Справа № 2-а-1/10/2117
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2012-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2012 р.Справа № 2-а-1/10/2117

Категорія:6.3Головуючий в 1 інстанції: Чирський Г.М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 на постанову та ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 12 лютого 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області про визнання нечинним рішення по передачі квартири у приватну власність,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2009 року ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним адміністративним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 15.09.2004 р. уклав договір завдатку з квартиронаймачами АДРЕСА_1 ОСОБА_2 і ОСОБА_3 по виконанню зобов'язань по приватизації та продажу йому зазначеної квартири, передавши зазначеним особам завдаток у сумі 5300 грн. Квартира знаходилась у комунальній власності. Квартиронаймачі звільнили зазначену квартиру, а він, вселившись, зробив у ній поточний ремонт. У 2004 році ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відмовились від взятих на себе зобов'язань, що змусило його звернутись з позовом до Новокаховського міського суду Херсонської області про стягнення з квартиронаймачів подвійного розміру завдатку у сумі 10600 грн., вартості будівельних матеріалів, витрачених на ремонт у сумі 2337,63 грн., вартості робіт по ремонту у сумі 770 грн. та 1700 грн. моральної шкоди. 24.01.2005 р. рішенням Новокаховського міського суду по справі № 2-82/05 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 стягнуто суму завдатку 5300 грн., в іншій частині позовних вимог відмовлено. Для забезпечення позовних вимог був накладений арешт на зазначену квартиру, який при винесені рішення судом знятий. У 2006 році наймачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 звернулися з позовом до суду про виселення ОСОБА_1 із зазначеної квартири, рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області по справі № 2-571/05 позов задоволене. Апеляційний суд Херсонської області рішення залишено без змін. Не погодившись з прийнятими рішеннями Новокаховського суду по справі № 2-82/05, 2-253/06 (про зняття арешту з квартири), а також з рішенням апеляційного суду Херсонської області (справа № 1762/05), він оскаржив їх у касаційному порядку зв'язку із нововиявленими обставинами до Верховного Суду України, розгляд яких триває. Крім того, з цього приводу, позивач 27.09.2005 р. звернувся із заявою до Новокаховського МВ УМВС щодо шахрайських дій ОСОБА_2 і ОСОБА_3, постановою якого у порушені кримінальної справи відмовлено за відсутності складу злочину. Вказане рішення органу дізнання ним оскаржується до теперішнього часу до прокуратури Херсонської області та Генеральної прокуратури України, вважає, що у зв'язку із внесенням ним у дану квартиру матеріальних затрат у сумі 8407,63 грн., що складає 60 відсотків від її залишкової державної вартості, яка на момент 20.05.2005 р. складала 14213 грн. або 25 відсотків ринкової вартості, проживав в квартирі і сплачував комунальні платежі на протязі 10 місяців, виконував ремонт, то мав пріоритетне право викупити зазначену квартиру із державної власності, яку Новокаховська ДЄЗ неправомірно та передчасно передала у приватну власність ОСОБА_2 і ОСОБА_3 Просив суд визнати нечинним рішення КП Новокаховської дирекції єдиного замовника (ДЄЗ) щодо передачі зазначеної квартири у приватну власність ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та визнати за ним та членами його сім»ї право користування спірним житловим приміщенням з часу заселення до квартири, тобто з 15.09.2004 р.

Ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 12 лютого 2010 року в задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження по справі відмовлено.

Постановою Новокаховського міського суду Херсонської області від 12 лютого 2010 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою суду позивач подав апеляційну скаргу.

В апеляційних скаргах зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у звязку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно довідки «Про склад сім'ї наймача ізольованої квартири (одноквартирного будинку) та займані ними приміщення «КП «Новокаховська ДЄЗ» від 10.01.2006 р. у квартирі АДРЕСА_2 на момент приватизації проживали ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

11.01.2006 р. ОСОБА_2 звернулася до керівника органу приватизації про передачу квартири у спільну сумісну власність її та членам її сім»ї.

Розпорядженням № 14-К/12842 від 12.01.2006 р. «Про приватизацію житла» виконавчий комітет ОСОБА_3 каховської міської ради Херсонської області наймачу ОСОБА_2 передано зазначену квартиру у спільну власність, на підставі чого 12.01.2006 р. видано Свідоцтво про право власності АДРЕСА_3 ОСОБА_2 та членам її сім'ї.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки на час приватизації спірної квартири ОСОБА_2 та члени її сім'ї були наймачами зазначеної квартири, в установленому порядку звернулися до органу приватизації про передачу у сумісну власність квартиру, тому рішення відповідача з цього приводу суд вважає законним.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України, Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду".

Крім того, колегія суддів акцентує увагу на наступному.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, утвореними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», п. п. 5, 18, 19 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15 вересня 1992 року № 56 (із послідуючими змінами), передача займаних квартир здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають в даній квартирі.

Згідно ст. 2 зазначеного Закону до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, кімнати у гуртожитках, кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки на час приватизації спірної квартири ОСОБА_2 та члени її сім'ї були наймачами зазначеної квартири, в установленому порядку звернулися до органу приватизації про передачу у сумісну власність квартиру, тому рішення відповідача з цього приводу суд вважає законним.

Колегія суддів погоджується також з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі.

При цьому суд першої інстанції вірно виходив з того, що вирішення наведених позивачем цивільних справ не пов'язується з позовними вимогами, які заявив позивач у межах даного адміністративного позову і не мають значення для розгляду даної адміністративної справи.

Доводи апеляційних скарг колегія суддів вважає не суттєвими та такими, що висновків суду першої інстанції не спростовують.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову та ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 12 лютого 2010 року у справі № 2-а-1/10/2117 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: А.В. Крусян