовних вимог покликається на те, що працює на посаді судді Бережанського районного суду Тернопільської області. З 08.04.2009 року він перебуває на обліку у відповідача у зв'язку з призначенням йому пенсії по інвалідності 3 групи загального захворювання, яку він отримував до березня 2015 року включно, відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Однак, виплату такої пенсії починаючи з квітня 2015 року припинено. Звернувшись до відповідача із заявою про виплату пенсії, отримав відмову, із посиланням на те, що згідно з Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 року №213-VII, Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 24.12.2015 року №911-VIII, відповідно до яких особам, тимчасово, з 01 квітня 2015 року, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії чи довічного грошового утримання у порядку та на умовах передбачених Законом Про судоустрій та статус суддів, зупинено виплату пенсії.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.04.2017 року позов ОСОБА_1 до Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в частині зобовязання здійснити виплату невиплачених сум призначеної пенсії по інвалідності відповідно до вимог Закону України від 09 липня 2003 року Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 01 червня 2015 року по 16.09.2016 року, залишено без розгляду.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 квітня 2017 року позов ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії задоволено.

Визнано протиправними дії Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії за віком призначеної з 08 квітня 2009 року відповідно до вимог Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Зобов'язано Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області відновити та виплатити ОСОБА_1 призначену йому з 08 квітня 2009 року відповідно до вимог Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування пенсію по інвалідності, починаючи з 17 вересня 2016 року.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржив відповідач, який покликаючись на те, що вказана постанова є незаконною та прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, просить постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 квітня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що, припинення виплати позивачу пенсії з 01 квітня 2015 року було здійснено у зв'язку із прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VІІІ від 02.03.2015 року, яким внесено зміни до статті 47 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Крім цього позивач продовжує працювати на посаді, яка передбачена Законом України Про судоустрій і статус суддів», а тому призначена йому пенсія згідно з Законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у період з 01.04.2015 року до звільнення не виплачується, а тому дії відповідача є правомірними.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла до висновку про те, що в задоволенні апеляційну скаргу слід задоволити з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено те, що 08 квітня 2009 року ОСОБА_1 призначена пенсія по інвалідності, відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Листом №711/Ш-11 від 05.01.2017 року Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області відмовило позиву у поновленні виплати пенсії, оскільки ст.47 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (в редакції Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення №213-VIII від 02 березня 2015 року та Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 24 грудня 2015 року №911VIII) передбачено, що тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року та з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів І та ІІ групи, інвалідів війни ІІІ групи, учасників бойових дій та осіб, на яких поширюється чинність п. 1 ст.10 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту), які працюють на посадах та на умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії не виплачуються.

Оцінюючи правовідносини, що виникли між сторонами апеляційний суд виходить з наступних міркувань.

Частиною 1 статті 46 Конституції України передбачено, що громадянам гарантовано право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсійне забезпечення громадян України, в тому числі порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України Про пенсійне забезпечення, Законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та іншими нормативно-правовим актами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.8 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, право на отримання пенсії та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Позивач, працюючи на посаді судді після призначення пенсії, продовжив сплату обов'язкових платежів, є особою, яка підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню в розумінні статті 11 вказаного Закону.

З 01.04.2015 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення № 213-VIII від 02.03.2015 року, пп. 2 п.12 розділу 1 якого внесені зміни в ст. 47 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, згідно з якими:

Тимчасово, у період з 01.04.2015 по 31.12.2015:

- у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України Про статус народного депутата України, Про державну службу, Про прокуратуру, Про судоустрій і статус суддів, пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються;

- у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Оскільки, ОСОБА_1 з 08.04.2009р. призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, при цьому позивач займає посаду судді Бережанського районного суду Тернопільської області, на останнього поширюється дія Закону України «Про судоустрій і статус суддів», зокрема, й щодо пенсійного забезпечення.

Разом з тим, враховуючи, що до 01 червня 2015 року не було врегульовано законодавством питання щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, відповідно до Закону України Про судоустрій і статус суддів.

Станом на 01.06.2015 року посада, на якій працював позивач, передбачала право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Закону України Про судоустрій і статус суддів, у зв'язку з чим відповідачем виплату пенсії позивачу було припинено.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу ІІІ Прикінцеві положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення, у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України Про державну службу, Про прокуратуру, Про судоустрій і статус суддів, Про статус народного депутата України, Про Кабінет Міністрів України, Про судову експертизу, Про Національний банк України, Про службу в органах місцевого самоврядування, Про дипломатичну службу, Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ Прикінцеві положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01.06.2015 року прийнятий не був, у звязку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України Про судоустрій і статус суддів щодо пенсійного забезпечення і, відповідно, пенсії за цим Законом не призначаються.

З 01.06.2015 року особам, на яких поширюється дія Закону України Про судоустрій і статус суддів, пенсія призначається відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 24 травня 2016 року (справа № 21-948а16).

01 січня 2016 року набрав чинності Закон України від 24 грудня 2015 року №911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", яким перше речення частини першої статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" викладено в такій редакції: "тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються".

Тобто, з 01 січня 2016 року знову почали діяти встановлені Законом України від 24 грудня 2015 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" обмеження щодо виплати призначених пенсій особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених, зокрема, Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

Водночас, Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, а саме, серед іншого, перше речення частини першої статті 54, відповідно до яких тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Таким чином, з 20.12.2016 року по 31.12.2016 року відповідач був зобовязаний відновити виплату пенсії позивачу.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права висловлена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 07 квітня 2017 року (справа К/800/10937/17).

З 1 січня 2017 року пенсії виплачуються без урахування одержуваної заробітної плати (доходу) або пенсійних виплат з накопичувальної системи пенсійного страхування чи пенсійних виплат із системи недержавного пенсійного забезпечення, крім випадків, передбачених законом.

З аналізу наведеної норми слід зробити висновок, що особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України Про державну службу, Про прокуратуру, Про судоустрій і статус суддів, призначені пенсії / щомісячне довічне грошове утримання в 2017 році не виплачуються.

Поряд з цим, згідно ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що адміністративний позов в частині позовних вимог щодо відновлення та здійснення виплати призначеної пенсії по інвалідності, поданий після закінчення шестимісячного строку звернення до суду, який в даному випадку слід обчислювати з дня подачі позову до суду, тобто з 16.03.2017 року. Судом не встановлено підстав для визнання причин пропуску такого строку поважними, тому позов в частині за період, що виходить за межі шестимісячного строку з 01 червня 2015 року по 16 вересня 2016 включно, вірно залишено без розгляду.

Беручи до уваги наведене, а також те, що позивач продовжує працювати на посаді судді, призначена йому пенсія згідно з Законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у період з 20.12.2016 року по 31.12.2016 року не виплачуються, а тому вимога про зобовязання відповідача поновити виплату пенсії по 3 групі інвалідності у 2016 році підлягає задоволенню з 20.12.2016 року по 31.12.2016 року.

З 1 січня 2017 року пенсії виплачуються без урахування одержуваної заробітної плати (доходу) або пенсійних виплат з накопичувальної системи пенсійного страхування чи пенсійних виплат із системи недержавного пенсійного забезпечення.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги відповідача є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області задовольнити частково.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 квітня 2017 року у справі № 607/3564/17 скасувати та прийняти нову постанову відповідно до якої позов задоволити частково.

Визнати протиправними дії Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, призначеної з 08 квітня 2009 року, відповідно до вимог Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період з 20.12.2016 року по 31.12.2016 року.

Зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області відновити та виплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності призначену з 08 квітня 2009 року відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 20.12.2016 року по 31.12.2016 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Повний текст постанови виготовлено 29.06.2017 року.