Справа № 2а/0570/10719/12
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року м. Київ К/800/6069/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Пасічник С.С., Швець В.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Науково-дослідного інституту гірничорятувальної справи та пожежної безпеки «Респіратор» на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 25.10.2012р. та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 09.01.2013р. у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька до Науково-дослідного інституту гірничорятувальної справи та пожежної безпеки «Респіратор» про стягнення різниці між сумою пенсій,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька звернулося до суду (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, т. 1, а.с. 214) з позовом про стягнення з Науково-дослідного інституту гірничорятувальної справи та пожежної безпеки «Респіратор» різниці між сумою пенсій, призначених згідно Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсій, обчислених відповідно до інших законодавчих актів в розмірі 133 260,49 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 25.10.2012р., залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 09.01.2013р., позов задоволено.

Стягнуто з відповідача на користь позивача різницю між сумою пенсій, призначених згідно Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсій, обчислених відповідно до інших законодавчих актів в розмірі 133 260,49 грн.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалені судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та направити справу на новий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до частини дев'ятої статті 24 Закону України від 13 грудня 1991 року №1977-ХІІ «Про наукову і науково-технічну діяльність» (чинного, на момент виникнення спірних правовідносин) різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується:

для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації - за рахунок коштів державного бюджету;

для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом;

для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

Пунктом 5 Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 березня 2004 року № 372 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Порядок), встановлено, що розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення за зразком, що додається.

Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.

Згідно з пунктом 8 Порядку у разі порушення строку сплати коштів, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, органи Пенсійного фонду стягують відповідні суми у порядку, визначеному законодавством.

За правилами пункту 4 цього нормативного акту, у разі ліквідації або зміни власника підприємства, установи, організації чи вищого навчального закладу III-IV рівнів акредитації різниця у розмірі пенсії фінансується за рахунок коштів їх правонаступників у порядку, що діяв стосовно цих підприємств, установ, організацій та закладів до моменту ліквідації або зміни власника.

В ході розгляду справи судами встановлено, що Науково-дослідний інститут гірничорятувальної справи та пожежної безпеки «Респіратор» є юридичною особою і заснований на державній формі власності.

Науково-дослідний інститут гірничорятувальної справи та пожежної безпеки «Респіратор» знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Київському районі м. Донецька та, на день звернення позивача до суду, мав прострочену заборгованість з виплати різниці між сумою пенсій, призначених згідно Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсій, обчислених відповідно до інших законодавчих актів в розмірі 133 260,49 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що Науково-дослідний інститут гірничорятувальної справи та пожежної безпеки «Респіратор» є правонаступником утвореного у 1968 році Всесоюзного науково-дослідного інституту гірничо-рятувальної справи, у період з 1969 року по 2001 рік Інститут фінансувався за рахунок державного бюджету лише частково, а інша частина його фінансування та формування майна відбувалася за принципами господарського розрахунку, в зв'язку з чим відповідач не звільняється від обов'язку відшкодовувати різницю між сумою пенсій, призначених згідно Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсій, обчислених відповідно до інших законодавчих актів.

Крім того, суди виходили з того, що доводи відповідача щодо арифметичних помилок, допущених у розрахунках відносно особи яка не оформила наукову пенсію, спростовуються, оскільки позивачем надано розпорядження про призначення пенсії (т. 2, а.с. 1), а також інших довідок про призначення наукових пенсій по іншим особам.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судами встановлено, що у спірний період відповідач був недержавною бюджетною установою, в зв'язку з чим за правилами статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» зобов'язаний відшкодовувати різницю між сумою пенсій призначених відповідно до цього закону та інших законів, розмір заборгованості в ході розгляду справи судами перевірено, а тому суди обґрунтовано прийняли рішення про задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами правильно встановлені обставини справи та ухвалені рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Науково-дослідного інституту гірничорятувальної справи та пожежної безпеки «Респіратор» відхилити, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 25.10.2012р. та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 09.01.2013р. у даній справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

С.С. Пасічник

В.В. Швець