Справа № 522/23580/16-а
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2017 р.м.ОдесаСправа № 522/23580/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Шенцева О.П.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Романішина В.Л.,

секретар Ханділян Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 16 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника начальника управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси (правонаступник органу Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі) ОСОБА_2 про визнання дії незаконною та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулась з адміністративним позовом про визнання дій незаконною та скасування рішення, і просила визнати дію вчинену заступником начальника управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси ОСОБА_2, пов'язану з прийняттям Рішення №5966/04 від 23.11.2016р. незаконною. Скасувати Рішення №5966/04 від 23.11.2016р. про утримання надміру виплачених сум пенсії прийняте заступником начальника управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси ОСОБА_2

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 16 березня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у звязку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її часткового задоволення.

Суд апеляційної інстанції встановив, що з досягненням пенсійного віку на підставі розпорядження 141828 від 20.02.2004р. управлінням Пенсійного фонду України в Приморському районі в м. Одесі з 01.02.2004 року позивачу була призначена пенсія за віком , місячним розміром 451, 10 грн.

Позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Приморському районі в м. Одесі та отримує пенсію згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

06.10.2003 року ОСОБА_1 надала заяву (№282 від 06.10.2003р.) про перерахунок пенсії по стажу та у зв'язку зі звільненням.

При цьому надані документи: копія трудової книжки з записом про звільнення з 26.05.2003 р. ДП АО «Одеський птахокомбінат» згідно наказу № 12-к від 26.05.2003р. та довідку про заробітну плату за період з 01.05.1996 р. по 30.04.2008р. (помісячно).

Розпорядженням від 06.10.2003р. ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01.10.2003р. , стаж зараховано по 26.05.2003р.

Під час проведення суцільної інвентаризації пенсійних справ згідно календарного плану виконань рекомендацій за зауваженнями, встановлених внутрішнім аудитом ГУ ПФУ в Одеській області, щодо укомплектування пенсійних справ копіями паспортів та індивідуальними податковими номерами, довідка про заробітну плату, наявна в пенсійній справі ОСОБА_1 викликала сумніви у зв'язку з тим, що відсутня підстава видачі, відсутні номер та дата видачі, заробіток за два роки поспіль щомісячно по 532 грн. (з травня по вересень 1996 року включно не переведено згідно грошової реформи), розмір заробітної плати не відповідає займаної посади «старшого майстра холодильника», згідно даних ОК-5 за 1998 рік заробітна плата дорівнює (січень 1998 року 0,00 грн., лютий 135,60 грн., березень -0,00 грн., квітень 0,00 грн.).

Відповідно до листа управління від 26.05.2016 р. №134 щодо проведення зустрічної перевірки довідки про заробітну плату за період з 01.05.1996р. по 30.04.1998 р. ОСОБА_1 управлінням Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області проведена перевірка заробітної плати Позивача, в ході якої встановлено, що дані за 1998 рік не відповідають первинним документам, в відомостях по нарахуванню заробітної плати за 1996-1997 р.р. дана громадянка взагалі не значиться. До особової картки Позивачки прикріплені особові рахунки лише до 1994 року, тому нарахування заробітної плати за 1996-1997 року перевірити неможливо.

Розпорядженням №1108 від 24 жовтня 2016 року пенсійну справу приведено у відповідність, а саме проведено перерахунок пенсії з 01.01.2004 року із застосуванням заробітної плати із якої призначено пенсію (01.01.1987р.-31.12.1991р.), в результаті якого утворилась переплата за період з 01.01.2004р. по 31.10.2016 р. в розмірі 196563,52 грн. та з 01.11.2016 р. розпочато утримання згідно ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», про ОСОБА_1 .

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 подала до управління Пенсійного Фонду України не достовірні данні стосовно довідки про заробітну плату за період з 01.05.1996р. по 30.04.1998 р., стосовно якої управлінням Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області проведена перевірка заробітної плати позивача

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна з огляду на таке.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсійне забезпечення громадян України, порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та іншими нормативно-правовим актами.

Згідно абзацу 1 статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

На підставі статті 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.

У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

За правилами статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Механізм повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003р. №6-4та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.05.2003р. за №374/7695.

Згідно пункту 3 цього Порядку суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

За змістом статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.

В усіх випадках звернення стягнень на пенсію за пенсіонером зберігається не менш як 50 процентів належної пенсії.

У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров'я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку.

Таким чином, зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані відповідачем за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних.

Згідно статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Отже, пенсіонер не несе відповідальність за зміст та достовірність офіційних документів, які видаються органами державної влади, іншими організаціями та установами на виконання їх повноважень.

Аналіз наведених норм закону свідчить, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані відповідачем за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним.

Так, відповідач має беззаперечне право утримати зайво сплачені суми пенсії у випадку зловживань з боку пенсіонера.

При цьому, пенсіонери повинні відшкодувати дійсну шкоду, яку заподіяли у зв'язку з одержанням зайвих сум пенсії.

Таким чином, обов'язковою умовою стягнення надміру виплачених сум пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення пенсії на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.

Апеляційний суд зазначає, що пенсія позивача за спірний період була нарахована на підставі рішення Приморського районного суду від 18.12.1997року, справа № 175( а.с.44-48,т.1).

Відповідач при прийнятті спірного Розпорядження вищенаведене рішення Приморського районного суду м.Одеси від 18.12.1997 року не врахував, а отже дійшов неправильного висновку про наявність правових підстав для відрахування з позивача пенсійних виплат.

Водночас колегія суддів зазначає, що позивач у позовній заяві просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №5966/04 від 23.11.2016 року.

Проте спірне рішення датоване 24 жовтня 2016 року за номером №1108 ( а.с. 180,т.2).

При офіційному зясуванні обставин судом встановлено, що реквізити спірного розпорядження, зазначені позивачем є фактично вихідними номером, що підтверджується листом Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі від 20.06.2017 року ( а.с. 185,т.2).

За таких обставин предметом судового розгляду, яке слід визнати протиправним та скасувати є саме рішення відповідача від 24 жовтня 2016 року за номером №1108.

Відповідно до статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідачем у встановленому законом порядку не доведено факт зловживань з боку позивача, його вини чи недобросовісності щодо надання недостовірних даних та отримання переплати пенсії.

Також відповідачем не доведено, та не встановлено в ході розгляду справи, що довідка, яка, як стверджує відповідач, містила недостовірну інформацію щодо заробітної плати позивача, була написана або виправлена саме ним, а тому відповідачем не доведено факт вчинення зловживань з боку позивача, що призвело до безпідставної виплати йому надміру виплаченої пенсії.

Зі змісту даних законодавчих норм вбачається, що необхідною умовою для стягнення надмірно виплачених сум пенсії є, зокрема, зловживання з боку пенсіонера щодо підроблених документів або подання свідомо неправдивих відомостей.

Слід зазначити, що факт підробки документа та використання підробленого документа може бути підтверджений вироком суду у кримінальній справі, що набрав законної сили, однак, в даному випадку, такий вирок суду відсутній.

Зважаючи на наведене колегія суддів вважає, що відповідачем, який є суб'єктом владних повноважень та на якого, у відповідності до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов'язок доказування правомірності своїх рішень та дій, не надано належних доказів, які б підтверджували зловживання з боку позивача або подання останнім недостовірних даних при призначенні та отриманні ним пенсії, а тому дії відповідача щодо примусового щомісячного утримання з пенсії позивача сум переплати пенсії є неправомірними, а оскаржуване рішення про стягнення надміру виплачених сум пенсій є протиправним та підлягає скасуванню.

Поряд з цим, позивач оскаржив також дію посадової особи, пов'язану з прийняттям спірного рішення.

Вирішуючи спірне питання колегія суддів зазначає, що наявність у складі заявлених позовних вимог про визнання протиправними дій, не можуть бути задоволені з огляду на те, що самі по собі дії не породжують правових наслідків. Певні правові наслідки породжує виключно рішення (постанова), яка є предметом позову.

Аналогічну правову позицію висловив Вищий адміністративний суд України у рішенні від 20.12.2012 року, справа № К/9991/66835/11.

За таких обставин позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже , в ході розгляду справи позивач частково довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Врахувавши вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, не доведені обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, а тому, керуючись пунктами 2, 4 частини 1 статті 202 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою адміністративний позов слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.3 ч.1 ст. 198; п.2, 4 ч.1 ст. 202; ч.2 ст. 205; ст. 207; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,-

:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 16 березня 2017 року у справі № 522/23580/16-а скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Рішення заступника начальника управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси (правонаступник органу Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі) ОСОБА_2Г №1108 від 24 жовтня 2016 року про утримання надміру виплачених сум пенсії.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення судового рішення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Дата складення у повному обсязі і підписання рішення суду 26 червня 2017 року.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: Г.В. Семенюк

Суддя: В.Л. Романішин