Справа № 802/806/17-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

14 червня 2017 р. Справа № 802/806/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима Петровича,

за участю секретаря судового засідання: Шевченка Р.В.

представників позивача: Алексєєнка О.А., Кутафіна Д.В.

представників відповідача: Гуся В.В., Непийводи І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль"

до: Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області

про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль" з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на безпідставність та необґрунтованість висновків податкового органу щодо завищення податкового кредиту з податку на додану вартість і, як наслідок, завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду по господарських операціях з ТОВ "КГ"Фенікс".

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити, посилаючись на доводи позовної заяви. Окремо зазначили, що всі здійснені господарські операції позивачем з ТОВ "КГ"Фенікс" підтверджуються належними первинними документами.

Представники відповідачів в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог. Також надали письмові заперечення (а.с. 81-86), відповідно до яких просили відмовити у задоволенні позовних вимог, вважаючи правомірними та обґрунтованими висновки акту перевірки щодо завищення позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість та від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду по господарських операціях з ТОВ "КГ"Фенікс".

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову, з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі направлення від 03.04.2017 року № 549, згідно з пп. 78.1.1, 78.1.4. п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України та наказу Головного управління ДФС у Вінницькій області від 31.03.2017 року № 433 проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТОВ "Автомагістраль" з питань своєчасності, достовірності та повноти нарахування податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ "КГ"Фенікс" за період з 01.12.2016 року по 31.12.2016 року.

За результатами перевірки складено акт від 14.04.2017 року № 219/02-32-14-06/32884416, згідно якого встановлено порушення п. 198.1 ст. 198, п. 200.1, 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, а саме: завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду - 122288 грн.; занижено суму податку на додану вартість, які підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного періоду у загальній сумі 1312609 грн.

На підставі висновків акту перевірки, податковим органом у відношенні позивача сформовані податкові повідомлення-рішення від 05.05.2017 року № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 1312609 грн. та застосовані штрафні (фіанансові) санкції у розмірі 328152 грн. та №, яким визначено суму завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 122288 грн. Дані рішення одночасно являються предметом оскарження у даній справі.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України). При цьому, в даному випадку норми ПК України застосовуються в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до п.п. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення, визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов'язань платників податків, застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи, що передбачено п.п. 20.1.18, 20.1.19 цього ж Кодексу.

Як свідчать матеріали справи за наслідками проведеної перевірки, контролюючим органом складено акт 14.04.2017 року № 219/02-32-14-06/32884416, висновки якого стали підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень від 05.05.2017 року № , №.

Перевіркою встановлено, що в порушення п. 198.1 ст. 198 ПК України ТОВ "Автомагістраль" віднесено до складу податкового кредиту за грудень 2016 року та відображено в додатку 5 до декларації та в рядку 10.1 Декларацій "Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг на необоротних активів на митній території України з основною ставкою" суму взаєморозрахунків з ТОВ "КГ "Фенікс" в розмірі 1434896,74 грн.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п. 198.6 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи викладені норми Податкового кодексу України зазначено про існування декількох підстав для формування податкового кредиту, а саме: наявність у платника податку - покупця належно оформленої податкової накладної, фактична сплата грошових коштів контрагенту, в сумі визначеній в податковій накладній, а також фактичне виконання господарської операції, за наслідками якої у платника податку на додану вартість виникає право на податковий кредит.

Як свідчать матеріали справи та встановлено в судовому засіданні, між ТОВ "Автомагістраль" та ТОВ "Комерційна група "Фенікс" укладено договір надання послуг техніки №0107/1 від 29.06.2016 року.

Згідно з п. 1.1 вказаного договору виконавець приймає на себе обов'язки з надання послуг дорожньо-будівельної техніки для виконання робіт замовником, а замовник замовляє та оплачує надані виконавцем послуги на умовах, визначених цим договором. Послуги вважаються наданими виконавцем з моменту узгодження сторонами рахунків актів здачі-приймання робіт (наданих послуг).

За результатами наданих послуг виконавець надає замовнику наступні документи: акт здачі-приймання виконаних (наданих послуг) у двох примірниках; податкову накладну, виписану та зареєстровану відповідно до ст. 201 ПК України та інших статей ПК України, що регламентують питання складання, реєстрації та надання податкової накладної в електронному вигляді, направлена через відповідне програмне забезпечення для обміну податковими накладними (п. 1.4-1.6 Договору).

Вартість наданих послуг визначається за домовленістю сторін (за машино-години) та відображається в акті здачі-приймання робіт (наданих послуг), який є невід'ємною частиною даного договору. Підставою для оплати наданих послуг є акт здачі-приймання робіт (наданих послуг) або акт звірки взаємних розрахунків, підписаний обома сторонами. Замовник зобов'язується проводити оплату за надані послуги у безготівковому порядку на розрахунковий рахунок виконавця, вказаний в розділі 8 Договору (п. 3.1, 3.3, 3.4 Договору) (а.с. 29-32).

Виконання умов вказаного договору підтверджується актами надання послуг № 1-3 від 15.12.2016 року, згідно яких вказано марки навантажувачів та бульдозерів, якими надавались послуги позивачу ТОВ "КГ "Фенікс", зокрема: навантажувачі New Holland W270 B, HITACHI ZW250, HITACHI ZW220, HITACHI LX190-7, CASE921E, бульдозери Komatsu D 65 EX-15, Komatsu D 85 EX-15, Caterpillar D6R, кількість машино-годин, ціна наданих послуг, у тому числі з ПДВ, вказані акти підписані представниками сторін та засвідчені печатками.

Розрахунки за надані послуги підтверджуються платіжними дорученнями № 1507 від 26.12.2016 року, № 1509 від 27.12.2016 року, №1510 від 27.12.2016 року.

Також на виконання умов вказаного договору представником позивача надано податкові накладні від 15.12.2016 року № 45, 46, 7 вказані накладні також містять необхідні відомості про реальність здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентом ТОВ "КГ "Фенікс", зокрема марки навантажувачів та бульдозерів, якими надавались послуги позивачу, кількість машино-годин, ціну наданих послуг, у тому числі з ПДВ. Вказані податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, що також зазначено в акті перевірки.

Крім того, під час надання послуг техніки ТОВ "Автомагістраль" складалися наряди-завдання дорожньо-будівельної техніки, які долучені до матеріалів справи під час судового засідання. Вказані наряди складалися під час надання послуг техніки, містять назви виконаних завдань (підгортання, переміщення, навантаження, погрузка), години в наряді, години за роботу, показники лічильників, кожна графа засвідчена підписом особи, яка прийняла роботи. Вказані роботи виконувались у Івано-Франківській, Львівській, Харківській та Одеській областях.

Також між ТОВ "Автомагістраль" та ТОВ "Комерційна група "Фенікс" укладено договір №0108/1 від 29.07.2016 року. Згідно п. 1.1 вказаного договору замовник передає, а виконавець зобов'язується прийняти бітум нафтовий дорожній, бітумну емульсію, сипучі будівельні матеріали на зберігання і повернути його замовнику або особі, вказаній замовником, в тій же кількості, тієї ж марки і якості, відповідного нормативним документам на продукцію протягом терміну дії договору. На умовах дійсного договору виконавець зобов'язується надати наступні послуги: здійснювати розігрів бітумної емульсії, бітуму дорожнього (п. 1.2 Договору).

Відпуск будівельних матеріалів за кількістю та якістю здійснюється відповідно до вимог цього Договору та оформляється актом прийому-передачі (п. 3.1 Договору).

Акти надання послуг оформляє та надає замовнику виконавець. Замовник протягом 3 днів з моменту отримання акту зобов'язаний підписати і повернути виконавцю один примірник акту. Якщо протягом 10 днів з моменту отримання акту здачі-приймання виконаних робіт (виконаних послуг) замовник не повернув виконавцю підписаний примірник акту та не надав письмові заперечення, роботи вважаються прийнятими замовником в обсязі, який вказаний в акті здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) (п. 4.3 Договору).

Оплата за виконані роботи проводиться замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця, оплата також може проводитись шляхом заліку зустрічних взаємних вимог, зустрічних поставок продукції або за векселем, або іншим способом за згодою сторін, і які не суперечать законодавству України (п. 4.5 Договору).

Виконання умов вказаного договору підтверджується актами надання послуг №6, 7, 9 від 15.12.2016 року з зазначенням найменування послуг, які надавались, кількістю одиниць, вартістю наданих послуг, у тому числі з ПДВ, податковими накладними від 15.12.2016 року № 58, 101, 2. Вказані податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, що також зазначено в акті перевірки.

Розрахунки за вказаними договором підтверджуються платіжними дорученнями № 1518 від 28.12.2016 року, № 1522 від 29.12.2016 року.

Крім того, факт прийому-передачі будівельних матеріалів підтверджується відповідними актами від 31.08.2016 року, 30.09.2016 року, 31.10.2016 року, 30.11.2016 року, згідно яких встановлено факт передачі та отримання матеріалів на та зі зберігання, зокрема бітуму, бітумної емульсії, мінерального порошку та цементу. Вказані акти також засвідчені підписами уповноважених осіб та печатками підприємств.

Також реальність вказаних операцій підтверджується відомостями передачі матеріалів на/зі зберігання за серпень-листопад 2016 року, де вказано дату прийому на зберігання, отримання зі зберігання, найменування будівельних матеріалів бітум, бітумна емульсія, мінерального порошку та цементу, кількість матеріалів.

Крім того, факт реальності проведених господарських операцій підтверджується оборотно-сальдовими відомостями по рахунку: 201 за серпень-листопад 2016 року, протоколом № 1 погодження та корегування обсягів наданих послуг, актами звірки взаємних розрахунків, що свідчить про те, що позивачем та ТОВ "КГ"Фенікс" постійно здійснювався контроль за бухгалтерським обліком та зміною свого майнового стану.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно із ч. 2 ст. 9 Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Дослідивши під час судового розгляду справи надані первинні документи, судом встановлено, що всі вони складені у відповідності до вказаних норм Закону та під час здійснення господарської операції. Їх зміст підтверджує, реальність господарських операцій між ТОВ "Автомагістраль" та ТОВ "КГ"Фенікс" щодо надання послуг, визначених у договорах №0107/1 від 29.06.2016 року та №0108/1 від 29.07.2016 року. Вказані документи містять найменування виконаних робіт, наданих послуг докази розрахунків між сторонами договорів, факт приймання, видачі матеріалів тощо.

Крім того, під час проведеної перевірки ТОВ "Автомагістраль" податковим органом встановлено, що ТОВ "КГ "Фенікс" не знаходиться за адресою реєстрації. При цьому засновник та керівник ОСОБА_1, від імені якого підписані усі досліджені первинні документи, підтвердив свою причетність до реєстрації та ведення фінансово-господарської діяльності підприємства.

Разом з тим, судом встановлено, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "КГ "Фенікс" зареєстроване як юридична особа, за адресою: 39600, Полтавська область, м. Кременчук, Автозаводський район, проїзд Галузевий, буд. 18-Б. В стані припинення не перебуває. Вказана адреса зазначена ТОВ "КГ"Фенікс" в усіх первинних документах.

Також податковим органом встановлено, що ТОВ "Комерційна група "Фенікс" за період червень-грудень 2015 та січень-грудень 2016 року здійснило видимість придбання та подальшої реалізації товарів (робіт, послуг), які в дійсності ними не реалізувалися, а лише полягали в документальному оформленні їх результатів у податковій звітності.

Господарські операції між ТОВ "КГ"Фенікс" за період червень-грудень 2015 та січень-грудень 2016 року та котрагентами-постачальниками/покупцями не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, відсутності платника за податковою адресою, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності.

Крім того, згідно з даними ЄРПН ТОВ "КГ"Фенікс" зареєструвало податкові накладні на адресу ТОВ "Автомагістраль" на реалізацію послуг навантажувачів та бульдозерів і реалізацію послуг зі зберігання.

Згідно ЄРПН на адресу ТОВ "КГ"Фенікс" зареєстровано податкові накладні від 15.12.2016 року на загальну суму 320000 грн., в тому числі ПДВ 53333,34 грн. контрагентом-постачальником ТОВ "Белогві" з номенклатурою оренда бульдозерів та навантажувачів (назви бульдозерів та навантажувачів відповідають назвам у зареєстрованих на адресу ТОВ "Автомагістраль" податкових накладних). При цьому, ТОВ "Белогві" протягом липня-вересня 2016 року надавало послуги навантажувачів та бульдозерів іншим контрагентам.

Однак, вказані обставини суд до уваги не приймає, оскільки судом попередньо встановлено про реальність здійснення господарських операцій між ТОВ "Автомагістраль" та ТОВ "КГ"Фенікс", на підставі первинних документів, які відповідають вимогам чинного законодавства України про бухгалтерський облік.

Отже, вказані обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на податковий кредит з податку на додану вартість у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого права та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту, оскільки податкове законодавство України не ставить право платника податку на додану вартість на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу тощо. В разі порушення контрагентом податкової дисципліни відповідальність та негативні наслідки мають настати саме для цієї особи.

Чинне законодавство не зобов'язує платника податків перевіряти безпосереднього контрагента на предмет виконання ним вимог податкового законодавства та його безпосередню наявність за місцезнаходженням перед тим, як відносити відповідні суми податку на додану вартість до податкового кредиту.

Однак податковий орган може довести, що отримана платником податку податкова вигода є необґрунтованою. Так, податкова вигода може бути необґрунтованою, зокрема, якщо господарські операції між позивачем та його контрагентом не були реальними, а оформлялися лише документально. Однак, під час судового засідання представниками відповідача не наведено належних та допустимих доказів в спростування реальності господарських операцій між позивачем та ТОВ "КГ "Фенікс".

Аналогічного висновку дійшла колегія Вищого адміністративного суду України в ухвалі від 22.10.2015 року справа № К/800/50020/14.

Крім того, під час перевірки контролюючим органом встановлено, що згідно ЄРПН на адресу ТОВ "КГ"Фенікс" зареєстровано податкові накладні від 15.12.2016 року на загальну суму 249 812,90 грн. в тому числі ПДВ 41635,48 грн. контрагентом-постачальником ТОВ "Шляховик-97" з номенклатурою послуги зі зберігання на кількість тонн, що відповідає кількості у зареєстрованих на адресу ТОВ "Автомагістраль" податкових накладних. Ціна постачання одиниці товару /послуги в 10 раз менше, ніж у зареєстрованих на адресу ТОВ "Автомагістраль" податкових накладних.

Матеріали справи свідчать, що між ТОВ "КГ"Фенікс" та ТОВ "Шляховик-97" укладено договір №1315 від 29.07.2016 року. Згідно п. 1.1 вказаного договору замовник передає, а виконавець зобов'язується прийняти бітум нафтовий дорожній, бітумну емульсію, сипучі будівельні матеріали на зберігання, зберігати, і повернути його замовнику або особі, вказаній замовником в тій же кількості, тієї ж марки, виду і якості, відповідного нормативним документам на продукцію протягом терміну дії договору. Зберігання будівельних матеріалів за цим договором здійснюється виконавцем за адресами: Одеська область, Овідіопольський район смт. Авангард, вул. Базова-12, м. Галич, вул. Вітовського, 57, Львівська область, Стрийський район, с. Ходовичи, вул. Шевченка, 51а, Львівська область, Сокальський район, смт. Жвірка, вул. 1-го Травня, 5, м. Куп'янськ, станція Шевченково Південна 430508.

Виконання умов вказаного договору підтверджується актами надання послуг № 1150, 1151, 1152, 1153 від 15.12.2016 року, згідно яких підтверджується надання послуг зі зберігання.

Що стосується реальності господарських операцій ТОВ "Белогві".

Судом встановлено, що між ТОВ "Белогві" та ТОВ "КГ "Фенікс" укладено договір № 125 від 29.06.2016 року. Згідно п. 1.1 вказаного договору орендодавець зобов'язується передати за плату орендареві у строкове користування, а орендар зобов'язується прийняти у строкове користування дорожньо-будівельну техніку (найменування, марка та кількість яких визначається в акті приймання-передачі, що являється невід'ємною частиною цього договору та складається безпосередньо в момент фактичної передачі техніки орендарю) та зобов'язується сплачувати орендодавцеві орендну плату, на умовах визначених цим договором. Згідно додаткової угоди до договору № 125 від 29.06.2016 року визначено назву техніки, кількість одиниць та розмір орендної плати, зокрема навантажувач New Holland W270 B, навантажувач HITACHI ZW250, навантажувач HITACHI ZW220, навантажувач HITACHI LX190-7, навантажувач CASE921E, бульдозери Komatsu D 65 EX-15, Komatsu D 85 EX-15, Caterpillar D6R.

Виконання умов вказаного договору підтверджується актами надання послуг № 18946, 18947, 18948, 18949, 18950 від 15.12.2016 року.

Згідно пп. "б" п. 185.1 ст. 185 ПК України об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Таким чином, встановлені обставини підтверджують реальність об'єктів оподаткування по ланцюгу постачання, що в свою чергу підтверджує реальність здійснення господарської операції ТОВ "Автомагістраль" та ТОВ "КГ "Фенікс" та право позивача на податковий кредит.

Більше того, ТОВ "Белогві" надавало послуги навантажувачів та бульдозерів іншим контрагентам протягом липня-вересня 2016 року, в той час, як господарські операції між ТОВ "Автомагістраль" та ТОВ "КГ"Фенікс" здійснювались протягом серпня-листопада 2016 року.

Вирішуючи адміністративну справу, суд керується визначеними ст. 8 КАС України принципами щодо верховенства права, згідно яких, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 8 КАС України).

Відповідно ч. 2 цієї ж статті, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Таким чином, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, який зазначив, що у разі наявності у державних органів інформації про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (див. рішення по справі «Інтерсплав проти України» (заява № 803/02), п. 38).

Так, Рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 р. (справа «Щокін проти України») забезпечує гарантування одного з найважливіших принципів податкового законодавства, а саме презумпцію правомірності рішень платника податку у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Зокрема, Європейський суд справ людини зазначив, що у разі, коли національне законодавство припускало неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків платників податків, національні органи були зобов'язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для платника податків. Однак у справі, що розглядається, органи державної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на заявника додаткових зобов'язань зі сплати прибуткового податку (див. Рішення Європейського суду з прав людини, від 14.10.2010 р. п. 57 справа «Щокін проти України»).

Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Булвес» АД проти Болгарії» (заява №3991/03) від 22.01.2009 р. надає змогу не допустити обмеження законного права платника податків на податковий кредит, віднесення певних сум до витрат, за умови реальності господарської операції, у випадку порушення його контрагентом та контрагентами такого контрагента податкової дисципліни. Вказаним Рішенням роз'яснено, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ вдруге, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги є надмірним тягарем для платника податку, що порушить справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Таким чином, платник податків, який дотримується вимог податкового законодавства під час здійснення господарської операції та ведення бухгалтерського обліку, не повинен нести непомірний тягар стосовно обмеження права на податковий кредит у разі недотримання його контрагентом обов'язків, визначених податковим законодавством щодо сплати податків та ведення податкової звітності.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено).

Згідно ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, з урахуванням практики Вищого адміністративного суду України та Європейського суду з прав людини, суд доходить висновку, що податкові повідомлення-рішення № та № від 05.05.2017 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області від 05.05.2017 року № та № .

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль" () судовий збір в сумі 26445,75 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя /підпис/ Альчук Максим Петрович

Згідно з оригіналом. Суддя: Секретар: