Справа № 523/11340/15-а
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2017 р. Справа № 523/11340/15-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Сувертак І.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

ОСОБА_1

при секретарі Татарин Б.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_2 адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 03 травня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, третя особа виконавчий комітет Одеської міської ради, про визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про визнання незаконним демонтаж тимчасової споруди (трейлера), проведеного 19 вересня 2014 року працівниками управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради на підставі припису (вимоги) №004129 від 15 вересня 2014 року, складеного управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів ОМР про «демонтаж тимчасової споруди розташованої за адресою: м. Одеса, пров. 2 Заливний, ФОП невідомо», згідно рішення виконавчого комітету Одеської міської ради №210 від 28 серпня 2014 року про дозвіл на «демонтаж тимчасової споруди розташованої за адресою: м. Одеса, пров. 2 Заливний, ФОП невідомо», проведеного за адресою м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 36 у приватного підприємця ОСОБА_3

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 03 травня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано незаконним демонтаж тимчасової споруди (трейлера) легкового-В (торговий павільйон КРС 370476) держномер ВН2690ХМ, власником якого є ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САТ №941044, від 19 вересня 2014 року працівниками Управління споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради на виконання припису №004129 від 15 вересня 2014 року, складеного Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, про «демонтаж тимчасової споруди розташованої за адресою: м. Одеса, пров. 2-й Заливний, ФОП невідомо», згідно рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради №210 від 28 серпня 2014 року про дозвіл на «демонтаж тимчасової споруди розташованої за адресою м. Одеса, пров. 2-й Заливний, ФОП невідомо», проведеного за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 36 у приватного підприємця ОСОБА_3

В апеляційній скарзі Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради ставиться питання про скасування судового рішення, в звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції при вирішенні справи встановлено, що 19 вересня 2014 року працівниками Управління споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради на виконання припису №004129 від 15 вересня 2014 року у ОСОБА_3, яка займається підприємницькою діяльністю, вилучено технічний транспортний засіб - причіп Фургон легковий-В (торговий павільйон КРС 370476), що належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САТ №941044, державний реєстраційний номер ВН 2690ХМ, виданого УДАІ ГУМВС України в Одеській області.

Між позивачем та Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради 10 червня 2013 року укладено договір оренди окремого індивідуально визначеного майна №130 м, відповідно до якого Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів ОМР передано, а позивачем прийнято в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно - тверде покриття, площею 22,00 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 36.

Згідно рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 28 серпня 2014 року №210 «Про демонтаж тимчасових споруд» управлінню розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради дано дозвіл на проведення демонтажу тимчасової споруди за адресою: м. Одеса, пров 2-ой Заливний, у невстановленої фізичної особи підприємця.

На підставі припису (вимоги) №004129 від 15 вересня 2014 року складеного управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, демонтаж тимчасової споруди необхідно було провести за адресою: м. Одеса, пров 2-ой Заливний, у невстановленої фізичної особи підприємця.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки технічний транспортний засіб не є тимчасовою спорудою та належить іншій особі, тому його вилучення можливе виключно у передбачених законом випадках.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст. 227 КАС України - висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Як вбачається з матеріалів справи, скасовуючи постанову Суворовського районного суду м. Одеси та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2015 року, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14 липня 2015 року було зазначено, що вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновленого порушеного права позивача.

В свою чергу, статтею 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 3 КАС України позивачем є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Згідно ч.1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Отже, до адміністративних судів можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушуються, створено або створюються перешкоди для реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем предявлені вимоги щодо визнання незаконним демонтажу тимчасової споруди (трейлера), проведеного 19 вересня 2014 року працівниками управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради на підставі припису (вимоги) №004129 від 15 вересня 2014 року, складеного управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів ОМР про «демонтаж тимчасової споруди розташованої за адресою: м. Одеса, пров. 2 Заливний, ФОП невідомо», згідно рішення виконавчого комітету Одеської міської ради №210 від 28 серпня 2014 року про дозвіл на «демонтаж тимчасової споруди розташованої за адресою: м. Одеса, пров. 2 Заливний, ФОП невідомо», проведеного за адресою м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 36 у приватного підприємця ОСОБА_3

При цьому, в матеріалах справи містяться докази того, що демонтованою тимчасовою спорудою є технічний транспортний засіб причіп торговий павільйон КРС 7476, який належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САТ №941044, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, виданого УДАІ ГУМВС України в Одеській області (а.с.4)

Відповідно ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, враховуючи те, що демонтований транспортний засіб не належить на праві власності позивачці та є власністю ОСОБА_2, а захист прав здійснюється виключно у разі їх порушення, з урахуванням заявлених позивачкою позовних вимог саме про визнання незаконним демонтажу тимчасової споруди (трейлера), який їй на праві власності не належить, колегія суддів вважає, що в даному випадку, дії щодо демонтажу тимчасової споруди (трейлера), а саме транспортного засобу причепу торговий павільйон КРС 7476, не впливають на права, свободи та інтереси саме ОСОБА_3

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що задовольняючи позовні вимоги судом першої інстанції не були взяті до уваги висновки ухвали Вищого адміністративного суду України від 14 липня 2015 року та не було враховано те, що адміністративне судочинство спрямоване на захист саме лише порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин та обов'язковою умовою визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями суб'єкта владних повноважень, тобто, обов'язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що позивачкою не доведено порушення її прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача та помилково обраний такий спосіб захисту порушеного права, а тому суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, а саме для визнання незаконним демонтажу тимчасової споруди (трейлера) легкового-В (торговий павільйон КРС 370476) держномер ВН2690ХМ, власником якого є ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САТ №941044, від 19 вересня 2014 року працівниками Управління споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради на виконання припису №004129 від 15 вересня 2014 року, складеного Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, про «демонтаж тимчасової споруди розташованої за адресою: м. Одеса, пров. 2-й Заливний, ФОП невідомо», згідно рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради №210 від 28 серпня 2014 року про дозвіл на «демонтаж тимчасової споруди розташованої за адресою м. Одеса, пров. 2-й Заливний, ФОП невідомо», проведеного за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 36 у приватного підприємця ОСОБА_3

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно зясовано обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, у звязку з чим, судове рішення відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 202 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям по справі нової постанови про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст. 195, ст. 196, п.3 ч.1 ст. 198, п.1 ч.1 ст. 202, ст. 207, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради задовольнити.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 03 травня 2017 року скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, третя особа виконавчий комітет Одеської міської ради, про визнання дій протиправними відмовити у повному обсязі.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 27 червня 2017 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

ОСОБА_1