Справа № 283/2641/16-а
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

08 червня 2017 року м. Київ К/800/18493/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Швець В.В., перевіривши касаційну скаргу Коростенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Малинського районного суду Житомирської області від 17 січня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду 12 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати відмову відповідача у призначенні їй пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на п'ять років протиправною та зобов'язати відповідача призначити їй пенсію за віком на умовах, визначених статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що обмежується її право на призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки її статус та посвідчення потерпілої 4 категорії серії В-1 №599394 від 4 січня 1994 року ніким не оспорювалось, а стаж роботи підтверджується записами у трудовій книжці, а доводи відповідача про те, вказане посвідчення є недійсним, оскільки воно видане Малинською районною державною адміністрацією, а не Житомирською обласною державною адміністрацією, є необгрунтованими та безпідставними.

Постановою Малинського районного суду Житомирської області від 17 січня 2017 року, яка залишена ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду 12 травня 2017 року, позов задоволено.

Визнано протиправною відмову відповідача в призначенні позивачу пенсії за віком на умовах, визначених нормою статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зниженням пенсійного віку на п'ять років, як особі, яка постійно проживала у зоні посиленого радіоекологічного контролю і станом на 1 січня 1993 року проживала у цій зоні не менше чотирьох років.

Зобов'язано відповідача призначити позивачу з 4 вересня 2016 року пенсію за віком на умовах відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку на п'ять років.

Так, судами встановлено, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 2 грудня 1986 року по даний час проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1 квітня 1987 року по 1 травня 1996 року працювала у Малинському споживчому товаристві. Даний населений пункт віднесений до переліку населених пунктів, віднесених до зони посиленого радіоекологічного контролю забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи. 4 січня 1994 року позивач отримала посвідчення особи, яка постійно проживає та постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю серії НОМЕР_1

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивач відноситься до особи, потерпілої від Чорнобильської катастрофи 4 категорії, посвідчення видане Малинською районною державною адміністрацією серії НОМЕР_2 від 4 січня 1994 року є чинним та відповідачем не оспорювалось, а тому позивач має право користуватися всіма пільгами Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в тому числі щодо зниження пенсійного віку на п'ять років для призначення пенсії за віком.

Коростенське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити не лише посилання на помилкове застосування норм матеріального права при вирішенні справи та порушення судами норм процесуального права, а і пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи.

У касаційній скарзі відповідач посилається на те, що відповідно до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року №51 статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи підтверджує посвідчення - документ, що надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іншими актами законодавства.

Також відповідач зазначає, що він не заперечує того, що позивач є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи, а заперечує лише щодо правомірності документального підтвердження цього факту.

Крім того, відповідач посилається на те, що суди не можуть розглядати факти належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тільки відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку, передбаченому главою 31-А Цивільного процесуального кодексу України.

Також відповідач посилається на те, що судами не враховано, що позивачем не надано доказів звернення до відповідного органу з питанням обміну посвідчення, а тому висновок, що позивач позбавлена можливості отримати посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до існуючого порядку, є передчасний.

Проте із вказаними доводами відповідача погодитись не можна з огляду на те, що управління пенсійного фонду не наводить жодного нормативного-правового акту, на підставі якого позивач зобов'язаний звернутися до Житомирської обласної державної адміністрації із вимогою про обмін посвідчення.

Крім того, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-УІІІ внесено зміни до Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення і внаслідок Чорнобильської катастрофи» статтю 2 (визначення категорії зон радіоактивних забруднених територій) та статтю 23 (компенсації та пільги громадянам, віднесеним до категорії 4) цього Закону виключено, а тому у зв'язку із виключенням обумовленої території проживання позивача із переліку територій, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, позивач позбавлена можливості отримати посвідчення особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до існуючого порядку.

Судами встановлено, що позивач постійно проживала та постійно працювала на території зони посиленого радіоекологічного контролю, посвідчення позивачу у 1994 році видано відповідно до вимог чинного на той час законодавства, видане посвідчення жодним органом не оспорювалось, а крім того відповідач не заперечує факт належності позивача до особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи, проте не наводить жодного достатнього та належного доказу в порядку статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України щодо правової підстави для відмови у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на п'ять років тільки через посвідчення, а тому суди обґрунтовано прийняли рішення про задоволення позову.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, дана касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки особа, яка її подала, не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Коростенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Малинського районного суду Житомирської області від 17 січня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду 12 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, а додані до касаційної скарги матеріали повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Швець