Справа № 758/204/17-а
Суддя: Ларіонова Н. М.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 758/204/17-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н. М. ,

при секретарі судового засідання Калашніковій Л.Д.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача - Петерчук Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (надалі ЦОУ ПФУ в місті Києві) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовною заявою, в якій просить визнати її стаж роботи з 12.02.1986 р. по 26.08.1993 р. на посаді музичного працівника стажем за вислугу років відповідно до п. «е» ч. 1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зобов'язати відповідача розглянути її заяву про призначення пенсії з урахуванням стажу за вислугу років та провести перерахунок пенсії з урахуванням стажу за вислугу років.

Свої вимоги мотивує тим, що вона 03.11.2016 р. звернулася до відповідача з заявою про призначення їй пенсії за вислугу років відповідно до записів трудової книжки та з урахуванням стажу роботи з 12.02.1986 р. по 26.08.1993 р. на посаді музичного працівника. Листом від 06.12.2016 р. ЦОУ ПФУ в місті Києві повідомило позивача, що вона перебуває у них на обліку та отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а стаж роботи з 12.02.1986 р. по 26.08.1993 р. на посаді музичного працівника не може зараховуватися до стажу, який дає право на пенсію за вислугою років, оскільки дана посада не відповідає переліку посад, які дають право на пенсію за вислугою років затвердженим постановою КМУ від 04.11.1993 р. № 909. Посилаючись на те, що дії відповідача щодо відмови їй у призначенні пенсії за вислугою років є незаконними, необґрунтованими та такими, що грубо порушують її конституційні права, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі, та надала пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам. Додала, що одночасно з призначенням пенсії їй також райПФУ повинен був виплатити ще й грошову допомогу за вислугу років, але така допомога не була призначена в зв'язку із не зарахуванням цього стажу роботи.

Представник відповідача Петерчук Л.Р. в судовому засіданні заперечувала проти позову в повному обсязі. Представником відповідача, через канцелярію суду подані письмові заперечення, в яких посилаються на те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Згідно записів її трудової книжки остання з 12.02.1986 р. по 26.08.1993 р. працювала на посаді музичного працівника, який просить зарахувати у стаж, який дає їй право на пенсію за вислугою років. Однак, у постанові КМУ від 04.11.1993 р. № 909 в пункті «дошкільні навчальні заклади» не передбачена посада музичного працівника, тому період роботи з 12.02.1986 р. по 26.08.1993 р. зарахований у загальний трудовий стаж, а не в стаж по вислузі років. Додала, що пенсія позивачу призначена за віком, всі роки роботи їй зараховані, а період 12.02.1986 р. по 26.08.1993 р. впливає тільки на призначення грошової допомоги за вислугу років як педагогічному працівнику.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.26 ч.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» жінки, які народились з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року, мають право на призначення пенсії за віком після досягнення ними віку 57 років 6 місяців.

Судом встановлено, що після досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 ч.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», позивач 29.09.2016 р. звернулася до ЦОУ ПФУ в місті Києві з заявою про призначення їй пенсії за віком.

На підставі протоколу № 6966 від 06.10.2016 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідачем призначена позивачу пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», умови призначення - загальні.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.11.2016 року позивачка звернулася до ЦОУ ПФУ в місті Києві з заявою щодо надання їй роз'яснення про незарахування стажу її роботи з 12.02.1986 р. по 26.08.1993 р. на посаді музичного працівника для нарахування грошової допомоги у розмірі 10 пенсій, яка призначається педагогічним працівникам.

Листом від 06.12.2016 року відповідач повідомив позивача, що вона перебуває у них на обліку та отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я, та соціального забезпечення після досягнення 55 років та за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом міністрів України, незалежно від віку.

Матеріалами справи достеменно встановлено, що із заявою про призначення пенсії саме за вислугою років як працівнику освіти позивач до відповідача не зверталась і заява від 04.01.2017 р. суду не надана.

Сторони в судовому засіданні підтвердили, що спір між сторонами має місто з приводи не призначення грошової допомоги, яка передбачена для працівників освіти.

Відповідно до п. 7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» - «ж» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», і мають стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок -30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначення пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що підстав для перерахунку пенсії позивачу нема, спір має місце щодо виплати грошової допомоги, на яку впливає саме спеціальний стаж, і саме при оскарженні позивачем дій відповідача у відмові в призначенні даної грошової допомоги підлягає перевірці правомірність дій щодо не зарахування періоду роботи з 12.02.1986 р. по 26.08.1993 р. на посаді музичного працівника.

Дії відповідача стосовно призначення ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а тому позов задоволенню не підлягає.

Відмова в задоволенні вищевказаного позову не позбавляє права позивача звернутись до суду з позовом саме про визнання дій відповідача щодо відмови в призначення грошової допомоги, передбаченої п. 7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

На підставі викладеного, ст. 19, 24, 58 Конституції України, постанови Кабінету міністрів України від 04.11.93 р. №909, п. 7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення», ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», керуючись cт.ст. 6-9, 11, 69, 71, 159, 161-163 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії - відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 10 днів з дня отримання копії постанови в повному тексті.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова