Справа № 810/1115/17
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 травня 2017 року № 810/1115/17
Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Лиска І.Г., суддів: Виноградової О.І., Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, 3-тя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Міністерства оборони України, 3-тя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум при Міністерстві оборони України про відмову у призначені одноразової грошової допомоги позивачу від 02.12.2016 №109; зобов`язати Міністерство оборони України здійснити нарахування та виплату позивачу одноразової грошової допомоги, пов`язаної зі смертю військовослужбовця ОСОБА_2 , 1988 року народження, виходячи з розмірів, визначених ст. 16-2 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» (з урахуванням уточненої позовної заяви).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що її покійний чоловік помер в наслідок захворювання, що мало місце в період проходження ним військової служи, у зв`язку з цим, відповідно до Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, чи для проходження служб у військовому резерві» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2003 року позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги. Позивач вважає, що рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги прийнято з порушенням вимог чинного законодавства.

Представник відповідача подав до суду письмові заперечення в яких просить у задоволенні позову відмовити та зазначив, що на день смерті ОСОБА_2 військову службу в Збройних Сил України не проходив та не був військовослужбовцем, у зв`язку з чим дія Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» на нього та членів його сім`ї не поширюється.

Представники позивача та відповідача подали до суду клопотання про розгляд справи без їхньої участі.

Третя особа повідомлена належним чином, в судове засідання не прибула, явку свого представника не забезпечила, жодних заяв чи клопотання до суду не надала.

Частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні обставини, та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 17.05.2016 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 17.05.2016.

ОСОБА_2 в лютому 2015 року призваний на військову службу за мобілізацією, при призові визнаний придатним до військової служби. З 30.04.2015 по 19.10.2015 та з 14.11.2015 по 05.02.2016 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської області, що підтверджується довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 05.05.2016 року № 1793.

Розпорядженням Генерального Штабу № 304/2/3566т від 10.08.2015 року, бойовим розпорядженням командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 15.08.2015 року №12 ОСОБА_2 , 1988 року народження, у відповідності до мобілізаційного плану, зараховано до списків особового складу частини та поставлено на всі види забезпечення, та призначено на посаду водієм слюсаря відділення технічного обслуговування бронетанкової техніки взводу технічного обслуговування самохідно-артилерійського дивізіону.

У лютому 2016 року звернувся по медичну допомогу, госпіталізований до 66 ВМГ, де було діагностовано хронічну вірусну інфекцію.

Наказом командира 430АБр №46-РС (по особовому складу) від 05.05.2016 солдат ОСОБА_2 звільнений з військової служби у відставку відповідно до підпункту «б» (за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку) пункту першого і частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

В подальшому ОСОБА_2 вважався таким, що справи та посаду здав та був направлений для зарахування на військовий облік до Згурівського РВК Київської області. З 05.05.2016 року виключений зі списків особового складу військової частини-польова пошта НОМЕР_1 та знятий з усіх видів забезпечення, а з котлового забезпечення з 06.05.2016 року, підтверджується витягом з наказу військової частини командира військової частини-польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) №127 від 05.05.2016.

Згідно з витягу із протоколу №3126 від 18.07.2016 року засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця захворювання старшого солдата у відставці ОСОБА_2 , 1988 року народження, а саме: «Хронічна ретровірусна інфекція, IV клінічна стадія; орофарингеальний кандидоз ротоглотки; хронічний первинно-латентний токсоплазмоз». ВДТБ (15.04.2016) генералізований: лімфатичних вузлів (поліаденопатія), фаза інфільтрації, АДРЕСА_1 , які призвели до розвитку «Хронічної ретровірусної інфекції В20 з ураженням головного мозку», що стало причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , та що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 04.07.2017 відділу державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві та довідкою про причину смерті №144 від 04.07.2016 ЦПАЛ МОУ - захворювання та причина смерті, так, пов`язані із захистом Батьківщини. Постанову про причинний зв`язок захворювань згідно свідоцтву про хворобу госпітальної ВЛК терапевтичного профілю НВМКЦ «ГВКГ» №479 від 19.04.2016 відмінити.

Позивач звернулась до Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум при Міністерстві оборони України з заявою щодо виплати їй одноразової грошової допомоги, яка виплачується у разі смерті військовослужбовця, що настала внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження ОСОБА_2 військової служби.

Однак, Комісія, всупереч вимогам ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та вимогам Порядку № 975 відмовила їй в призначенні одноразової грошової допомоги.

Рішення Комісії про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги від 02 грудня 2016 року №109 мотивоване тим, що на день смерті загиблий, ОСОБА_2 , не був військовослужбовцем.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Статтею 16 вказаного Закону врегульовано питання одноразової грошової допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Так, частиною 1 наведеної статті вказано, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Згідно до ст. 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Пунктом "а" ч.1 ст. 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" вказано, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону.

Ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України", встановлено прожитковий мінімум для працюючих осіб у розмірі 1450 грн".

Таким чином, розмір одноразової грошової допомоги складає 725000 грн. (1450 грн. х 500 = 725000 грн.)

Відповідно до статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її отримання. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16 1 цього Закону, від отримання одноразової грошової допомоги її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:

а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;

б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);

г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги (стаття 16-4 Закону № 2011).

Ці положення кореспондуються з Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служб у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі - Порядок № 975).

Пунктом 10 Порядку № 975 встановлено, що члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи:- заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; - витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу);- витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 975, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в п. 10 і п. 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Як вбачається з протоколу комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 02.12.2016 року № 109, розглянувши подані позивачами документи, комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки на день смерті ОСОБА_2 не був військовослужбовцем. Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від 04.07.2016 року смерть настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , а згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.05.2016 року № 127 солдата ОСОБА_2 виключено зі списків частини 05.05.2016 року, тобто, до дня смерті, отже на час смерті він не був військовослужбовцем. Стаття 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачає виплату одноразової грошової допомоги у разі смерті військовослужбовців, а не осіб, звільнених зі служби.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», членам сімей осіб, зазначених в абзацах четвертому - восьмому пункту 1 статті 10 цього Закону, за рахунок коштів державного бюджету призначається і виплачується одноразова грошова допомога у зв`язку із загибеллю (смертю) члена сім`ї у розмірі, визначеному підпунктом "а" пункту 1 статті 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Крім того, відповідно до п.п. 1 п. 4 Порядку № 975, одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Протоколом № 3126 від 18.07.2016 року засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця встановлено, що захворювання старшого солдата у відставці ОСОБА_2 , 1988року народження, а саме: «Хронічна ретровірусна інфекція, IV клінічна стадія; орофарингеальний кандидоз ротоглотки; хронічний первинно-латентний токсоплазмоз». ВДТБ (15.04.2016) генералізований: лімфатичних вузлів (поліаденопатія), фаза інфільтрації, АДРЕСА_1 , які призвели до розвитку «Хронічної ретровірусної інфекції В20 з ураженням головного мозку», що стало причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , пов`язані із захистом Батьківщини.

Отже, комісією Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця встановлено причинно-наслідковий зв`язок між захворюванням ОСОБА_2 , що призвело до його смерті, та виконанням ним обов`язків пов`язаних із захистом Батьківщини.

Крім того, колегія суддів зазначає, що виходячи з буквального тлумачення ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержання каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження.

Аналогічну правову позицію викладено в Постанові Верховного суду України від 18.11.2014 по справі №21-446а14.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що твердження відповідача щодо відсутності підстав призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що загиблий ОСОБА_2 на день смерті не був військово службовцем та був виключений зі списків частини до дня смерті, суперечать вимогам чинного законодавства.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів правомірність винесення ним оскаржуваного рішення. Докази, надані позивачем, не спростовані.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За правилами частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Це покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

На основі викладеного та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевівши наявні в матеріалах справи докази, колегія судів дійшла висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір. Доказів понесення інших судових витрат позивач суду не надав. Таким чином, судові витрати щодо сплати судового збору підлягають присудженню на користь позивача.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:
Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум при Міністерстві оборони України про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 від 02 грудня 2016 року №109.

Зобов`язати Міністерство Оборони України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, пов`язаної зі смертю військовослужбовця ОСОБА_2 , 1988 року народження, виходячи з розмірів, визначених ст.162Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства Оборони України на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір у розмірі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Лиска І.Г.

Судді: Виноградова О.І.

Василенко Г. Ю.