Справа № 810/911/16
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2016-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

06 травня 2016 року Справа № 810/911/16

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Харченко С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовомСпільного українсько-англійського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "МАГІСТРАЛЬ-ІНВЕСТ"
доБориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області
проскасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Спільне українсько-англійське підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю "МАГІСТРАЛЬ-ІНВЕСТ" звернулось до суду з позовом до Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 22.12.2015 № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яким Спільному українсько-англійському підприємству у формі товариства з обмеженою відповідальністю "МАГІСТРАЛЬ-ІНВЕСТ" донараховано податкове зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 991500 грн. 00 коп. та застосовано до нього штрафні (фінансові) санкції у розмірі 495750 грн. 00 коп., на думку позивача, прийнято контролюючим органом з порушенням норм матеріального права та не відповідає вимогам закону, висновки територіального органу доходів і зборів відносно факту вчинення позивачем правопорушення є помилковими, а тому вказане податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Представник відповідача позов не визнав, надав суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що посадові особи Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем правомірно, у зв'язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У судове засідання, призначене на 06.05.2016, представники сторін не з'явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи.

Матеріали справи містять заяву представника позивача про розгляд справи за його відсутності (а.с. 67).

Будь-яких заяв чи клопотань про відкладення судового розгляду справи або повідомлень про причини неприбуття від представника відповідача до суду не надходило.

Частиною четвертою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до приписів частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Беручи до уваги ту обставину, що про дату, час та місце судового розгляду справи сторони повідомлені належним чином, однак у судове засідання не з'явились, враховуючи, що для розгляду і вирішення даної справи відсутня потреба у заслуховуванні свідків чи експертів, судом прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принцип рівності сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Спільне українсько-англійське підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю "МАГІСТРАЛЬ-ІНВЕСТ" (ідентифікаційний код 31477856, місцезнаходження: 08325, Київська область, Бориспільський район, с. Щасливе, вул. Харківське шосе, буд. 1) зареєстроване в якості юридичної особи 28.05.2001 та здійснює господарську діяльність, пов'язану, зокрема, з будівництвом житлових і нежитлових будівель (копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 27-28).

Як платник податків позивач перебуває на податковому обліку в Бориспільській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Київській області.

У травні 2011 року позивачем укладено з Відкритим акціонерним товариством "Закарпатнафтопродукт-Мукачево" договір комісії від 05.05.2011 № МІ0511, відповідно до умов якого позивач (комісіонер) зобов'язувався за дорученням Відкритого акціонерного товариства "Закарпатнафтопродукт-Мукачево" (комітент) від свого імені та за рахунок комітента в інтересах останнього укласти договір (договори) генерального підряду на будівництво та/або реконструкцію АЗС, перелік яких визначається у додаткових угодах.

Сторонами правочину також погоджено термін виконання доручення - до 31.12.2018 та орієнтовну загальну вартість робіт, яка складає 48000000,00 грн. (у тому числі ПДВ - 8000000,00 грн.) та може уточнюватись шляхом підписання додаткової угоди до договору.

На виконання умов вказаного договору 25.05.2011 Відкритим акціонерним товариством "Закарпатнафтопродукт-Мукачево" з метою авансування витрат комісіонера по його виконанню перераховано на користь Спільного українсько-англійського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "МАГІСТРАЛЬ-ІНВЕСТ" грошові кошти у сумі 15400000,00 грн., у тому числі ПДВ - 2566666,67 грн., що підтверджується випискою по банківському рахунку позивача, копія якої міститься в матеріалах справи (а.с. 68).

На підтвердження права його контрагента на формування податкового кредиту з податку на додану вартість позивачем виписано податкову накладну від 26.05.2011 № 142 на суму 15400000,00 грн., у тому числі ПДВ - 2566666,67 грн. (а.с. 24).

Суму податку на додану вартість позивач включив до складу податкового зобов'язання за травень 2011 року, відобразив у податковій декларації з податку на додану вартість та реєстрі виданих податкових накладних за вказаний звітний (податковий) період.

У жовтні 2014 року між позивачем та його контрагентом підписано угоду від 07.10.2014 про внесення змін до договору комісії від 05.05.2011 № МІ0511, відповідно до якої орієнтовну вартість робіт зменшено до 32600000,00 грн. (у тому числі ПДВ - 5433333,33 грн.) та встановлено строк дії договору до 31.12.2018, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Крім того, позивач зобов'язався повернути комітентові протягом строку дії договору (якщо інший строк не буде встановлено за домовленістю сторін) грошові кошти у сумі 15400000,00 грн., які одержані ним в якості попередньої оплати за договором комісії.

Листом від 02.02.2015 № 46/1 Публічне акціонерне товариство "Закарпатнафтопродукт-Мукачево" (правонаступник Відкритого акціонерного товариства "Закарпатнафтопродукт-Мукачево") звернулось до позивача з вимогою про повернення раніше перерахованих коштів у загальному розмірі 15400000,00 грн.

У червні 2015 року позивачем здійснено повернення на користь Публічного акціонерного товариства "Закарпатнафтопродукт-Мукачево" частини одержаних ним в якості попередньої оплати коштів у загальному розмірі 5949000,00 грн., що підтверджується відповідними банківськими виписками (а.с. 25, 26).

В цей же період позивачем складено до податкової накладної від 26.05.2011 № 142 розрахунки коригування кількісних і вартісних показників від 22.06.2015 № 238, 22.06.2015 № 240, 22.06.2015 № 241, 22.06.2015 № 242, 22.06.2015 № 243, 22.06.2015 № 244 та 23.06.2015 № 250 (а.с. 17-23), з яких вбачається відображення операцій з повернення коштів його контрагенту та необхідність коригування (зменшення) показників обсягу оподатковуваних операцій на загальну суму (-5949000,00 грн.) та зменшення податкового зобов'язання з податку на додану вартість у загальному розмірі (-991500,00 грн.).

У липні 2015 року позивач подав до Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2015 року, в якій в рядку 8.1 (коригування згідно зі статтею 192 розділу V Кодексу по операціях, дата виникнення податкових зобов'язань по яких припадає на період до 1 лютого 2015 року) у колонці А (обсяги постачання (без податку на додану вартість) позивач задекларував показник коригування (зменшення) обсягів постачання на суму (-17457500,00 грн.), а у колонці Б (сума податку на додану вартість) - показник коригування (зменшення) податкового зобов'язання з податку на додану вартість на суму (-3491500,00 грн.).

Як вбачається з даних додатку 1 до податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року (розрахунок коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість (Д1)), наведені вище розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 26.05.2011 № 142 враховано Спільним українсько-англійським підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю "МАГІСТРАЛЬ-ІНВЕСТ" під час складання податкової звітності за вказаний звітний (податковий) період та включено до зменшення податкового зобов'язання з податку на додану вартість у червні 2015 року на суму 991500,00 грн.

У жовтні 2015 року посадовою особою Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на підставі статті 76 та пункту 200.10 статті 200 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку даних, задекларованих Спільним українсько-англійським підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю "МАГІСТРАЛЬ-ІНВЕСТ" у податковій звітності з податку на додану вартість за червень 2015 року, за результатами якої складено акт від 28.10.2015 № 28/10-04-15-20/31477856 (далі - акт перевірки).

Під час перевірки контролюючим органом зафіксовано, що згідно з даними податкової декларації Спільного українсько-англійського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "МАГІСТРАЛЬ-ІНВЕСТ" з податку на додану вартість за червень 2015 року, позивачем у рядку 8 (з одночасним відображенням та розшифровкою показників цього рядка у розрахунку коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість - додатку Д1) задекларовано, зокрема, коригування (у бік зменшення) на суму 991500,00 грн. податкового зобов'язання за податковою накладною від 26.05.2011 № 142, виписаною позивачем на користь покупця - Відкритого акціонерного товариства "Закарпатнафтопродукт-Мукачево".

Враховуючи, що з моменту виникнення у позивача в травні 2011 року податкового зобов'язання, яке підтверджено наведеною вище податковою накладною, до фактичного коригування її кількісних і вартісних показників у червні 2015 року минуло понад 1095 днів, контролюючий орган дійшов висновку, що зміна обсягів постачання та вартості робіт (послуг) за попередні податкові періоди здійснена платником податків після спливу строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України.

За таких обставин, територіальний органу доходів і зборів вважає, що внесення платником податків змін до податкової звітності після спливу строків давності порушує вимоги статті 50 Податкового кодексу України, а відтак таке коригування здійснено позивачем неправомірно, що призвело до заниження податкового зобов'язання з податку на додану вартість у звітному податковому періоді.

На підставі акта перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.12.2015 № , яким відповідно до приписів підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 та пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України позивачу визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 991500,00 грн. та застосовано до нього штрафні (фінансові) санкції у розмірі 495750,00 грн.

Не погоджуючись із рішенням, прийнятим Бориспільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Київській області, позивач оскаржив його до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів з 1 січня 2011 року регулюються Податковим кодексом України.

Так, Податковий кодекс України визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України (у редакції, що діяла на момент здійснення коригування), якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов'язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

Згідно з підпунктом 192.1.1 пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України, якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то: а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок коригування податку; б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з отриманням таких товарів/послуг.

Результат перерахунку податкових зобов'язань і податкового кредиту постачальника та отримувача відображається у складі податкової декларації за звітний податковий період у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (пункт 192.3 статті 192 Податкового кодексу України).

Таким чином, повернення постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг є підставою для зменшення суми податкових зобов'язань постачальника та зменшення суми податкового кредиту отримувача.

Під час розгляду даної адміністративної справи судом встановлено, що коригування податкової звітності відбувалось внаслідок зміни обсягів робіт (послуг) та перерахунку компенсації їх вартості у зв'язку з поверненням позивачем як постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг.

Крім того, як свідчать матеріали справи, коригування податкового зобов'язання здійснено позивачем в межах строку дії договірних відносин у податковому (звітному) періоді, в якому такі зміни відбулися фактично.

Жодних обмежень, визначених статтею 192 Податкового кодексу України, що не дають позивачу права на зменшення суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість, контролюючим органом не наведено.

Натомість, у письмових запереченнях на позов територіальний орган доходів і зборів посилається на порушення позивачем вимог статті 50 Податкового кодексу України, що виявилось у внесенні платником податків змін до податкової звітності після спливу строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Вказані доводи не приймаються судом до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України в разі, якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Аналіз положень статті 50 Податкового кодексу України дозволяє дійти висновку про те, що цими нормами регулюються питання виправлення помилок у податковій звітності минулих податкових (звітних) періодів, виявлених платником податків самостійно.

Як вже зазначалось судом вище, коригування податкової звітності у даному випадку відбувалось внаслідок зміни обсягів робіт (послуг) та перерахунку компенсації їх вартості, жодних помилок у податковій звітності позивач не виправляв.

У свою чергу положення статті 192 Податкового кодексу України, якими врегульовано порядок коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту, не обмежують платника податків строками давності, визначеними статтею 102 Податкового кодексу України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що твердження територіального органу доходів і зборів про відсутність у позивача у зв'язку зі зміною обсягів робіт (послуг) та перерахунку компенсації їх вартості права на коригування податкових зобов'язань, з моменту виникнення яких минуло 1095 днів, є помилковими, у зв'язку з чим оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 22308,75 грн., підлягають відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Податкове повідомлення-рішення Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 22.12.2015 № , - визнати протиправними та скасувати.

3. Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на користь Спільного українсько-англійського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "МАГІСТРАЛЬ-ІНВЕСТ" витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 22308 (двадцять дві тисячі триста вісім) грн. 75 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Харченко С.В.