Справа № 806/3339/14
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2017 року м. Київ К/800/51888/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Кравцова О.В.,

суддів Калашнікової О.В.,

Єрьоміна А.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Житомирської митниці Міндоходів на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 4 серпня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІЕ-Сервіс» до Житомирської митниці Міндоходів про визнання протиправними та скасування рішень і карток відмови,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року ТОВ «ІЕ-Сервіс» (далі - Товариство) звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Житомирської митниці Міндоходів (далі - Митниця) про визнання протиправними та скасувати рішень Митниці про коригування митної вартості товарів від 4 березня 2014 року № 101060000/2014/300151/2 та № 101060000/2014/300150/2, від 11 березня 2014 року № 101060000/2014/300163/2, від 12 березня 2014 року № 101060000/2014/300173/2, від 13 березня 2014 року № 101060000/2014/300178/2, від 24 березня 2014 року № 101060000/2014/300193/2, від 25 березня 2014 року № 101060000/2014/300198/2, від 27 березня 2014 року № 101060000/2014/300204/2, від 28 березня 2014 року № 101060000/2014/300207/2 та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 4 березня 2014 року № 101060000/2014/00173 і № 101060000/2014/00172, від 11 березня 2014 року № 101060000/2014/00185, від 12 березня 2014 року № 101060000/2014/00195, від 13 березня 2014 року № 101060000/2014/00201, від 24 березня 2014 року № 101060000/2014/00216, від 25 березня 2014 року № 101060000/2014/00221, від 27 березня 2014 року № 101060000/2014/00228, від 28 березня 2014 року № 101060000/2014/00232.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 4 серпня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2014 року, позов задоволено.

Не погодившись із судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Митниця звернулась до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просила їх скасувати, а в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між Товариством та GLOBAL COSMED S.A. (Польща) укладено контракт від 20 серпня 2012 року № 01/2012 на поставку товарів особистої гігієни, побутової хімії, косметичних засобів. Поставка товару відповідно до пункту 3.3. Контракту здійснюється на умовах FCA-Явор, FCA-Радом в залежності від місця завантаження згідно Міжнародних правил тлумачення термінів «Інкотермс-2000». Оплата товару здійснюється на умовах попередньої оплати.

На виконання вимог вказаного контракту GLOBAL COSMED S.A. поставило позивачу товар - «миючі засоби та засоби для чищення», код УКТЗЕД 34022090, який був задекларований позивачем.

4 березня 2014 року Митницею прийнято рішення про коригування митної вартості задекларованих товарів № 101060000/2014/300150/2 та надано картку відмови у митному оформленні № 101060000/2014/00172.

Також, між вказаними сторонами укладено контракт від 20 серпня 2012 року № 02/2012 на поставку товарів особистої гігієни, побутової хімії, косметичних засобів. Відповідно до пункту 3.3. Контракту поставка товару здійснюється на умовах FCA-Явор, FCA-Радом у залежності від місця завантаження згідно Міжнародних правил тлумачення термінів «Інкотермс-2000». Оплата товару здійснюється на умовах попередньої оплати.

На виконання вимог вказаного контракту GLOBAL POLLENA S.A. поставило позивачу товар - «миючі засоби та засоби для чищення», код УКТЗЕД 34022090, який був задекларований позивачем.

4 березня 2014 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості задекларованих товарів № 101060000/2014/300151/2 та надано картку відмови у митному оформленні № 101060000/2014/00173.

Крім того, між позивачем та GLOBAL COSMED GROUP Sp. zo.o Sp.k. (Польща) укладено контракт від 1 лютого 2014 року № 1/2014 на поставку товарів особистої гігієни, побутової хімії, косметичних засобів: «мийні засоби та засоби для чищення», код УКТЗЕД 34022090; «піномийні засоби з вмістом органічних поверхнево-активних речовин для приготування ванн», код УКТЗЕД 330730000; «готові вироби, зубні щітки», код УКТЗЕД ; «засоби для догляду за зубами», код УКТЗЕД 330610000.

Відповідно до пункту 3.3. Контракту від 1 лютого 2014 року № 1/2014 поставка товару здійснюється на умовах FCA-Явор, FCA-Радом в залежності від місця завантаження згідно Міжнародних правил тлумачення термінів «Інкотермс-2000». Оплата товару здійснюється в строк 14 днів від моменту отримання рахунку-фактури.

Митницею задекларована позивачем митна вартість поставлених товарів не визнана, про що прийнято рішення про коригування митної вартості та картки відмови: від 11 березня 2014 року рішення про коригування митної вартості товарів № 101060000/2014/300163/2, надано картку відмови у митному оформленні товару № 101060000/2014/00185; від 12 березня 2014 року рішення про коригування митної вартості товарів № 101060000/2014/300173/2, надано картку відмови у митному оформленні товару № 101060000/2014/00195; від 13 березня 2014 року рішення про коригування митної вартості товарів № 101060000/2014/300178/2, надано картку відмови у митному оформленні товару № 101060000/2014/00201; від 24 березня 2014 року рішення про коригування митної вартості товарів № 101060000/2014/300193/2, надано картку відмови у митному оформленні товару № 101060000/2014/00216; від 25 березня 2014 року рішення про коригування митної вартості товарів № 101060000/2014/300198/2, надано картку відмови у митному оформленні товару № 101060000/2014/00221; від 27 березня 2014 року рішення про коригування митної вартості товарів № 101060000/2014/300204/2, надано картку відмови у митному оформленні товару № 101060000/2014/00228; від 28 березня 2014 року рішення про коригування митної вартості товарів № 101060000/2014/300207/2, надано картку відмови у митному оформленні товару № 101060000/2014/00232.

Визначення митної вартості товару декларант здійснював за основним методом - за ціною контракту щодо товарів, які імпортуються, при цьому митний орган коригуючи митну вартість ввезеного товару та відмовляючи у митному оформлені застосував другорядний метод - резервний.

Для митного оформлення товару по кожному окремому випадку декларантом надані до митного органу документи: митна декларація; декларація митної вартості (форми ДМВ-1) з розрахунком митної вартості по основному методу; контракт; доповнення-додаток до контракту; рахунок-фактура; експортна ВМД; сертифікат походження; CMR; рахунок за транспортно-експедиційні послуги та довідка про вартість перевезення; попередня декларація; характеристики товару; платіжне доручення про оплату імпортованого товару згідно рахунку-фактури.

Митниця, не визнаючи задекларовану позивачем митну вартість товару за основним методом, у кожному окремому випадку електронним повідомленням, зазначала про необхідність надання додаткових документів, на що декларант надавав підтверджуючі документи.

Задовольнивши позов, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов висновку, що використані декларантом при митному оформленні відомості підтверджені документально, визначені кількісно і достовірно, а всі складові митної вартості, які обов'язкові при її обчисленні, містяться у поданих до Митниці документах.

Колегія суддів погоджується з таким висновком судів.

Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.

Відповідно до частини третьої статті 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з частиною шостою статті 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Частиною сьомою статті 54 МК України передбачено, що у разі, якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Таким чином, законодавець запропонував таку конструкцію регулювання митних відносин, якою презюмується правильність визначення митної вартості декларантом, у випадку, якщо не доведено інше.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено); інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За правилами частини третьої цієї ж статті у разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прас-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

З наведеним висновком кореспондуються положення пункту 2 частини п'ятої статті 54 МК України, за змістом якої Митниця має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем відповідно до вимог митного законодавства, для підтвердження заявленої митної вартості товару подано до Митниці всі необхідні документи.

Зокрема, посилання відповідача на те, що подані для митного оформлення документи позивача, містять розбіжності, а саме - контракт та додаток-доповнення до нього від імені продавця підписані різними особами; рахунки-фактури містять виправлення, які не завірені належним чином, як на підставу відмови у митному оформленні, суди до уваги обґрунтовано не взяли, оскільки на митні органи не покладено функції і не надано право встановлення ідентифікації підписів в документах виробника.

Така розбіжність як - «виправлення у рахунках-фактурах, які не завірені належним чином», встановлені митним органом, спростовуються самими документами, оскільки в них посадовою особою постачальника помилку виправлено, завірено підписом, відбитком печатки підприємства та штампу.

Крім того, виправлення стосується відомостей про зміну транспортного засобу для поставки товару, що не мало впливу на числове значення задекларованої митної вартості.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України, зокрема у постановах від 1 жовтня 2013 року (справа № 21-354а13), від 30 червня 2015 року (справа 21-591а15), 31 березня 2015 року (справи 21-127а15 та 21-53а15) і колегія суддів бере її до уваги.

Таким чином, колегія суддів, керуючись частиною першою статті 224 КАС України, приходить до висновку, що рішення судів попередніх інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 220-1, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Житомирської митниці Міндоходів залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 4 серпня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді