Справа № 822/1109/16
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1109/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Кам'янець-Подільський електромеханічний завод" до Кам'янець-Подільської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Кам'янець-Подільської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області про скасування податкових повідомлень-рішень:

- № 001882201 від 24.12.2015 згідно якого визначено грошове зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 224658 грн - за основним платежем та 56164,5 грн - штрафних санкцій;

- № 001892201 від 24.12.2015 згідно якого визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 20445 грн - за основним платежем та 5111,25 грн - штрафних санкцій

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 07.09.2015 по 19.10.2015 Кам'янець-Подільською ОДПІ була проведена документальна планова виїзна перевірка ТДВ "К-ПЕМЗ" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування та сплати єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2012 по 31.12.2014. За результатами перевірки складено акт № 776/22-09-22-01/00213807 від 26.10.2015. Позивач не погодився з висновками викладеними в акті та надав свої заперечення. За результатами розгляду відповідачем було прийнято рішення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки. За результатами якої складено акт № 223/22-09-22//00213807 від 18.12.2015 в якому Кам'янець-Подільською ОДПІ частково взяла до уваги заперечення позивача. 28.12.2015 ТДВ "К-ПЕМЗ" отримало податкові повідомлення-рішення: № 001882201 від 24.12.2015 згідно якого визначено грошове зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 224658 грн - за основним платежем та 56164,5 грн - штрафних санкцій; № 001892201 від 24.12.2015 згідно якого визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 20445 грн - за основним платежем та 5111,25 грн - штрафних санкцій; № НОМЕР_1 від 24.12.2015 згідно якого визначено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 199303,75 грн - за основним платежем та 149477,81 грн - штрафних санкцій.

Позивач не погодився з висновками зазначеними в акті № 223/22-09- 22/00213807 від 18.12.2015 та оскаржив їх в адміністративному порядку до ГУ ДФС в Хмельницькій області. За результатами розгляду скаргу задоволено частково, скасовано податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 24.12.2015, а № 001882201 та № 001892201 від 24.12.2015 залишено без змін.

ТДВ "К-ПЕМЗ" не погодилося з висновками зазначеними в рішенні ГУ ДФС в Хмельницькій області та звернулося з скаргою до ДФС України в результаті розгляду якої скаргу задоволено частково та частково скасовано податкове повідомлення-рішення № 001892201 від 24.12.2015.

Однак, позивач вважає прийняте рішення необґрунтованим та прийнятим з порушенням вимог чинного законодавства.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві та додаткових поясненнях.

Представник відповідача в судовому засіданні не визнав позовні вимоги та надав письмові заперечення, в яких зазначив, що за наслідками перевірки Кам'янець-Подільською ОДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області було складено акт документальної позапланової невиїзної перевірки ТДВ "К-ПЕМЗ" від 18.12.2015 №923/22-09-22/00213807 з питань достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток, додатку на додану вартість та податку на доходи фізичних осіб при виплаті доходів за період з 01.07.2012 по 31.12.2014. В акті позапланової перевірки від 18.12.2015 №923/22-09-22/00213807 зроблено висновок, що ТДВ "К-ПЕМЗ" в порушення вимог: абз. "г" пп. 138.8.5 п. 138.8, абз. "в" пп.138.10.4 п.138.10 ст. 138, пп. 139.1.5 п. 139.1 ст. 139, п. 146.12 ст. 146 Податкового кодексу України, занижено податок на прибуток на загальну суму 224659 грн; п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, пп. "г" п. 198.5, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України занижено податок на додану вартість на загальну суму 20445 гривень.

На підставі вказаного акта документальної позапланової невиїзної перевірки ГУ ДФС у Хмельницькій області винесено, зокрема, податкові повідомлення-рішення від 24.12.2015 № про донарахування 224658 грн податку на прибуток та застосування 56164,50 грн штрафних санкцій та № про донарахування 20445 грн ПДВ та застосування 5111,25 грн штрафних санкцій.

Вказані податкові повідомлення - рішення оскаржувались платником адміністративному порядку. За результатами розгляду первинної скарги платника податку (рішення ГУ ДФС у Хмельницькій області про результати розгляду первинної скарги 11.03.2016 №2898/10/22-01-10-03-14).

Рішенням ДФС України про результати розгляду повторної скарги від 25.05.2016 №11437/6/99-99-11-01-01-25 скаргу платника податків задоволено частково та скасовано податкове повідомлення-рішення Кам'янець-Подільської ОДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області від 24.12.2015 №001892201 в частині зменшення ТДВ "К-ПЕМЗ" податкового кредиту податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ "Крафт - Електрик", ПП "Докстен", ТОВ "Фаетон-Сервіс" і у відповідній частині штрафні санкції та в зазначеній частині рішення прийняте за розглядом первинної скарги.

Зазначає, що в акті перевірки встановлено завищення позивачем інших витрат звичайної діяльності та інших операційних витрат у 2013 в сумі 16381 грн в результаті надмірного відображення суми нарахованих податків та зборів в рядку 06.4.15 додатка ІВ до рядка 06.4 декларації з податку на прибуток підприємства. Проте, у поданому позові не обґрунтовано неправомірність вказаного порушення.

Разом з тим, в своїх запереченнях вказує, що для проведення документальної виїзної планової перевірки та документальної невиїзної позапланової перевірки позивачем не було надано жодного документа, який би підтверджував необхідність проведення робіт по техобслуговуванню та ремонту основних засобів, а тому перевіряючими правомірно виключено зі складу собівартості витрати у розмірі, що перевищують 10 відсотків сукупної балансової вартості всіх груп основних засобів на початок звітного року в загальній сумі 1167930 грн, в т.ч.: за II півріччя 2012 - 198721 грн, за 2013 - 535794 грн, за 2014 - 433415 грн, як такі, що віднесені в порушення вимог 146.12 ст.146 Податкового кодексу України.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що при виробництві готової продукції ТДВ "К-ПЕМЗ" використовувались придбані матеріали, роботи, послуги, необоротні активи, по яких сформовано податковий кредит з вартості їх придбання. В зв'язку з тим, що вартість придбаних матеріалів, робіт, слуг, амортизація необоротних активів формують витрати на виробництво готової продукції, сума яких перевищує суму доходів від реалізації готової продукції, тому матеріали, роботи, послуги, необоротні активи в частині перевищення витрат на виробництво готової продукції над доходами від її реалізації використовувались в операціях, що не є господарською діяльністю ТДВ "К-ПЕМЗ", оскільки їх використання не призвело до отримання доходу від цієї діяльності.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що товариство з додатковою відповідальністю "Кам'янець-Подільський електромеханічний завод" є юридичною особою, , зареєстроване 30.06.1994 виконкомом Кам'янець - Подільської міської ради, з 25.06.1993 перебуває на податковому обліку, є платником ПДВ.

Кам'янець-Подільською ОДПІ Хмельницької області відповідно до наказу від 20.11.2015 року № 839, та підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, 78.1.5 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України від 2 рудня 2010 року № 2755-VI, зі змінами та доповненнями, пункту З розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України від 28 грудня 2014 року №71 -VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу країни та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ВАТ "Кам'янець-Подільський електромеханічний завод" з питань достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток, податку на додану вартість, та податку на доходи фізичних осіб при виплаті доходів за період з 01.07.2012 по 31.12.2014, за результатами якої складено акт перевірки від 26.10.2015 №776/22- 9-22-01/00213807.

Позивач не погодився з висновками викладеними в акті та надав свої заперечення. За результатами розгляду відповідачем було прийнято рішення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки. За результатами якої складено акт № 223/22-09-22//00213807 від 18.12.2015.

За висновками акта перевірки, позивачем були порушені, зокрема: вимоги абзацу "г" підпункту 138.8.5 пункту 138.8, абзац "в" підпункту 138.10.4 пункту 138.10 статті 138, підпункту 139.1.5 пункту 139.1, статті 139 пункту 146.12 статті 146 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 224659 грн, у тому числі по періодах: II півріччя 2012 - занижено в сумі 41731 грн, 2013 - занижено в сумі 104913 грн, 2014 - занижено в сумі 78015; пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3 підпункту "г" пункту 198.5, пункту 198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податкові зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 20445 грн, в тому числі: за січень 2013 в сумі 457 грн, лютий 2013 в сумі 7944 грн, за травень 2013 в сумі 451 грн, за серпень 2013 в сумі 10003 грн, за жовтень 2013 в сумі 32 грн, за лютий 2014 в сумі 58 грн, за липень 2014 1500 грн; підпункту 168.1.2 пункту 168.1, підпункту 168.4.1, підпункту 168.4.4, підпункту 168.4,7 пункту 168.4 статті 168, підпункту "а" пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України: 02.12.2010 № 2755-VI, із змінами та доповненнями: неперераховано до відповідного бюджету податок на доходи фізичних осіб в розмірі 199303,75 грн з сум доходів отриманих фізичними особами за цивільно-правовими угодами. (а. с.1-115 т.3)

24.12.2015 Кам'янець-Подільська ОДПІ Хмельницької області на підставі вказаного акту перевірки прийняла податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2, яким згідно з абзацом "г" підпункту 138.8.5 пункту 138.8, абзац "в" підпункту 138.10.4 пункту 138.10 статті 138, підпункту 139.1.5 пункту 139.1, статті 139 пункту 146.12 статті 146 Податкового кодексу України визначила ВАТ "Кам'янець-Подільський електромеханічний завод" суму податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) за платежем: податок на прибуток у розмірі 280822,50 грн, у тому числі: 224658 грн - за основним платежем, 56164,5 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями. (а.с.16 т.1)

24.12.2015 Кам'янець-Подільська ОДПІ Хмельницької області на підставі вказаного акту перевірки прийняла податкове повідомлення-рішення №, яким згідно з пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3 підпункту "г" пункту 198.5, пункту 198.6 ст.198 Податкового кодексу України визначила ВАТ "Кам'янець-Подільський електромеханічний завод" суму податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) за платежем: податок на додану вартість у розмірі 25556,25 грн, у тому числі: 20445 грн - за основним платежем, 5111,25 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями. (а.с.17 т.1)

24.12.2015 Кам'янець-Подільська ОДПІ Хмельницької області на підставі вказаного акту перевірки прийняла податкове повідомлення-рішення №5, згідно якого визначено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 199303,75 грн - за основним платежем та 149477,81 грн - штрафних санкцій

Вказані податкові повідомлення-рішення оскаржувались позивачем в адміністративному порядку.

Рішенням ГУ ДФС Хмельницької області від 11.03.2016 № 2898/10/22-01-10-03-14 "Про результати розгляду первинної скарги" податкові повідомлення-рішення від 24.12.2015 року № 001882201, №001892201, № залишені без змін.

Рішенням ДФС України від 25.05.2016 №11437/6/99-99-11-01-01-25 "Про результати розгляду повторної скарги" скаргу задоволено частково та скасовано податкове повідомлення-рішення від 24.12.2015 № 001892201 в частині зменшення ТДВ "К - ПЕМЗ" податкового кредиту з подптку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ "Крафт - Електрик", ПП "Докстен", ТОВ "Фаетон-Сервіс" і у відповідній частині штрафні санкції та в зазначеній частині рішення прийняте за розглядом первинної скарги.

Оцінюючи спірні правовідносини суд дійшов наступних висновків.

Стосовно твердження представника податкового органу щодо заниження податкових зобов'язань з ПДВ в сумі 17687 грн в результаті не нарахування їх на вартість матеріалів, робіт, послуг, необоротних активів, під час придбання яких суми податку були включені до складу податкового кредиту та які фактично використано в операціях, що не є господарською діяльністю підприємства, суд зазначає.

Відповідно до статті 42 Господарського кодексу України (далі по тексту - ГК України), підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Частиною 1 статті 43 ГК України встановлено, що підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом.

Статтею 44 ГК України визначено, що підприємництво здійснюється на основі, зокрема, вільного вибору підприємцем видів підприємницької діяльності; самостійного формування підприємцем програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону; комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Приписами пункту 14.1.231 статті 14 ПК України, розумна економічна причина (ділова мета) причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Згідно пункту 14.1.36 ПК України, господарська діяльність діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямованим на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку довірену особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманні резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування виключно (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді:

а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України;

б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів;

в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоратвних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів;

г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України;

ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України;

д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо);

е) спадщини, подарунків, виграшів, призів;

є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору;

ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Відповідно пунктів 14.1.54, 14.1.55 статті 14 ПК України дохід, отриманий з джерел за межами України, - будь-який дохід, отриманий резидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності за межами митної території України, включаючи проценти, дивіденди, роялті та будь-які інші види пасивних доходів, спадщину, подарунки, виграші, призи, доходи від виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими та трудовими договорами, від надання резидентам в оренду (користування) майна, розташованого за межами України, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих за межами України портів, доходи від продажу майна, розташованого за межами України, дохід від відчуження інвестиційних активів, у тому числі корпоративних прав, цінних паперів тощо; інші доходи від будь-яких видів діяльності за межами митної території України або територій, непідконтрольних контролюючим органам.

Пунктом 11 Положення ( стандарту ) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат.

До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються:

- прямі матеріальні витрати;

- прямі витрати на оплату праці;

- інші прямі витрати;

- змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати.

Виробнича собівартість продукції зменшується на справедливу вартість супутньої продукції, яка реалізується, та вартість супутньої продукції в оцінці можливого її використання, що використовується на самому підприємстві.

Перелік і склад статей калькулювання виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) установлюються підприємством.

Згідно пункту 138.4 статті 138 ПК України витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, наданих послуг, виконаних робіт, крім нерозподільних постійних, загальновиробничих витрат , які включаються до складу собівартості реалізованої продукції, в період їх виникнення , визнаються витратами того звітного періоду, в якому визначено доходи від реалізації таких товарів, робіт, послуг.

Приписами пунктів 138.6 та 138.8 статті 138 ПК України визначено, що собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг формуються за правилами. Собівартість придбаних та реалізованих товарів формується відповідно до ціни їх придбання з урахуванням ввізного мита і витрат на доставку та доведення до стану, придатного для продажу.

Згідно пункту 138.8 ПК України собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

До готової продукції належить продукція, обробка якої закінчена та яка пройшла випробування, приймання, укомплектування згідно з умовами договорів із замовниками і відповідає технічним умовам і стандартам.

За дебетом рахунку 26 "Готова продукція" відображається надходження готової продукції власного виробництва за фактичною виробничою собівартістю або за нормативною вартістю.

Собівартість реалізованої готової продукції визначається за методами оцінки вибуття запасів. Аналітичний облік готової продукції ведеться за видами готової продукції.

Рахунок 90 "Собівартість реалізації" призначено для узагальнення інформації про собівартість реалізованої готової продукції, товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

За дебетом рахунку 90 "Собівартість реалізації" відображається виробнича собівартість реалізованої готової продукції, робіт, послуг; фактична собівартість реалізованих товарів (без торгових націнок), страхові виплати відповідно до договорів страхування, за кредитом - списання в порядку закриття дебетових оборотів на рахунок 79 "Фінансові результати".

Адміністративні витрати, витрати на збут та інші операційні витрати не включаються до складу виробничої собівартості готової та реалізованої продукції, а тому інформація про такі витрати узагальнюється на рахунках обліку витрат звітного періоду - 92 "Адміністративні витрати", 93 "Витрати на збут", 94 "Інші витрати".

За кредитом рахунку 79 "Фінансові результати" відображаються суми в порядку закриття рахунків обліку доходів, за дебетом - суми в порядку закриття рахунків обліку витрат, також належна сума нарахованого податку на прибуток.

На субрахунку 791 "Результат операційної діяльності" визначається прибуток (збиток) від операційної діяльності підприємства. За кредитом субрахунку відображається в порядку закриття рахунків сума доходів від реалізації готової продукції, товарів, робіт, послуг та від іншої операційної діяльності (рахунки 70 "Доходи від реалізації", 71 "Іншій операційний дохід"), за дебетом - сума в порядку закриття рахунків обліку собівартості реалізованої готової продукції, товарів, робіт і послуг, адміністративних витрат, витрат на збут, інших операційних витрат (90 "Собівартість реалізації", 92 "Адміністративні витрати", 93 "Витрати на збут", 94 "Інші | витрати операційної діяльності").

Як встановлено судом, за даними бухгалтерського обліку ТДВ "КПЕМЗ" по аналізу рахунку 901 "Собівартість реалізованої готової продукції" за лютий 2012 року відображено виробничу собівартість готової продукції по дебету 901 та кредиту 261 на суму 571838,22 грн та 91 рахунку у сумі 253509,50 грн. Тобто, виробнича собівартість реалізованої продукції складає 571838,22 грн. а не 784290 грн, як вказано в акті перевірки .( т. 3 а.с.150 )

Разом з тим по рахунку 901 "Собівартість реалізованої готової продукції" за серпень 2012 відображено виробничу собівартість готової продукції по дебету 901 та кредиту 261 на суму 419382,61 грн та 91 рахунку у сумі 287819,72 грн.

Відтак, виробнича собівартість реалізованої продукції складає 419382,61 грн. ( т.3 а.с.151 )

Аналізуючи вище викладене, суд дійшов до висновку, що податковим органом неправомірно зроблено висновки щодо реалізації позивачем готової продукції за цінами, нижчими за суму витрат на її виробництво відповідно у лютому на суму 39719,56 грн та серпні 2013 року на суму 48713,05 грн..

Стосовно твердження податкового органу про завищення витрат на 1167930 грн в результаті віднесення їх до складу суми витрат, пов'язаної з ремонтом та поліпшенням основних засобів у розмірі, що перевищує 10 відсотків сукупної балансової вартості всіх груп основних засобів на початок звітного року.

Як вбачається з акту перевірки податковим органом встановлено розбіжність між фактичною сумою витрат на ремонт та поліпшення основних засобів та відображеною сумою в додатку AM податкової декларації з податку на прибуток підприємства за :

- 2012 у визначенні розміру технічного обслуговування за ІV квартал 2012 - 186842,36 грн, за наростаючим підсумком у 2012 - 198721 грн, в результаті чого, собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг по ТДВ "КПЕМЗ" у 2012 завищено на суму 198721 грн;

- за 2013 у визначенні розміру технічного обслуговування у 2013 на суму 552175 грн, в результаті чого, собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг по ТДВ "КПЕМЗ" у 2013 завищено на суму 552175 грн;

- за 2014 у визначенні розміру технічного обслуговування у 2014 на суму 433415 грн, в результаті чого , собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг по ТДВ „КПЕМЗ" у 2014 завищено на суму 433415 грн.

Відповідно підпункту 138.8.5 пункту 138.8 статті 138 ПК України, витрати на утримання і експлуатацію основних засобів включаються до складу загальновиробничих витрат в повній сумі, незалежно від наявності чи відсутності "ремонтного ліміту" у розмірі 10 відсотків сукупної балансової вартості всіх груп основних засобів на початок звітного року.

Згідно до діючого ГОСТ 18322-78 "Система технічного обслуговування і ремонту техніки. Терміни і визначення":

- техобслуговування операція або комплекс операцій щодо підтримки справності або працездатності об'єкта при його використанні за призначенням, простої, зберіганні і траспортуванні;

- ремонт комплекс операцій з відновлення справності або працездатності виробів або їх складових частин.

Належність здійснених підприємством витрат саме до витрат на техобслуговування основних засобів підтверджено даними "Звітів про обсяг виконаних робіт з технічного обслуговування основних засобів", які складались компетентним технічним персоналом за результатами кожного місяця, містили повний перелік здійснених заходів з технічного обслуговування основних засобів з посиланням на відповідні замовлення, і саме на підставі цих "Звітів про обсяг виконаних робіт з технічного обслуговування основних засобів" підприємство формувало показники декларацій з податку на прибуток в частині відображення відповідних витрат.

Підтримання основних засобів у стані, придатному до експлуатації потребує періодичного ремонту. Ремонти основних засобів класифікуються :

- за видами : поточний та капітальний ;

- за належністю : ремонт власних та орендованих засобів ;

- за способом здійснення : господарським та підрядними способами ;

- за відношенням до господарської діяльності і невиробничих основних фондів .

Проведення поточного ремонту передбачає виконання дрібних робіт щодо виправлення або часткової заміни деталей об'єктів основних засобів для підтримання їх у робочому стані. Такий ремонт не збільшує вигоди, які плануються від використання ремонтного об'єкта.

Таким чином, витрати на поточний ремонт не включаються до вартості основних засобів, (не капіталізуються), а відносяться на витрати періоду по дебету бухгалтерських рахунків 91 "Загальновиробничі витрати", 92 "Адміністративні витрати", 93 "Витрати на збут", 94 "Інші витрати операційної діяльності".

На рахунку 91 "Загальновиробничі витрати" ведеться облік виробничих накладних витрат на організацію виробництва та управління цехами, дільницями, відділеннями, бригадами та іншими підрозділами основного й допоміжного виробництва, а також витрати на утримання та експлуатацію машин і устаткування. Цей рахунок не застосовується підприємствами торгівлі.

За дебетом рахунку 91 "Загальновиробничі витрати" відображається сума визнаних витрат, за кредитом - щомісячне, за відповідним розподілом, списання на рахунки 23 "Виробництво" та 90 "Собівартість реалізації".

Аналітичний облік ведеться за місцями виникнення, центрами і статтями (видами) витрат.

На рахунку 92 "Адміністративні витрати" відображаються загальногосподарські витрати, пов'язані з управлінням та обслуговуванням підприємства.

За дебетом рахунку 92 "Адміністративні витрати" відображається сума визнаних адміністративних витрат, за кредитом - списання на рахунок 79 "Фінансові результати".

До загальногосподарських витрат, зокрема, належать витрати на утримання адміністративно-управлінського персоналу, витрати на їх службові відрядження, витрати на утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів загальногосподарського призначенню (оренда, амортизація, ремонт, комунальні послуги), охорона, юридичні аудиторські, транспортні послуги, поштово-телеграфні, канцелярські витрати, сума податків, зборів (обов'язкових платежів).

Аналітичний облік ведеться за статтями витрат.

На рахунку 93 "Витрати на збут" ведеться облік витрат, пов'язаних і: збутом (реалізацією, продажем) продукції, товарів, робіт і послуг.

За дебетом рахунку відображається сума визнаних витрат на збут, за кредитом - списання на рахунок 79 "Фінансові результати".

До витрат на збут, зокрема, належать витрати пакувальних матеріалів, транспортування продукції, товарів за умовами договору, витрати на маркетинг та рекламу, витрати на оплату праці й комісійні продавцям, торговим агентам, працівникам відділу збуту, амортизація, ремонт та утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів, що використовуються для забезпечення збуту продукції, товарів, робіт і послуг.

Поточні ремонти можуть здійснюватися як власними силами, так і підрядчиками.

При проведенні капітального ремонту основних засобів на підприємстві проводиться заміна зношених конструкцій і деталей, їхнє обновлення .

Такі заходи призводять до збільшення тих вигод, які підприємство спочатку планувало отримати від використання основних засобів. Тому вартість капітального ремонту збільшує первісну вартість основних засобів і у бухгалтерському обліку відображається по дебету рахунку 15 „Капітальні інвестиції".

Бухгалтерський облік витрат пов'язаних з ремонтом та поліпшенням об'єктів основних засобів урегульовані п. 14 та 15 Положення ( стандарту) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 р. №92, зареєстрованого в МЮ України 18.05.2000 р. за №288/4509 та розділом 6 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 30.09.2003 року №561 із змінами.

У бухгалтерському обліку відображення та розподіл витрат на поліпшення та ремонт основних засобів відповідно до П (с) БО 7 залежить від того, проводять такі ремонт і поліпшення до збільшення майбутніх первісно очікуваних економічних вигод від використання об'єкта чи забезпечують його підтримання у робочому стані.

Вартість робіт, що приводять до збільшення майбутніх первісно очікуваних економічних вигод, включаються до капітальних інвестицій з майбутнім збільшенням первісної вартості основних засобів.

Підставою для визнання капітальними інвестиціями витрат, пов'язаних з поліпшенням основних засобів, є збільшення строку корисного використання об'єкта, підвищення кількості або якості продукції, яка виробляється цим об'єктом.

До таких робіт належать :

- модифікація;

- модернізація об'єкта основних засобів ;

- заміна окремих частин ;

- запровадження ефективного технологічного процесу ;

- добудова, надбудова будівлі. ( п. 31 Методичних рекомендацій )

Пунктом 32 Методичних рекомендацій передбачено, що витрати, які здійснюються для підтримання об'єкта у робочому стані та одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від його використання ( технічний огляд, технічне обслуговування, ремонт тощо) включаються до складу витрат звітного періоду.

Згідно пункту 29 Методичних рекомендацій, рішення про характер та ознаки здійснюваних підприємством рос і приймає керівник підприємства з урахуванням результатів аналізу ситуації та суттєвості таких витрат.

Приписами ПК України визначено, що суми витрат на ремонт поліпшення основних засобів відносяться на конкретний об'єкт основне і засобу, щодо якого такий ремонт чи поліпшення здійснюється.

Первісна вартість об'єкта основних засобів збільшується на суму витрат пов'язаних із ремонтом і поліпшенням об'єктів основних засобів модернізацією, модифікацією, добудовою, дообладнанням, реконструкцією що зумовлює зростання майбутніх економічних вигод, первісноочікуваних від використання об'єктів у сумі, яка перевищує 10% балансової вартості всіх груп основних засобів, що підлягають амортизації на початок звітного податкового року.

Сума витрат, пов'язана з ремонтом і поліпшенням об'єктів основна засобів, (у тому числі орендованих), у розмірі , що не перевищує 10% сукупної балансової вартості усіх груп основних засобів на початок звітного року відноситься до витрат звітного податкового періоду, в якому таки ремонт і поліпшення було здійснено.

У декларації з податку на прибуток підприємства, затвердженої наказом №1213, витрати на ремонт і поліпшення основних засобів ба розшифрування у розрізі загальновиробничих, адміністративних іншій витрат і витрат на збут, відображаються у таблиці 2 "Витрати на ремонт ті поліпшення основних засобів".

Згідно пункту 2 статті 8 ЗУ "Про бухгалтерсткий облік ті фінансову звітність в Україні" у питанні організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи! відповідно до законодавства та установчих документів.

Пунктом 5 статті 8 ЗУ "Про бухгалтерсткий облік ті фінансову звітність в Україні" визначено, що Підприємство самостійно:

- визначає облікову політику підприємства;

- обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних;

- розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів;

- затверджує правила документообороту і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку;

- може виділяти на окремий баланс філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які зобов'язані вести бухгалтерський облік, з наступним включенням їх показників до фінансової звітності підприємства.

Як встановлено з наданих документів та пояснень представника позивача ТДВ "КПЕМЗ" було видано накази про облікову політику підприємства на відповідний період.

Як вбачається з пункту 21 наказу визначено, що в допоміжному виробництві необхідно використовувати позаказний метод обліку витрат на виробництво та калькулювання фактичної виробничої собівартості продукції із застосуванням елементів нормативного .

Відповідно до Положення про Міністерство промислової політики України, затвердженого Указом Президента України від 21.09.2001 року №849/2001 "Про Положення про Міністерство промислової політики України" 28.02.2011 року ТДВ «Кам'янець-Подільський електромеханічний завод» видано наказ №85 про затвердження положення про технічне обслуговування устаткування, будівель і споруд .

Дане положення визначає основні засади технічного обслуговування устаткування, споруд та будівель, порядок проведення технічного обслуговування і перелік робіт, які виконуються при технічному обслуговуванні та заміні змінного обладнання на ТДВ "КПЕМЗ".

Пунктом 2.2 положення визначено, що технічне обслуговування - це комплекс операцій або операція з підтримки працездатності або справності об'єкта устаткування при використанні за призначенням, чеканні, зберіганні і транспортуванні. Підтримання будівель у справному стані.

Пункт 3 "Технічне обслуговування устаткування, будівель та споруд" даного положення передбачає, що метою технічного обслуговування устаткування є попередження передчасного його зносу шляхом забезпечення режимів роботи відповідно до паспортних або проектних даних, належного догляду, змащення і регулювання, своєчасне виявлення і л усунення несправностей , розробки і впровадження заходів щодо його вдосконалення.

Технічне обслуговування не є поточним або капітальним ремонтом реконструкцією, модернізацією, технічним переозброєнням чи іншим видом І поліпшення основних фондів.

Перелік робіт, які відносяться до технічного обслуговування устаткування наведено в додатку №1 до положення про технічне обслуговування устаткування, утримання та обслуговування будівель, споруд ТДВ "КПЕМЗ".

Відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом МФ України від 31.12.199 року №318 до складу загальновиробничих витрат включаються:

- витрати на управління виробництвом (оплата праці апарату управління цехами, дільницями тощо; відрахування на соціальні заходи й медичне страхування апарату управління цехами, дільницями; витрати на оплату службових відряджень персоналу цехів, дільниць тощо);

- амортизація основних засобів загальновиробничого (цехового, дільничого, лінійного) призначення;

- амортизація нематеріальних активів загальновиробничого (цехового, дільничого, лінійного) призначення;

- витрати на утримання, експлуатацію та ремонт, , страхування, операційну оренду основних засобів, інших необоротних активів загальновиробничого призначення;

- витрати на вдосконалення технології й організації виробництва (оплата праці та відрахування на соціальні заходи працівників, зайнятих удосконаленням технології й організації виробництва, поліпшенням якості продукції, підвищенням її надійності, довговічності, інших експлуатаційних характеристик у виробничому процесі; витрати матеріалів, купівельних комплектуючих виробів і напівфабрикатів, оплата послуг сторонніх організацій тощо).

Пунктом 4 "Витрати на технічне обслуговування устаткування" положення про технічне обслуговування устаткування, будівель і споруд товариства "КПЕМЗ" включають :

- витрати на проведення робіт по технічному обслуговуванню устаткування, визначених відповідно до п. 3.5 цього положення ;

- вартість мастильних, обтиральних матеріалів , емульсії для охолодження , спожитих палива, електроенергії, води, пари, стиснутого повітря й інших видів носіїв енергії для надання руху верстатам , кранам, насосам, підіймачам, пресам та іншому устаткуванню, яке використовується для проведення технічного обслуговування ;

- витрати на оплату праці робітників, які виконують технічне обслуговування, відрахування на соціальні заходи;

- амортизаційні відрахування, нараховані на об'єкти основних фондів, які використовуються для проведення технічного обслуговування ;

- витрати на утримання цеху контрольно-вимірювальних приладів і автоматики та інших підрозділів, які забезпечують знімання показань вимірювальних приладів і первинне опрацювання цих показань;

- вартість послуг інших цехів і допоміжних виробництв.

Аналізуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що витрати на технічне обслуговування устаткування, утримання та обслуговування будівель, споруд ТДВ "КПЕМЗ" включаються до складу загальновиробничих витрат, не є витратами на ремонт та поліпшення основних засобів , на розмір яких не впливає 10% межа сукупної балансової вартості всіх груп основних фондів на початок звітного періоду.

У бухгалтерському обліку ТДВ "КПЕМЗ" роботи по технічному обслуговуванню устаткування та технічному огляду основних засобів відображено по дебету рахунку 91 "Загальновиробничі витрати" та кредиту 233 "Допоміжне виробництво", що не суперечить вимогам Інструкції про застосування плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій , затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 року №291.

Згідно до статті 9 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та пункту 2 Положення №88, первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, первинні документи (накладні, акти приймання-передачі тощо), оформлені відповідно до вимог, встановлених ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та Положенням №88, та складені в момент проведення кожної господарської операції або (якщо це неможливо) безпосередньо після її завершення, є підставою для включення даних за такими господарськими операціями до податкового обліку платника податку.

Згідно наданих матеріалів справи, документами, згідно яких роботи по технічному обслуговуванню устаткування, утримання та обслуговування будівель, споруд ТДВ "КПЕМЗ", які є підставою для віднесення до витрат , є: реєстри з виконання робіт з технічного обслуговування та поточних ремонтів за 2012, 2013 та 2014роки, звіти про обсяги фактично виконаних робіт з технічного обслуговування, замовлення по видах робіт та калькуляції на виконання технічного обслуговування.

Технічне обслуговування устаткування, утримання та обслуговування будівель, споруд по ТДВ „КПЕМЗ" проводилося на основі замовлень Ф-ДГ 7.6-01-03 , підписаних замовником, економістом, технологом т затверджених генеральним директором ТДВ "КПЕМЗ".

Щомісячно на основі вказаних замовлень складалися звіти виконаних робіт з технічного обслуговування основних засобів , в яких вказано номер замовлення, виконавець та назви виконаних робіт по технічному обслуговуванню. Щомісячні звіти підписані комісією. ( т. 4, 5, 6 )

Калькуляції на технічне обслуговування відображають наступні статті затрат: додаткова заробітна плата, загальновиробничі витрати та адміністративні витрати.

Згідно реєстрів з виконання робіт з технічного обслуговування та поточних ремонтів за липень 2012 - грудень 2014 р. витрати на техобслуговування склали 2521098,42 грн, а за даними ОСОБА_2 перевірки - 1151863,06 грн., що на 1369235,36 грн. менше (детальніше у звітах про обсяг виконаних робіт з технічного обслуговування основних засобів та реєстрах з виконання робіт з технічного обслуговування та поточних ремонтів за період 01.07.2012-31.12.14).

З загальної суми відхилення 1369235,36 грн. частину витрат в сумі 191303,53 грн. перевіряючими було зараховано в межах невикористаного 10%-го "ремонтного ліміту", з врахуванням коригування на допущену перевіряючими арифметичну помилку в сумі 10000,89 грн. (додаток 4 до скарги), помилково враховано як понадлімітні ремонти, надмірно віднесені до витрат, становили решту суми 1167930,94 грн.

Досліджуючи докази в судовому засіданні, судом також взято до уваги висновок експертів за результатами проведення судово - економічної експертизи. (а.с.12-22 т.8) З якого вбачається, що документально та нормативно не підтверджуються висновки акту №923/22-09-22/00213807 від 18.12.2015 щодо реалізації готової продукції за цінами, нижчими за суму витрат на її виробництво відповідно у лютому на суму 39719,56 грн та серпні 2013 року на суму 48f713,05 грн та документально та нормативно не підтверджується завищення на ремонт ( витрат на технічне обслуговування ) по Товариства з додатковою відповідальністю "Кам'янець-Подільський електромеханічний завод", встановлене по акту перевірки №923/22-09-22/00213807 від 18.12.2015 за період з 2012 по 2014 роки.

Враховуючи наявні докази у справі, суд прийшов до висновку, що в цій частині податкове повідомлення - рішення слід скасувати, як недоведеність факту порушення із сторони позивача.

Разом з тим, суд вважає, що не знаходять свого підтвердження твердження відповідача щодо неправомірності нарахування грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 20476,25 грн, з яких 16381 грн - основне зобов'язання, 4095,25 грн - штрафні санкції, по податковому повідомленню - рішенню №001882201 від 24.12.2015, оскільки на його підтвердження не надано належних доказів по справі (доповідних записок на виконання робіт, актів виконання робіт, калькуляцій тощо). А відтак в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Відповідно до частини 3 статті 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Кам'янець-Подільської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області №001882201 від 24.12.2015 в частині нарахування грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 260346 грн 25 коп. - за основним платежем 208277 грн, - за штрафними санкціями 52069,25 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Кам'янець-Подільської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області №001892201 від 24.12.2015.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Кам'янець-Подільський електромеханічний завод" судовий збір в розмірі 4288,53 грн за рахунок бюджетних асигнувань Кам'янець-Подільської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 19 червня 2017 року

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1