Справа № 815/422/17
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/422/17

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С. О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1,
судді ОСОБА_2,
судді ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства «Континент 15» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

В січні 2017 року приватне підприємство «Континент 15» (надалі Позивач, Підприємство) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Одеській області (надалі відповідач, ДФС), в якому просило визнати недійсними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 06.01.2017 року №, №5, №5.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що на підставі акту №383/15-32-14-05-11/39935896 від 21.12.2016 року про результати документальної невиїзної перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України ПП «Континент 15» за митними деклараціями від 02.12.2015 року №500060006/2015/011736, №500060006/2015/011738 та від 07.12.2015 року №500060006/2015/011968, ДФС були винесені спірні податкові повідомлення-рішення від 06.01.2017 року, якими позивачу донараховані митні платежі та штрафні санкції за вищевказаними митними деклараціями. Позивач вважає, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення підлягають скасуванню, як такі, що не відповідають чинному законодавству, оскільки прийняті на підставі хибних висновків про заниження митної вартості товарів за вищевказаними митними деклараціями.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 28.02.2017 року позовні вимоги задоволені повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та винести нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у період з 12.12.2016 року по 16.12.2016 року відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.351 Митного кодексу України на підставі наказу від 02.12.2016 року №2051, виданого ГУ ДФС в Одеській області, посадовими особами відповідача проведено документальну невиїзну перевірку ПП «Континент 15» щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщені товарів через митний кордон України за митними деклараціями від 02.12.2015 року №500060006/2015/011736, №500060006/2015/011738 та від 07.12.2015 року №500060006/2015/011968.

За результатами проведеної перевірки відповідачем був складений акт від 21.12.2016 року №383/15-32-14-05-11/39935896 «Про результати документальної невиїзної перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України ПП «Континент 15» () за митними деклараціями від 02.12.2015 року №500060006/2015/011736, №500060006/2015/011738 та від 07.12.2015 року №500060006/2015/011968», відповідно до висновку якого встановлено порушення позивачем: п.2 ст.52 Митного кодексу України; п.190.1 ст.190 Податкового кодексу України в частині надання недостовірних відомостей про товар, що призвело до заниження митної вартості товару та, як наслідок, несплату у повному обсязі до Держбюджету платежів у розмірі 20605,35 грн. (у т.ч. мито - 3219,57 грн., додатковий імпортний збір - 3219,57 грн., ПДВ - 14166,11 грн.) (а.с.14-24).

На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем були прийняті податкові повідомлення - рішення від 06.01.2017 року: №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «Мито на товари, що ввозяться на територію України субєктами господарювання» на загальну суму 4024,46 грн., у тому числі: 3219,57 грн. - за основним платежем; 804,89 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем «Додатковий імпортний збір на товари, що ввозяться на територію України субєктами» на загальну суму 4024,46 грн., у тому числі: 3219,57 грн. - за основним платежем; 804,89 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); №, яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем «Податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України субєктами господарювання» на загальну суму 17707,64 грн., у тому числі: 14166,11 грн. - за основним платежем; 3541,53 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (а.с.10-12).

Зі змісту акту перевірки слідує, що єдиною підставою для висновку відповідача про порушення позивачем митних правил слугував лист з митних органів Болгарії від 01.09.2016 року №32-245349, який містив інформацію щодо цін на товари, які були відвантажені відправником товару компанією «LIEBHERR HAUSGERAETE MARICA EOOD» (Республіка Болгарія) на адресу компанії «LIEBHERR Export AG» (Швейцарія). За цими поставками одержувачем рахунків та платником є компанія «LIEBHERR Export AG» (Швейцарія).

Із змісту зазначеного листа вбачається, що ціни, за якими було здійснено відвантаження товарів на адресу компанії «LIEBHERR Export AG» (Швейцарія) виявились вищими, ніж ті, за якими ПП «Континент 15» фактично отримало такі товари від компанії «AURORA SOLUTIONS LIMITED» (Обєднані Арабські Емірати), тому митними органами був зроблений висновок про порушення митних правил.

Судом першої інстанції також встановлено, що ПП «Континент 15» мало прямий контракт на поставку товарів №AU.DB-1260 від 20.11.2015 року з компанією «AURORA SOLUTIONS LIMITED», яка в свою чергу є офіційним дистрибютором продукції компанії «LIEBHERR Export AG».

Згідно до умов цього контракту компанія «AURORA SOLUTIONS LIMITED» взяла на себе обовязок поставляти ПП «Континент 15» непродовольчі промислові товари, а ПП «Континент 15» зобовязалося оплачувати вартість цих товарів (п.1.1 контракту).

На виконання умов контракту компанія «AURORA SOLUTIONS LIMITED» продавала товари ПП «Континент 15», за цінами, узгодженими сторонами, зазначеними у інвойсах, які були надані під час митного оформлення товарів.

Як вбачається з цих документів, виробником та відправником цих товарів була компанія «LIEBHERR HAUSGERAETE MARICA EOOD» (Республіка Болгарія).

Однак усі розрахунки щодо купівлі-продажу зазначених товарів проводилися виключно між ПП «Континент 15» та компанію «AURORA SOLUTIONS LIMITED» у розмірах та строках відповідно до умов контракту, що підтверджується відмітками банківської установи безпосередньо у митних деклараціях, заявках на купівлю валюти та платіжних дорученнях.

Судом першої інстанції було вірно встановлено, що позивач не мав жодних стосунків ані з компанією «LIEBHERR HAUSGERAETE MARICA EOOD», ані з компанією «LIEBHERR Export AG», не укладав з цими підприємствами контрактів щодо постачання товарів, не отримував від них жодних рахунків на товари, не погоджував з цими компаніями ціни на такі товари та не сплачував на їх користь коштів.

Є правильним висновок суду першої інстанції про те, що ціни, за якими здійснювалося постачання товарів від компанії «LIEBHERR HAUSGERAETE MARICA EOOD» (Республіка Болгарія) на адресу компанії «LIEBHERR Export AG» (Швейцарія) не є цінами, за якими ПП «Континент 15» придбало такі товари у компанії «AURORA SOLUTIONS LIMITED» (Обєднані Арабські Емірати).

З листа компанії «LIEBHERR Export AG» від 28.04.2016 року вбачається, що дистрибютори продукції компанії «LIEBHERR», яким є компанія «AURORA SOLUTIONS LIMITED», мають можливість продавати продукцію по цінам нижче, ніж їх покупна вартість, що підтверджується копією листа мовою оригіналу та копією перекладу.

Виходячи з цього, укладання позивачем контракту на поставку товарів компанії «LIEBHERR» з компанією «AURORA SOLUTIONS LIMITED», як дистрибютором продукції компанії «LIEBHERR Export AG», робить цілком можливим придбання позивачем таких товарі за цінами меншими, ніж ціни відвантаження «LIEBHERR HAUSGERAETE MARICA EOOD», і це цілком відповідає ділової практиці компанії «LIEBHERR» та не свідчить про порушення ПП «Континент 15» митних правил.

В обґрунтування висновку про порушення позивачем митних правил відповідач послався на експортну декларацію від 30.11.2015 року №15BG003009AA009085, та документи, що безпосередньо стосуються цієї поставки: CMR №290982, рахунок (Rechnung, німецькою) від 30.11.2015 року №, транспортна накладна (delivery note) від 30.11.2015 року №4086787/001, за якими загальна вартість товарів становить 26230,00 євро.

Відхиляючи такі доводи відповідача, суд першої інстанції вірно зазначив, що Рахунок (Rechnung) від 30.11.2015 року № для оплати вартості цих товарів був виставлений відправником, компанією «LIEBHERR HAUSGERAETE MARICA EOOD» (Республіка Болгарія) на компанію «LIEBHERR Export AG» (Швейцарія), а не позивачу, і в цьому рахунку у графі «адреса клієнта» (kundenadresse, німецькою), прямо зазначено, що остаточним вигодонабувачем, за цією поставкою, є компанія «AURORA SOLUTIONS LIMITED» (Обєднані Арабські Емірати).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у ПП «Континент 15» не виникало обовязку сплачувати загальну вартість товару у розмірі визначеному у експортній декларації від 30.11.2015 року №15В0003009АА009085.

Аналогічні порушення були допущені відповідачем при аналізі документів за експортною декларацію від 30.11.2015 року №15BG003009AA009077, та експортною декларацією від 03.12.2015 року №15BG003009AA009564.

Так у Рахунку (Rechnung) від 30.11.2015 року №, та у Рахунку (Rechnung) від 03.12.2015 року № зазначено, що вартість товарів оплачує компанія «LIEBHERR Export AG» (Швейцарія), а у графі «адреса клієнта» (kundenadresse, німецькою), прямо зазначено, що остаточним вигодонабувачем, за цими двома поставками, є компанія AURORA SOLUTIONS LIMITED» (Обєднані Арабські Емірати).

У листі компанії LIEBHERR Export AG» від 28.04.2016 року (а.с.80-83) було розкрито структуру реалізації продукції цієї марки, відповідно до якої усі заводи-виробники продукції, у тому числі і компанія «LIEBHERR HAUSGERAETE MARICA EOOD» (Республіка Болгарія), в обовязковому порядку продають усю свою продукцію компанії «LIEBHERR Export AG», яка у свою чергу здійснює подальший продаж продукції дистрибюторам, яким, серед інших, є компанія «AURORA SOLUTIONS LIMITED» (Обєднані Арабські Емірати). В цьому ж листі зазначено, що компанія «LIEBHERR Export AG» має можливість продавати продукцію своїм дистрибюторам по цінам нижче, ніж їх покупна вартість від заводу-виробника зазначена у експортній декларації.

За таких обставин, лише вартість товарів марки «LIEBHERR», яка вказана в експортних деклараціях країни відправлення (Республіка Болгарія), не може бути достатнім та безумовним доказом заниження позивачем митної вартості цих товарів, які були придбані позивачем в дистрибютора цих товарів компанії «AURORA SOLUTIONS LIMITED» (Обєднані Арабські Емірати).

Відтак, колегія суддів вважає помилковим висновок акту перевірки про заниження позивачем митної вартості товарів за митними деклараціями від 02.12.2015 року №500060006/2015/011736, №500060006/2015/011738 та від 07.12.2015 року №500060006/2015/011968, та відповідно помилковим і висновок про заниження позивачем сплачених за цими деклараціями митних платежів.

Таким чином, суд першої інстанції цілком обґрунтовано прийняв рішення про визнання протиправними та скасування спірних податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.199, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ч.5 ст.254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 23 червня 2017 року.

Головуючий суддя:ОСОБА_1
Суддя: Суддя: ОСОБА_2 ОСОБА_3