Справа № 2-а-10975/10/1570
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2012-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2012 р.Справа № 2-а-10975/10/1570

Категорія:12.3Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого - Джабурія О.В.

суддів - Крусяна А.В.

- ОСОБА_1

при секретарі - Філімович І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м. Іллічівську на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у м. Іллічівську, Головного управління державного казначейства України в Одеській області про зобовязання виплатити кошти за час вимушеного прогулу та моральної шкоди в загальному розмірі 55 188,88 грн., з яких 42 870,24 грн. заробітна плата за час вимушеного прогулу та 12 248,64 грн. моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточнень (від 20.10.2011р. б/н), просив суд зобовязати Державну податкову інспекцію у м. Іллічівську Одеської області виплатити кошти за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в загальному розмірі 55188,88 грн., з яких 42 870,24 грн. заробітна плата за час вимушеного прогулу та 12248,64 грн. моральна шкода.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 15.06.2010р., залишеною без змін Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.10.2010 р. по справі №2-а-11131/09/1570, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено та скасовано накази Державної податкової інспекції у м. Іллічівську Одеської області №80 від 18.05.2009р. «Про притягнення до відповідальності», №121 від 23.07.2009 р. «Про недоліки в упередженні росту та погашенні податкового боргу і роботі з безхазяйним майном у першому півріччі 2009 року»в частині оголошення догани старшому державному податковому інспектору відділу погашення прострочених податкових зобовязань ОСОБА_2, №78-о від 09.09.2009р. «Про звільнення ОСОБА_2», та поновлено ОСОБА_2 на посаді старшого державного податкового інспектора відділу погашення прострочених податкових зобовязань Державної податкової інспекції у м. Іллічівську Одеської області зі зверненням постанови суду до негайного виконання. Також позивач наголошує на приписі ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України, відповідно до яких при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Державна податкова інспекція у м. Іллічівську Одеської області з позовними вимогами не згодна та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов (вхід.№45271 від 21.12.2010р.), наголошуючи, зокрема на те, що відповідно до ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. До того ж, ДПІ посилається на те, що згідно п.2 розділу II Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. №100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата, тоді як ОСОБА_2 було звільнено з посади з 09.09.2009р., а обчислення середньомісячної заробітної плати необхідно враховувати виплати за липень-серпень 2009р., натомість позивач посилається на довідку про заробітну плату за 2008р. Також, ОСОБА_2 не зазначає з яких міркувань він виходив визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 12248,64грн. та якими доказами означена шкода підтверджується.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2011 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у м. Іллічівську Одеської області, Головного управління Державного казначейства України в Одеській області про стягнення коштів за час вимушеного прогулу та моральної шкоди в загальному розмірі 55188,88грн., задоволено частково. Зобовязати Державну податкову інспекцію у м. Іллічівську Одеської області виплатити на користь ОСОБА_2 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 10 вересня 2009 року по 08 листопада 2010 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Державна податкова інспекція у м. Іллічівську оскаржила наведену постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2011 року, просить її скасувати та відмловити у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність задоволення позову частково.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до статті 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно зі ст.236 Кодексу законів про працю України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 15.06.2010р., залишеною без змін Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.10.2010р., по справі №2-а-11131/09/1570 адміністративний позов до Державної податкової інспекції у м.Іллічівську Одеської області та Начальника Державної податкової інспекції у м.Іллічівську Одеської області ОСОБА_3 про скасування наказів та поновлення на посаді задоволено, скасовано Накази Державної податкової інспекції у м.Іллічівську Одеської області №80 від 18.05.2009р. «Про притягнення до відповідальності», №121 від 23.07.2009р. «Про недоліки в упередженні росту та погашенні податкового боргу і роботі з безхазяйним майном у першому півріччі 2009 року» в частині оголошення догани старшому державному податковому інспектору відділу погашення прострочених податкових зобовязань, №78-о від 09.09.2009р. про звільнення позивача, та його поновлено на посаді старшого державного податкового інспектора відділу погашення прострочених податкових зобовязань Державної податкової інспекції у м. Іллічівську Одеської області зі зверненням Постанови суду в частині поновлення на посаді до негайного виконання.

Згідно з наказом за підписом Начальника Державної податкової інспекції у м.Іллічівську Одеської області ОСОБА_3 №78-о від 09.11.2010р. «Про поновлення на посаді позивача», його з 09.11.2010 року поновлено на посаді старшого державного податкового інспектора сектору організації роботи з безхазяйним майном відділу погашення прострочених податкових зобовязань Державної податкової інспекції у м.Іллічівську.

На виконання цієї постанови позивача було поновлено на посаді лише з 09.11.2010 р., що підтверджується наявним у справі Наказом Начальника Державної податкової інспекції у м.Іллічівську Одеської області ОСОБА_3 №78-о від 09.11.2010р.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що виплаті позивачу підлягає сума середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу починаючи з 10.09.2009р. по 08.11.2010р. включно. Наведене протирічить вимогам чинного закону, який зазначає, що стягнення коштів за час вимушеного прогулу можливо лише протягом року. Тому в цій частині постанова підлягає зміні.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження заподіяння йому відповідачем моральної шкоди у вигляді моральних чи фізичних страждань, погіршення стану здоровя, тощо, а також не надано ґрунтовних пояснень та доказів в підтвердження того, з яких саме міркувань виходив позивач визначаючи спірну суму завданої, за його твердженням, відповідачем моральної шкоди, тому суд першої інстанції вірно відмовив в означеній частині позовних вимог.

Судова колегія вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України, але частково приймає до уваги доводи, наведені в апеляційній скарзі й вважає що постанова підлягає зміні в частні строка стягнення коштів за вимушений прогул.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов. Відповідач, який є субєктом владних повноважень, свою позицію суду частково доказав та частково обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а оскаржена постанова зміні.

Керуючись ст.ст. 195; 196; 198; 201; 205; 207; 254 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Іллічівську задовольнити частково, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2011 року змінити, виклавши резолютивну частину в наступній редакції.

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобовязати Державну податкову інспекцію у м. Іллічівську Одеської області виплатити на користь ОСОБА_2 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період протягом одного року починаючи з 10 вересня 2009 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом 20 днів.

Повний текст судового рішення виготовлений 21.05.2012 року.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян

Суддя: О.І.Шляхтицький