Справа № 458/522/17
Суддя: Строна Т. Г.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 458/522/17 2-а/458/27/2017 ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

21 червня 2017 року Турківський районний суд Львівської області в складі судді Строни Т.Г., за участю секретаря Яворської Ю.В., розглянувши в м. Турці Львівської області позовну заяву ОСОБА_1 до Старосамбірського обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про визнання неправомірним рішення про відмову в перерахунку пенсії та зобов'язання до вчинення дій,

встановив:

23.05.2017 року до суду із даним позовом звернулася ОСОБА_1.

Просить суд: визнати неправомірним та протиправним рішення Старосамбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області щодо відмови в перерахунку їй пенсії згідно з довідкою від 16.05.2017 року № 05-04 вих.242 про складові заробітної плати з урахуванням фактично нарахованих та сплачених усіх виплат, в тому числі сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а також просить зобовязати Старосамбірське обєднане управління Пенсійного фонду України Львівської області здійснити перерахунок та виплату призначеної їй пенсії посадової особи органу місцевого самоврядування відповідно до Законів України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та Закону України «Про державну службу», в розмірі 90% суми заробітної плати з урахуванням фактично нарахованих та сплачених усіх виплат, в тому числі сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, з яких сплачено внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування) згідно з довідкою від 16.05.2017 року № 05-04 вих.242 про складові заробітної плати, починаючи з дати призначення пенсії по віку, а саме з 12.11.2009 року.

При цьому позивачка посилається на те, що вона з 12.11.2009 року вийшла на пенсію за віком відповідно до Законів України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та «Про державну службу» і продовжувала працювати на посаді керівника секретаріату Турківської районної ради Львівської області. 28.03.2014 року вона звільнена з посади керівника секретаріату Турківської районної ради Львівської області. Згідно із законодавством їй була призначена пенсія посадової особи органу місцевого самоврядування.

На момент призначення їй пенсії посадової особи органу місцевого самоврядування Управлінню ПФУ в Турківському районі Львівської області було надано відповідні документи, в тому числі довідку від 15.12.2009 року № 587 про складові заробітної плати за останні 24 календарних місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та Закону України «Про державну службу» для нарахування пенсії, в яку не були включені суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації.

Пенсію їй було призначено в розмірі 90 відсотків від суми її заробітної плати відповідно до чинної на день призначення пенсії норми статті 37 Закону України «Про державну службу».

Під час роботи в Турківській районній раді Львівської області вона щорічно отримувала матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань і індексацію заробітної плати, з яких утримувались страхові внески (ЄСВ).

На дату оформлення пенсії вона не знала, що надана довідка про складові заробітної плати від 15.12.2009 року № 587 для нарахування пенсії не містила інформації про матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань і індексацію заробітної плати.

Після звернення до Турківської районної ради Львівської області їй було надано довідку від 16.05.2017 року № 05-04 вих.242 про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці її роботи) для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та Закону України «Про державну службу», форма якої затверджена постановою Правління Пенсійного фонду України «Про виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва» по справі № 2а-4753/09/2670 від 14.02.2011 року № 5-1, та зареєстрована Міністерством юстиції України від 18.02.2011 року за № 210/18984, в яку включена матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань і індексація заробітної плати. На всі суми виплат був нарахований та сплачений єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно, 16.05.2017 року вона звернулася в Старосамбірське обєднане управління Пенсійного фонду України Львівської області із заявою щодо перерахунку її пенсії згідно із довідкою про складові заробітної плати від 16.05.2017 року № 05-04 вих.242, в яку включено достовірні відомості про фактично нараховані та сплачені виплати, а саме: матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати.

На її заяву про здійснення перерахунку пенсії від 16.05.2017 року Відповідачем 17.05.2017 року їй відмовлено в перерахунку пенсії згідно із довідкою про заробітну плату від 16.05.2017 року № 05-04 вих.242.

Відмова була обгрунтована статтями 33, 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» та ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

З рішенням Старосамбірського обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про відмову у перерахунку пенсії вона не згідна та вважає його неправомірним та таким, що не відповідає законодавству і порушує її конституційне право на пенсійне забезпечення в розмірі, відповідному її заробітній платі, з огляду на наступне.

Відповідно до положення ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

За змістом ст. 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час призначення пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від суми їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

У частині 1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону України «Про державну службу» визначено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно з ч.ч. 6,7 ст. 33 Закону України «Про державну службу» державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально- побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст.35 Закону України «Про державну службу» щорічна відпустка державним службовцям надається з виплатою допомоги на оздоровлення. Зазначена матеріальна допомога має систематичний характер, оскільки виплачується щорічно і є обєктом для нарахування і утримання страхових внесків до пенсійного фонду.

Отже, чинне законодавство як загальне, так і спеціальне, відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому, вважає, що слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів пенсійного забезпечення і приймається в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі і були звільнені зі служби перед їх запровадженням.

Аналіз наведених положень дає їй підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати входили до системи оплати праці посадової особи органу місцевого самоврядування.

Крім того, ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч.1 ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України від 26 червня 1997 року «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Висновок Старосамбірського обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про те, що матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обовязкове державне пенсійне страхування, однак, яка не включається до складу заробітної плати посадової особи органу місцевого самоврядування, не враховується при обчисленні розміру її пенсії, є наслідком неправильного застосування норм права: перевагу було надано положенням Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Те саме стосується і сум індексації заробітної плати, на які також були нараховані страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Суми індексації є складовою заробітної плати і входять до складу фонду оплати праці. В порушення вимог ст.37 Закону України «Про державну службу» та ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відповідачем до заробітку не було включено суми індексації як вид оплати праці, на який нараховувався збір на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Аналогічна правова позиція вже була висловлена Верховним Судом України у постановах від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня та 6 листопада 2013 року (№№ 21-430а11, 21-97а13, 21-125а13, 21 -350а13 відповідно), та 03.06.2014 року № 21-134а14.

Згідно з ч.І ст.244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Вважає, що відповідно до вищевказаних нормативних актів, її пенсія повинна обчислюватись із заробітної плати з урахуванням всіх виплат, на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а відмова у перерахунку пенсії Старосамбірським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Львівської області згідно з довідкою про складові заробітної плати від 16.05.2017 року № 05-04 вих.242, в яку включено достовірні відомості про фактично нараховані та сплачені виплати, а саме, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати, є наслідком порушення правил застосування норм права.

У ст.3 Конституції України зазначено, що людина є найвищою соціальною цінністю суспільства. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Згідно зі ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Оскільки вона мала право на врахування матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, які були нею отримані та з яких сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, при призначенні пенсії по віку 12.11.2009 року, і про це їй стало відомо лише зараз, тому просить суд поновити строк звернення до суду.

Також при вирішенні даної справи просить суд врахувати позицію застосування норм права, викладених у вищевказаних постановах Верховного Суду України, яка відповідно до ст.244-2 КАС України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року № 1055 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» Управління Пенсійного фонду України в Турківському районі Львівської області реорганізовано шляхом злиття Управління Пенсійного фонду України в Старосамбірському районі Львівської області і Управління Пенсійного фонду України в Турківському районі Львівської області та створено Старосамбірське обєднане управління Пенсійного фонду України Львівської області, яке є правонаступником всіх прав й обовязків припинених управлінь.

Згідно з положеннями ч.2 ст.19 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, позовна заява подається до Турківського районного суду Львівської області, за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання позивача.

В судове засідання позивачка не прибула, про час розгляду справи повідомлена завчасно і належним чином, просить розглянути позовну заяву за її відсутності, позов підтримує, про що надіслала суду заяву.

В судовому засіданні представниця відповідача позов не визнала і підтримала письмові заперечення на позовну заяву позивачки такого змісту.

Старосамбірське об'єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області з даним позовом не погоджується та по суті позовних вимог заперечує з огляду на таке.

Позов не підлягає до задоволення у зв'язку з пропуском позовної давності звернення до суду. Відповідно до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

ОСОБА_1 отримує пенсію по віку з 12.11.2009 року та, враховуючи те, що з дня подання заяви з долученою довідкою від 15.12.2009 року № 587 (яка не містила даних про суми інших виплат) минуло більше 6-ти місяців, відповідно позовна вимога щодо зобовязання здійснення перерахунку та виплати пенсії позивачу з 12.11.2009 року є неправомірною та незаконною, та яка не ґрунтується на жодних правових підставах.

Довідка від 16.05.2017 року № 05-04, яка містить дані про суми інших виплат, подана при зверненні до Управління про здійснення перерахунку призначеної пенсії 16.05.2017 року, а не при первинному зверненні про призначення пенсії державного службовця.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

У позовній заяві позивачка просить поновити термін звернення до суду, однак не вказує жодних поважних причин пропуску строку звернення до суду.

По суті позовних вимог повідомляють наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримує пенсію по віку з 12.11.2009 року.

16.05.2017 року позивачка звернулася до управління із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з тим, що при виході на пенсію в розрахунок не були включені інші виплати, а саме: матеріальні допомоги на оздоровлення і для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, на які були нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. До заяви була додана довідка від 16.05.2017 року № 05-04 вих. 242.

На порушені позивачкою питання щодо перерахунку пенсії була надана відповідь від 17.05.2017 року № 1558/05-13.

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Старосамбірське об'єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області у своїй роботі не виходить за межі наданих йому повноважень.

Законом України № 76-У1ІІ від 28.12.2014 «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» змінено статтю 37-1 Закону України «Про державну службу», що визначала умови перерахунку призначених пенсій державним службовцям. Згідно з внесеними змінами умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України. Згідно з внесеними змінами з 01.01.2015 року пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про державну службу», не перераховуються.

Крім того, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-УIII від 2 березня 2015 року з 1 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу».

Відповідно до статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку визначеному законодавством України про державну службу.

Згідно зі статтею 37 Закону України «Про державну службу» (далі - Закон), пенсію державним службовцям призначали у відсотках від суми їхньої заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до статті 33 цього Закону заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Питання визначення заробітної плати, яку враховують для обчислення пенсії державного службовця, урегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії».

Умови оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів».

Таким чином, оскільки матеріальна допомога па оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань не належать до інших надбавок, підстав для їх врахування в заробітну плату для визначення розміру пенсії відповідно до Закону немає.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Зазначене підвищення не передбачено у статті 33 Закону як складова заробітної плати державного службовця, тому індексацію грошових доходів населення не враховують під час обчислення пенсії відповідно до статті 37 Закону.

Зважаючи на викладені обставини в їх сукупності вважають, що дії Управління є правомірними та такими, що грунтуються на Конституції, законах України та роз'яснювальних листах Пенсійного фонду України, а відтак адміністративний позов є безпідставним, необгрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

Відповідно до вищезазначеного просять в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 про визнання неправомірним та протиправним рішення щодо відмови в перерахунку пенсії відмовити повністю.

Вислухавши представницю відповідача, дослідивши обставини справи, всі наявні докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивачка проживає в Турківському районі Львівської області, перебуває на обліку в Старосамбірському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Львівської області (колишнє Управління Пенсійного фонду України в Турківському районі Львівської області) та із 12.11.2009 року отримує пенсію посадової особи органу місцевого самоврядування, Стаж її державної служби на час призначення пенсії становив 28 років 2 місяці 6 днів.

16.05.2017 року позивачка звернулася до Старосамбірського обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області із заявою щодо перерахунку її пенсії згідно з довідкою про складові заробітної плати від від 16.05.2017 року № 05-04 Вих.242 про складові заробітної плати з урахуванням фактично нарахованих та сплачених усіх виплат, в тому числі сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

На її заяву про здійснення перерахунку пенсії відповідачем їй відмовлено.

Відмова обґрунтовується положеннями статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та статтей 33, 37, 37-1 Закону України "Про державну службу".

Наведені вище обставини підтверджується матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 № 128204, не довіряти якій у суду підстав немає.

Відповідно до положення ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

За змістом ст. 37 Закону України № 3723-ХІІ «Про державну службу» (у редакції, чинній на час призначення пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 90 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

У ч. 1 ст. 1 Закону України від 24.03.1995 року № 108/95-ВР "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Ст. 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою ст. 33 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно з ч. 7 ст. 33 Закону України "Про державну службу" державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 35 Закону України "Про державну службу" щорічна відпустка державним службовцям надається з виплатою допомоги на оздоровлення. Зазначена матеріальна допомога має систематичний характер, оскільки виплачується щорічно і є обєктом для нарахування і утримання страхових внесків до Пенсійного фонду.

Відповідно до п. 2.3.3 ст. 2 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 року № 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 року за № 114/8713, матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом), входить до складу фонду оплати праці.

Таким чином, законодавство як загальне, так і спеціальне, відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення і приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Види оплати праці та інших виплат, які враховуються при обчисленні середньомісячної заробітної плати для перерахунку пенсії не повинні виходити лише із складової заробітної плати, яку отримував державний службовець на час виходу на пенсію, оскільки таке звуження суперечить ст. 37-1 Закону України "Про державну службу".

Тобто, матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, ст. 66 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Ст. 41 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

До такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, висновок відповідача про те, що матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак, яка не включається до складу заробітної плати державного службовця, не враховується при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком неврахування правил застосування норм права: перевагу було надано положенням Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ та Закону України "Про оплату праці" № 108/95-ВР, які щодо спірних відносин є загальними. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІУ та стаття 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ.

Те ж стосується і сум індексації заробітної плати, на які також були нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Суми індексації є складовою заробітної плати і входять до складу фонду оплати праці. В порушення вимог ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ відповідачем до заробітку для обчислення пенсії не було включено суми індексації, як вид оплати праці, на який нараховувався збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Такі висновки викладено в постановах Верховного Суду України № 6-116цс13 від 06.11.2013 року, № 21-125а13 від 14.05.2013 року, № 21-430а11 від 20.02.2012 року.

Згідно з ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих же норм матеріального права у подібних правовідносинах є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно - правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішеннями Верховного Суду України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової, або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених Законом.

Відмова відповідача у перерахунку пенсії згідно з довідкою про складові заробітної плати № 05-04 Вих. 242 від 16.05.2017 року, в яку включено достовірні відомості про фактично нараховані та сплачені виплати, а саме: матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати, на які був нарахований та сплачений єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, є наслідком порушення застосування норм права.

Згідно зі ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Посилання відповідача на те, що згідно із Законом України № 76-VIII від 28.12.2014 року «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» із 01.01.2015 року пенсії державних службовців не перераховуються, - відсутня постанова Кабінету міністрів України щодо перерахунку пенсій державних службовців, суд не може прийняти до уваги, так як відсутність нормативного акту звужує обсяг прав позивачки.

Згідно зі ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

В силу ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи ці вимоги, оскільки позивачкою не надано суду доказів щодо часу, коли саме їй стало відомо про порушення її прав, суд вважає необхідним задовольнити її позов в межах строку позовної давності, враховуючи також і те, що підстави для поновлення строку понад цей термін відсутні.

На підставі наведеного вище та керуючись статтями 99, 159-163 КАС України, законами України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, Про пенсійне забезпечення, "Про державну службу", «Про службу в органах місцевого самоврядування», "Про оплату праці", «Про індексацію грошових доходів населення», Постановами Верховного Суду України: № 6-116цс13 від 06.11.2013 року, № 21-125а13 від 14.05.2013 року, № 21-430а11 від 20.02.2012 року, суд

постановив:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Старосамбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 пенсії згідно з довідкою від 16.05.2017 року № 05-04 Вих.242 про складові заробітної плати з урахуванням фактично нарахованих та сплачених усіх виплат, в тому числі сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Зобовязати Старосамбірське обєднане управління Пенсійного фонду України Львівської області здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії посадової особи органу місцевого самоврядування відповідно до Законів України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та Закону України «Про державну службу», в розмірі 90% сум заробітної плати з урахуванням фактично нарахованих та сплачених усіх виплат, в тому числі сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, з яких сплачено внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування) згідно з довідкою від 16.05.2017 року № 05- 04 Вих.242 про складові заробітної плати, починаючи з 23.11.2016 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В разі невиконання Старосамбірським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області даної постанови добровільно протягом 10 днів із дня набрання даною постановою законної сили стягнути із Старосамбірського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, а у разі відсутності коштів - стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 нараховану згідно із даною постановою суму.

Стягнути із Старосамбірського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, а у разі відсутності коштів - стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 640 гривень відшкодування її судових витрат у вигляді судового збору.

Стягнути із Старосамбірського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області недоплачений судовий збір в сумі 640 гривень.

Дана постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Турківський районний суд Львівської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлений 23.062017 року.

Суддя -