Справа № 813/3170/16
Суддя: Гулид Роман Методійович
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/4478/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Гулида Р.М.,

суддів - Кузьмича С.М., Улицького В.З.,

за участю:

секретаря судового засідання - Дідик Н.С.,

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Пустомитівської районної державної адміністрації про визнання протиправними і скасування рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до ДАБІ України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Пустомитівської РДА про визнання протиправними і скасування рішень.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що спірні рішення є протиправними, оскільки позивачем отримано в оренду земельну ділянку площею 2,88 га по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням: - для розміщення житлового комплексу, відповідно позивачем жодним чином не порушено вимоги законодавства в частині цільового використання цієї земельної ділянки.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 року, адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним і скасовано Рішення Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 23.08.2016 року "Про скасування дії Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями по АДРЕСА_1".

Визнано протиправним і скасовано Рішення Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 07.09.2016 року № 07/09-Д "Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт".

Визнано протиправним і скасовано Припис Державної архітектурно-будівельної інспекції України про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил № 1368/16-1 від 06.09.2016 року.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ДАБІ України подала апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а допущена упереджена оцінка зібраних доказів та довільне трактування законодавства за текстом постанови, не відповідає фактичним обставинам справи, що і призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог.

Заслухавши доповідача - суддю Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що 23.08.2016 року ДАБІ України прийняла рішення "Про скасування дії Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями по АДРЕСА_1".

В подальшому ДАБІ України видала припис за № 1368/16-1 від 06.09.2016 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та прийняло рішення за № 07/09-Д від 07.09.2016 року "Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт".

Згідно п. 4 ст. 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", спеціально уповноважений орган містобудування та архітектури визначає відповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

За змістом п. 3.18*, п. 3.19* Розділу III ДБН 360-92** "Містобудування, Планування і забудова міських і сільських поселень": - 3.18* Планувальна організація районів садибної забудови повинна передбачати формування структурних одиниць селищної території, їхні розміри, функціональне зонування треба встановлювати виходячи з величини населеного пункту, містобудівних умов району, забезпечення соціального комфорту проживання, економічності рішення; - 3.19* Площа території, яку відводять під садибну забудову, повинна забезпечити розміщення обсягів будівництва і формування планувальних одиниць у погодженні з планувальною структурою міста і системою громадських центрів.

Район садибної забудови може бути сформований окремими житловими чи блокованими будинками з присадибними ділянками з господарськими будівлями або без них. Забудова цих районів не повинна перевищувати 4-х поверхів. Поверховість забудови, граничні розміри житлових будинків, площа забудови, вимоги до господарських будівель, їх складу, огорожі ділянок, благоустрою території встановлюються місцевими правилами забудови в залежності від розміру ділянок, умов інженерного обладнання, інсоляції будинків та територій, інших нормативних вимог, регіональних традицій.

Гранична площа земельних ділянок, які надаються громадянам для індивідуального житлового будівництва, встановлюється відповідними місцевими органами державної виконавчої влади або місцевого самоврядування відповідно до земельного законодавства та не повинна перевищувати 0,25 га (ст.67 ЗК України), а в даному випадку мало місце надання та використання позивачем земельної ділянки площею 2, 88 га, де знаходиться існуючий чотириповерховий будинок адміністративного призначення, котрий пропонувався реконструювати під багатоквартирний житловий будинок (а.с. 19-26;30-36).

В умовах забудови, що склалася, присадибна ділянка може бути збережена в існуючих розмірах, якщо це не перешкоджає вдосконаленню планувальної структури населеного пункту. До площі садибної ділянки включається площа забудови житлових будинків, господарських будівель.

Згідно п. 8.23* цього ж ДБН, повітряні лінії електропередачі (далі ПЛ) напругою 35 кВ і вище слід розміщувати за межами селищних територій, а при реконструкції кварталів забудови населених пунктів - передбачати їх винесення за межі селищних територій.

Як встановлено по справі, спірні рішення та припис були прийняті апелянтом на підставі акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм державних стандартів і правил від 23.08.2016 року за № 21-мб та акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм державних стандартів і правил від 06.09.2016 року за № 1368, яким встановлено:

На думку апелянта містобудівні умови та обмеження забудови земельної для будівництва та обслуговування багатоквартирного будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями по вул.Тичини, 2 в с. Зимна Вода Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області були видані 14.03.2016року за № 247-14/20 відділом містобудування та архітектури Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області з порушенням п. 2 ст. 5, п. 4 ст. 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", вимог абз. 2 п. 2.4 Розділу II "Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст", затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 року № 109, п. 3.18*, 3.19* Розділу III ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень", а саме: містобудівна документація, генеральний план с. Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області, затверджений рішенням сесії Зимноводівської сільської ради від 29.05.2012 року №315 передбачає на вказаній в угоді земельній ділянці зону садибної забудови, а в п. 16 договору оренди земельної ділянки від 23.02.2007 року зазначене цільове призначення земельної ділянки - для індивідуального житлового будівництва. Відповідно до витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 05.10.2015 року, у відомостях про обмеження у використанні земельної ділянки зазначена охоронна зона навколо об'єкта енергетичної системи, з площею поширення 0,3282 га, чим порушено вимоги п.8.23 ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень".

Таким чином відповідач вважає, що замовником гр. ОСОБА_2 були внесені недостовірні дані в Декларацію про початок виконання будівельних робіт по будівництву багатоквартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями на АДРЕСА_1", зареєстровану Департаментом ДАБІ у Львівській області за № 87 від 03.02.2016 року, що є порушенням ч. 2 ст. 39/1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Апелянт покликається на те, що відповідно до генерального плану с. Зимна Вода Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, затвердженого рішенням сесії Зимноводівської сільської ради від 29.05.2012 року № 315, земельна ділянка на якій проводиться будівництво вищевказаного об'єкту відноситься до зони садибної забудови, що є порушенням п.п. 3 п. 24 Постанови Кабінету Міністрів України "Порядок виконання підготовчих та будівельних робіт" від 13.04.2011 року за № 466 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.08.2015 року за № 747, при тому, що оренда земельної ділянки і містобудівне обґрунтування на неї з погодженням місця розташування житлового комплексу були надані, оформлені та виготовлені у 2006-2007 роках.

Упереджені та надумані твердження про допущення зазначених порушень позивачем спростовуються наявними в матеріалах справи документальними доказами, а саме:

- погодженням Відділу містобудування та архітектури Пустомитівської РДА містобудівного обґрунтування та погодження місця розташування житлового комплексу в с.Зимна Вода по вул. Тичини від 06.12.2005 року за № 591;

- погодженням відділу містобудування та архітектури Пустомитівської РДА містобудівного обґрунтування та погодження місця розташування житлового комплексу в с. Зимна Вода по вул. Тичини від 28.12.2006 року за № 1016;

- рішенням Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області "Про затвердження містобудівного обґрунтування розташування земельної ділянки для будівництва житлового комплексу по вул. Тичини, 2 на умовах оренди в с. Зимна Вода та надання дозволу на складення проекту відведення земельної ділянки" від 22.01.2007 року за № 150;

- рішенням Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області "Про погодження проекту відведення земельної ділянки ПП ОСОБА_2 під розміщення житлового комплексу" від 15.02.2007 року за № 150;

- договором оренди земельної ділянки від 23.07.2007 року, згідно предмету якого позивач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку площею 2,88 га для розміщення житлового комплексу, яка знаходиться за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Зимна Вода, вул. Тичини, 2; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за НОМЕР_1 від 05.10.2015року; відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером НОМЕР_2 від 25.02.2016 року.

З наведених та прискіпливо проаналізованих документальних доказів видно, що земельна ділянка була правомірно надана позивачу для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку в склавшомуся комплексі садибної забудови АДРЕСА_1( а.с.29-31;42-44).

Жодними належними та допустимими доказами не встановлено чи підтверджено використання позивачем земельної ділянки не за цільовим призначенням, а відтак припущення та висновки апелянта про порушення позивачем вимог законодавства щодо нецільового використання земельної ділянки та внесення позивачем з цих же підстав недостовірних даних в декларацію про початок виконання будівельних робіт є необґрунтованими.

Не враховуються колегією суддів і твердження апелянта про порушення позивачем вимог в частині обмеження права у використанні земельної ділянки з порушенням охоронної зони навколо об'єкта енергетичної системи, яка передбачена п. 8.23 ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень", відповідно до яких охоронна зона повітряних ліній електропередач має складати 10 м. по горизонталі від проекції крайніх проводів при їх найбільшому відхиленні до найближчих частин будинків і споруд, які виступають, оскільки допущені висновки про порушення позивачем згаданої охоронної зони у 8 метрів є доволі спірними, адже не відповідають способу вимірювання передбаченому цим же ДБН, а тому визнаються упереджено-надуманими і такими, котрі нівелюються за погодженням з власником чи користувачем ліній електромереж (ЛЕП).

З огляду на викладене стає очевидним та підставним посилання позивача на те, що ним не було порушено жодних вимог п. 2.4 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, оскільки за змістом п. 1.1 цього ж Порядку, такий розроблений згідно вимог ст. 27 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" і призначений для використання уповноваженими органами містобудування та архітектури та іншими суб'єктами містобудування при вирішенні питань забудови присадибних, дачних і садових земельних ділянок, відтак посилання апелянта на вказаний Порядок не спростовує правомірності видачі містобудівних умов і обмежень для будівництва багатоквартирного будинку.

Враховуючи всебічно проаналізовані та об'єктивно встановленні обставини по справі, колегія суддів прийшла до неспростовного переконання про те, що оскаржувані рішення та припис Державної архітектурно-будівельної інспекції України є явно упередженим та протиправним, оскільки не підтверджуються належними доказами з врахуванням дійсних обставин по справі, а тому підлягають безумовному скасуванню.

Таким чином, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.200 КАС України, правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України - залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 року у справі №813/3170/16 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Р. М. Гулид
судді С. М. Кузьмич
В. З. Улицький

Повний текст судового рішення виготовлено 26.06.2017року