Справа № 127/12236/17
Суддя: Федчишен С. А.
Дата ухвалення: 2017-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/127/608/17
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниця про призначення пенсії на пільгових умовах, суд

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниця про призначення пенсії на пільгових умовах. Позов мотивовано тим, що 24.05.2016 р. позивач звернувся до УПФУ у м. Вінниці з заявою про призначення пенсії за списком №2 згідно п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». В свою чергу, рішенням УПФУ в м. Вінниці ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пільгової пенсії з посиланням на відсутність необхідного стажу роботи за списком № 2 та в звязку з відсутністю висновку відповідного органу Державної експертизи умов праці Російської Федерації або органів, що призначають пенсію, про дотримання всіх умов щодо зарахування періоду роботи до пільгового стажу в цій країні. Вважаючи надану відмову безпідставною, позивач просить визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пільгової пенсії згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 24.05.2016 р. пільгову пенсію згідност. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав за обставин викладених в ньому, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та на підставі поданих заперечень просила в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в УПФУ в м. Вінниці з 07.08.2001р. та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

24.05.2016 р. ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в м. Вінниці з заявою про призначення пенсії згідно п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Дана норма передбачає, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

В обгрунтування своїх вимог ОСОБА_1 подав до УПФУ в м. Вінниці трудову книжку (а.с. 10-14), довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 12/39 від 25.04.2016 р. з 07.07.1980 р. по 31.12.1991 р.(а.с. 15), довідку щодо уточнення умов праці, необхідних для призначення трудової пенсії і підтверджує постійну зайнятість за період з 01.12.2002 р по 31.12.2007 р. № 61-к від 14.03.2016 (а.с. 16), довідку щодо уточнення умов праці, необхідних для призначення трудової пенсії і підтверджує постійну зайнятість за період з 01.01.2008 по 19.11.2010 р. № 154-п від 14.03.2008 (а.с. 17), довідку про нараховану та виплачену заробітну плату № 62-к від 14.03.2016 за період з грудня 2002 р. по грудень 2007 р.(а.с. 18), довідку про нараховану та виплачену заробітну плату № 161 від 10.03.2016 за період з січня 2008 р. по листопад 2010 р.(а.с. 19), довідку про заробітну плату для призначення (перерахунку) пенсії № 25 від 17.02.2016 за період з січня 2011 р. по листопад 2012 р.(а.с. 20), довідку № 5 від 05.05.2016 р. за період з грудня 2012 р. по квітень 2016 р.

Однак, рішенням УПФУ в м. Вінниці № 6071 від 24.11.2016 р., ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» було відмовлено в звязку з відсутністю необхідного загального стажу роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Станом на 01.02.2001 р. страховий стаж складав 22 роки 4 місяці 15 днів, в тому числі 12 років 3 місяці 15 днів пільговий стаж , який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, згідно поданої заяви від 24.05.2016.(а.с.9)

Окрім цього, як вбачається з зазначеного рішення, для призначення пільгової пенсії особі, яка працювала на підприємствах розташованих на території Російської Федерації необхідно надати, зокрема, трудову книжку, довідку про пільговий характер роботи, висновок відповідного органу Державної експертизи умов праці Російської Федерації або органів, що призначають пенсію, про дотримання всіх умов щодо зарахування періоду роботи до пільгового стажу в цій країні.

Досліджуючи правомірність наданої відмови УПФУ в м. Вінниці та обґрунтованість причин такої відмови, суд звертає увагу на наступному.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Це положення відтворене в пункті 1 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, яким визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Враховуючи ті обставини, що позивач працював на території Російської Федерації та бажає включити стаж роботи на даній території у пільговий стаж при призначенні пенсії за списком № 2, на думку суду питання щодо можливості зарахування цього періоду роботи до пільгового стажу, слід розглядати у відповідності до положень Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14 січня 1993 року та Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у сфері пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

Статтею 6 угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації встановлено, що трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв'язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтва та інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.

Водночас, за приписами статті 7 даної Угоди, питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та двосторонніми угодами в цій галузі, згідно із статтею 1 якої, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством країни, на території якого вони проживають.

Крім того ст. 7 Угоди СНД передбачено, що для встановлення права на пенсію , в тому числі пенсій на пільгових умовах і за вислугу років , громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж , набутий на території будь-якого з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цієї Угоди .

Отже, із змісту наведених норм вбачається, що пенсія призначається за нормами законодавства країни, де проживає особа, а стаж, набутий на території однієї із зазначених в Угоді держав, зараховується до пільгового у разі, якщо такий стаж взаємно визначений Сторонами.

Разом з тим, суд звертає увагу, згідно листа Міністерства праці та соціальної політики України від 22.05.2008 №4842/0/14-08/039 щодо призначення пенсій на пільгових умовах особам, які після 01.01.1992 працювали за Списками №1 і №2 в країнах СНД, для призначення пенсії необхідно надати висновок відповідного органу Державної експертизи умов праці або органів, що признають пенсію.

Вказаний лист знайшов також своє відображення у розясненні Пенсійного Фонду України щодо призначення пенсії ОСОБА_1

Окрім цього, суд відмічає, що УПФУ в. м. Вінниці звернулось з запитом до відповідних підприємств, в яких працював позивач з метою отримання вищезазначеного висновку. Проте, у звязку з ненадходження відповіді відповідач був змушений відмовити ОСОБА_1 у призначенні пільгової пенсії за Списком №2.

Відповідно до ст. ст. 11, 69 КАС України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 даного Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стяття 86 КАС України передбачає, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням поданих учасниками по справі доказів, судом встановлено, що в даному випадку для призначення пільгової пенсії позивачу слід було надати трудову книжку, довідку про пільговий характер роботи та висновок відповідного органу Державної експертизи умов праці Російської Федерації або органів, що призначають пенсію, про дотримання всіх умов щодо зарахування періоду роботи до пільгового стажу в цій країні. Тому, за відсутності висновку відповідного органу Державної експертизи умов праці або органів, що призначають пенсію, позивач має не права на зарахування стажу роботи у Російській Федерації, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Таким чином суд дійшов обгрунтованого висновку, що відповідачем доведено правомірність прийнятого УПФУ у м. Вінниці рішення про відмову у призначення пенсії за списком №2 згідно п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 94 КАС України, суд вважає за необхідне судові витрати залишити за позивачем.

На підставі викладеного, згідно ст.ст. 13,62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», керуючись ст.ст.11,69,71,86,94, 159, 161-163 КАС України, суд -

постановив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниця про призначення пенсії на пільгових умовах відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: