Справа № 750/12824/16-а
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2017-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

19 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участі секретаря: Козлової І.І.

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 41 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.04.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання незаконними дій щодо відмови позивачу у перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці з 01.12.2016; зобов'язання провести перерахунок з 01.12.2016 призначеного позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці розміром 88% від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, із врахуванням проведеної виплати.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.04.2017 вищевказаний адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Згідно матеріалів справи, позивач перебуває на обліку у Чернігівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України та отримує довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в розмірі 80% заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.12.2016, адміністративний позов задоволено. Визнано дії Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у мінімальному розмірі 80% від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді незаконними. Зобов'язано Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України перерахувати та призначити позивачу з 15.09.2016 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці розміром 88% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді та виплатити заборгованість, що виникне внаслідок такого перерахунку.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2017 апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України залишено без задоволення, постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.12.2016 - без змін.

02.12.2016 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці у зв'язку з підвищенням суддівської винагороди.

Листом № 22873/08 від 19.12.2016 Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України повідомило позивача про прийняття рішення про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Так, відповідно частин першої - третьої ст. 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VІ від 07.11.2010 (діяв на час прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення позивача) суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України "Про Конституційний Суд України" та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат. За наявності стажу роботи більше 20 років суддям виплачується щомісячна доплата у розмірі 50%.

З 01.12.2016 на підставі Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" збільшився розмір мінімальної заробітної плати до 1 600, 00 грн, тому, з 01.12.2016 змінився розмір грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді - посадовий оклад збільшився до 16 000 грн. Як наслідок - має бути здійснений з грудня 2016 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з мінімального розміру заробітної плати в 1 600 грн.

Отже, з 01.12.2016 у зв'язку зі зміною розміру мінімальної заробітної плати змінився і розмір грошового утримання судді, який становить 28800 грн. (відповідно наданої довідки а.с. 20).

Відповідно до частини четвертої ст. 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VIII від 02.06.2016 у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом апеляційної інстанції, позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці у зв'язку з підвищенням суддівської винагороди 02.12.2016.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" не містить положень щодо строку перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці. Натомість Закон України "Про пенсійне забезпечення" (ст. 84) визначає такі строки. Тому за аналогією закону (ч. 7 ст. 9 КАСУ) при виникненні права на підвищення довічного грошового утримання судді у відставці (01.12.2016) такий перерахунок мав бути здійснений з першого числа місяця, в якому суддя у відставці звернувся за перерахунком, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано до 15-го числа включно.

Оскільки заяву про перерахунок подано 02.12.2016, то і перерахунок має бути здійснено з 01.12.2016.

Крім того, судова колегія вважає за доцільне зазначити, що питання щодо гарантій незалежності суддів/судді неодноразово було предметом конституційного розгляду, про що свідчать рішення Конституційного Суду України від 03.06.2013 №3рп/2013, від 22.05.2008 №10-рп 2008, від 11.10.2005 №8-рп/2005, 01.12.2004 № 19-рп/2004, 20.03.2002 № 5-рп/2002, згідно з якими визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

Конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання). Статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Викладене відповідає положенням Європейської хартії про закон "Про статус суддів" від 10.07.1998, за якими рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обов'язків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку суддів і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість (пункт 6.1); статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді (пункт 6.4).

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства або прийняттям нових законодавчих актів, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відмова управління в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючого судді є протиправною, а щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути перерахованим з 01.12.2016 без обмеження його граничного розміру.

Згідно частини першої ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини другої ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята відповідно до норм матеріального та процесуального права, враховано всі обставини справи, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції немає.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 254, 265 КАС України, колегія суддів. -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.04.2017 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено: 26.06.2017.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Аліменко В.О.

Безименна Н.В.