Справа № 804/2961/17
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2017-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2017 р. Справа № 804/2961/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача представників відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рідний продукт" до Дніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
15.05.2017 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було відкрито провадження за даним адміністративним позовом та справу призначено до розгляду в судовому засіданні (а.с.2).
Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, обставини, викладені у позові, підтвердив, тому просив суд задовольнити позов у повному обсязі.
Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представників відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
ТОВ «Рідний Продукт» з 15.09.2006 року перебуває на обліку в Дніпровській обєднаній Державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області.
24.10.2016 року згідно наказу від 05.10.2016 року №405 «Про здійснення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Рідний Продукт», згідно пп. 78.1.15 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «Рідний Продукт» за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року з питань дотримання пп. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України в частині декларування не в повному обсязі контрольованих операцій у поданому звіті за 2015 рік.
За висновками акту дані камеральної перевірки свідчать про порушення вимог пп. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України в частині декларування не в повному обсязі контрольованих операцій у поданому звіті про КО за 2015 рік (а.с. 20).
Порушення, виявлені в ході камеральної перевірки, обґрунтовані контролюючим органом в акті перевірки наступним чином:
За результатами проведеної перевірки первинних документів, бухгалтерського обліку виявлено факт недекларування у звіті про КО за 2015 рік господарських операцій, які підпадають під критерій контрольованих, з Silk Route trading LTD на загальну суму 76 539 грн.
Розбіжності на суму 76 539 грн. виникли у звязку з тим, що окрім основних поставок товарів на суму 12 174 971 грн., ТОВ «Рідний Продукт» на безоплатній основі передало у 2015 році ОсОО «Silk Route trading LTD» торгове обладнання, рекламні матеріали, що підтверджується копіями митних декларацій (№110120000/2015/414419 від 02.11.2015 року, №110120000/2015/416253 від 04.12.2015 року).
У наданих митних деклараціях у графі 24 «Характер угоди» вказаний код «084», що свідчить про передачу товарів на безоплатній основі.
Платник податків у 2015 році здійснював господарські операції з Silk Route trading LTD, який є нерезидентом, що відповідає критеріям, встановленим пп. 39.2.1.2 п. 39.2 ст. 39 Податкового Кодексу України, а саме: «Silk Route trading LTD» зареєстровано в Киргизькій Республіці.
Загальний обсяг господарських операцій платника податків з Silk Route trading LTD, проведених у 2015 звітному році складає 12 174 971 грн., що перевищує 5 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) та відповідає вартісному критерію визнання операцій контрольованими, визначеному абзацом третім пп. 39.2.1.7 п. 39.2 ст. 39 Податкового кодексу України.
Отже, вищезазначені господарські операції, здійсненні платником податків з Silk Route trading LTD визнаються контрольованими згідно зі ст. 39 Податкового кодексу України»
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.
За приписами п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Відповідно до приписів ст. 16 Податкового кодексу України з-поміж іншого, платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи із врахуванням визначення терміну «податкове зобов'язання», вказаного в пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Кодексу.
За змістом пп. 39.2.1.1, п.п. 39.2.1.2 п. 39.2. ст. 39 Податкового кодексу України для цілей нарахування податку на прибуток підприємств контрольованими операціями є:
а) господарські операції, що впливають на обєкт оподаткування сторін (сторони) таких операцій, що здійснюються платниками податків з повязаними особами - нерезидентами;
б) зовнішньоекономічні господарські операції з продажу товарів через комісіонерів - нерезидентів.
Для цілей нарахування податку на прибуток підприємств контрольованими є господарські операції, що впливають на обєкт оподаткування платника податків, однією із сторін яких є нерезидент, зареєстрований у державі (на території), що включена до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об'єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов'язує виникнення у платника податкового обов'язку.
Приписами пп. 39.2.1.7. пп. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 Податкового кодексу України господарські операції, передбачені підпунктами 39.2.1.1 - 39.2.1.3 і 39.2.1.5підпункту 39.2.1 цього пункту, визнаються контрольованими, якщо одночасно виконуються такі умови:
- річний дохід платника податків від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 50 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік;
- обсяг таких господарських операцій платника податків з кожним контрагентом, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 5 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік.
Пунктом 120.3 статті 120 Податкового кодексу України передбачено, що неподання платником податків звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення або невключення до такого звіту інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції відповідно до вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу тягне за собою накладення штрафу у розмірі:
- 300 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, - у разі неподання (несвоєчасного подання) звіту про контрольовані операції;
- 1 відсоток суми контрольованих операцій, незадекларованих у поданому звіті про контрольовані операції, але не більше 300 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за всі незадекларовані контрольовані операції;
- 3 відсотки суми контрольованих операцій, щодо яких не була подана документація, визначена підпунктом 39.4.6 пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу, але не більше 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за всі контрольовані операції, здійснені у відповідному звітному році.
Сплата таких фінансових санкцій (штрафів) не звільняє платника податку від обовязку подання звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення.
Отже, законодавець чітко визначив сукупність обставин за якими господарська операція набуває ознак контрольованості.
Як встановлено в ході судового розгляду та підтверджується матеріалами справи, серд інших письмових доказів, 04.12.2015 року позивачем було подано митну декларацію №№110120000/2015/416253, у графі 24 «Характер угоди» якої зазначено код «084», а у примітках до графи 44 вказаний код «3325», що свідчить про передачу товарів на безоплатній основі (а.с.78).
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, дійсна вартість торгового обладнання і рекламних матеріалів не співпадає з тією вартістю, що зазначена у аркуші коригування до ВМД (а.с. 80), оскільки операція була неприбуткова, то ТОВ «Рідний Продукт» не мало сплачувати митні платежі, тому і погодилось на коригування митної вартості товару, при цьому позивачем були надані докази дійсної вартості торгового обладнання і рекламних матеріалів (а.с. 76), проте контролюючим органом під час проведення перевірки було враховано вартість торгового обладнання і рекламних матеріалів, яка зазначена у аркуші коригування до ВМД та не було здійснено заходів, спрямованих на визначення дійсної вартості цього обладнання, тому суд приходить до висновку, що розрахунок штрафних санкцій був здійснений без врахування усіх обставин, які мали значення для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, та виходячи з аналізу норм чинного законодавства, суд дійшов висновку про неправомірність висновків контролюючого органу щодо допущення ТОВ «Рідний Продукт» порушення вимог вимог пп. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України в частині декларування не в повному обсязі контрольованих операцій у поданому звіті про КО за 2015 рік, оскільки відповідачем не було доведено, що операція з передачі на безоплатній основі торгового обладнання і рекламних матеріалів, має ознаки контрольованої операції та впливає (може вплинути) на обєкт оподаткування податком на прибуток.
А доводи відповідача на рахунок того, що зазначена операція в майбутньому може вплинути на обєкт оподаткування, не знайшли свого підтвердження, оскільки дана обставина в ході проведення перевірки не була обєктом дослідження, а контролюючий орган виходив з того, що операція з передачі на безоплатній основі торгового обладнання і рекламних матеріалів є контрольованою операцією.
Відповідно до пункту 56.21 статті 56 Податкового кодексу України у разі коли норма цього кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коди норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обовязків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.
Стаття 19 Конституції України регламентує, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати, понесені позивачем, розподілені відповідно до задоволених вимог.
Керуючись ст.ст. 9, 17, 69-72, 86, 94, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Рідний продукт" до Дніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.
Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рідний Продукт" за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області судовий збір у розмірі 1600,00 гривень.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у порядку та у строки визначені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 16 червня 2017 року.

Суддя ОСОБА_1