Справа № 2-а-1162/11/1512
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2012-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2012 р.Справа № 2-а-1162/11/1512

Категорія:10.2.4Головуючий в 1 інстанції: Луняченко В.О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Джабурія О.В.

суддів Крусяна А.В.

ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси на постанову Київського районного суду м. Одеси від 07 квітня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси, просила визнати дії відповідача щодо застосування при проведенні перерахунку пенсії показника середньої заробітної плати за 2007 рік, що становить 1197,91 грн. Незаконними та зобовязати УПФУ у Київському районі м. Одеси здійснити перерахунок пенсії з 01 серпня 2010 року із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2009 рік 1650,43 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після призначення пенсії ОСОБА_3 продовжувала працювати. Маючи 24 місяці страхового стажу після попереднього перерахунку пенсії, 23.07.2010 року позивач звернулась до відповідача з заявою про перерахунок призначеної їй пенсії, посилаючись на положення ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», відповідно до положень якої з 01.01.2008 року проведення перерахунків пенсій здійснюється з урахуванням страхового стажу, набутого після її призначення та із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. Позивач також вказував на те, що нею були надані усі необхідні довідки, однак перерахунок було здійснено із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік, а не за 2009 рік.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував з тих підстав, що ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»було передбачено проведення перерахунків пенсій з урахуванням страхового стажу, набутого після її призначення, та із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, за рік, що передує року перерахунку пенсії, що визначався згідно зі ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року зміни, що були внесені до ст.ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»в частині визначення зазначеного вище показника заробітної плати та порядку проведення перерахунку пенсій були визнані неконституційними, однак рішення щодо відновлення норми в попередній редакції Верховною Радою України не приймалось. Постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян»№530 від 28.05.2008 року визначається, що перерахунок пенсії проводиться із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу у цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. В звязку з цим перерахунок пенсії проводився відповідачем згідно пп. 3 п. 11 постанови КМУ №530, який також вважає, що до законодавчого врегулювання питання визначення показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні з якої сплачено страхові внески, перерахунок пенсії у 2010 році відповідно пп. 3 постанови КМУ №530 здійснюється із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії саме за 2007 рік. В звязку з цим представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 07 квітня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені. Зобовязано УПФУ у Київському районі м. Одеси провести перерахунок пенсії за віком ОСОБА_2 у відповідності до ст.ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2009 рік, який становить 1650,43 грн., починаючи з 01.08.2010 року з урахуванням виплачених сум пенсій.

Не погодившись з таким рішенням відповідач звернувся з апеляційною скаргою на зазначену постанову. Апелянт просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову. Апелянт вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження у відповідності до вимог ст. 197 КАС України на основі наявних у ній доказів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень.

Я було встановлено судом першої інстанції,23 липня 2010 року ОСОБА_4 звернулась до відповідача з заявою про перерахунок призначеної їй пенсії по зарплаті та по стажу роботи.

При здійсненні цього перерахунку пенсії у 2010 році відповідач керувався пп. 3 постанови КМУ №530, відповідно до якого перерахунок здійснюється із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески та яка, відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», враховується для обчислення пенсії за 2007 рік.

Перерахунок пенсій у звязку із збільшенням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України та страхового стажу регулюється статтею 42 Закону «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», частина 4 якої передбачає, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через 2 роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсій. Перерахунок пенсій здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону.

Така редакція існує після визнання неконституційними змін, внесених підпунктом «б»підпункту 10 пункту 35 Розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28 грудня 2007 року №107-6, згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008.

Скасовані зміни надавали можливість перераховувати пенсію із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Аналіз відновленої (діючої) норми абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону 1058 доводить, що перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Тобто, правила частини першої статті 40 вищевказаного Закону при перерахунку пенсії, застосовуються виключно з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід).

Частина 1 статті 40 того ж Закону передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу, починаючи з 01 липня 2000 року.

Колегія суддів приходить до висновку, що середня заробітна плата працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, використовується як складова для призначення пенсії відповідно до ч.2 ст. 40 Закону 1058 і є величиною постійною не змінною при перерахунку пенсії, на відміну від інших показників, які використовуються при визначенні заробітної плати (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що ототожнювати визначення як «середня заробітна плата працівників, зайнятих в галузях економіки України»та «показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка, відповідно до цього закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії», не можна, оскільки ці поняття є різними правовими категоріями, основу яких становлять різні економічні критерії.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. Такими законами є Закон України «Про пенсійне забезпечення»від 5 листопада 1991 року № 1788-12 (надалі Закон 1788) та Закон України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування»№ 1058 від 9 липня 2003 року. З огляду на зазначене та керуючись положеннями принципу законності закріпленого в статті 9 КАС України приписи постанови № 530 від 28 травня 2008 року «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» не можуть застосовуватись до спірних відносин.

З урахуванням зазначеного, правові підстави для перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки відсутні. Останній із наведених показників застосовується виключно для призначення пенсії, застосування його для перерахунку є безпідставним.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи і, крім того, судом порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, ухвалене судове рішення на підставі вимог ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 198; 202; 205; 207; 254 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 07 квітня 2011 року скасувати, прийняти по справі нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси про перерахунок пенсії відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: