Справа № 760/762/17
Суддя: Кицюк В. С.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СОЛОМ'ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2017 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Кицюк В.С. розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

В С Т А Н О В И В:

В січні 2017 року позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в якому просила суд визнати неправомірними дії Правобережного об?єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не включення до розрахунку складових заробітної плати при призначенні позивачу у травні 2011 року пенсії сум інших виплат (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати), на які нараховані та з яких утримані страхові внески до Пенсійного фонду України; зобов?язати відповідача включити зазначені виплати до складових заробітної плати при призначенні позивачу пенсії у травні 2011 року відповідно до Закону України «Про державну службу» та постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» в редакціях, що діяли на момент виникнення права на призначення (перерахунок) пенсії; зобов?язати відповідача здійснити позивачу розрахунок на момент виникнення права у 2011 році та виплату з 08.12.2016 (лист відповідача 07.12.2016, в якому позивач дізналась про порушення своїх прав та інтересів) пенсії у розмірі 90% з урахуванням включення до складових заробітної плати сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, які враховуються при обчисленні з його вини втрату частини пенсії ОСОБА_1 шляхом виплати її з урахуванням фактично отриманих сум, мотивуючи свої вимоги наступним.

Так, позивач зазначає, що вона перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України та з 2011 року одержує пенсію за віком згідно вимог Закону України "Про державну службу". Пенсія їй призначена як державному службовцю із розарухнку 90% суми заробітної плати, з якої було сплачено внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно ст.37-1 Закону України "Про державну службу" в редакції станом на 28.12.2014 умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються КМУ.

Згідно ч.ч.4, 5 постанови КМУ "Про деякі питання питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій" від 31.05.2000 №865 в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень КМУ, заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким призначена пенсія з дня набрання чинності Закону України "Про державну службу", визначається на підставі документів, поданих на час перерахунку виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Позивач продовжує, що відповідачем не було враховано під час призначення їй пенсії у травні 2011 року такі складові заробітної плати як матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати з яких фактично було нараховано та сплачено страхові внески.

28.11.2016 позивач подала відповідачу заяву про перерахунок пенсії на підставі раніше поданої нею довідки.

Позивач отримала відповідь від відповідача про відмову у здійсненні такого перерахунку №1378/02/С-1174 від 07.12.2016, обгрунтовану тим, що 02.03.2015 було прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", згідно якого з 01.06.2015 скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначалися згідно з Законом України "Про державну службу". Відтак, з 01.06.2015 органами Пенсійного фонду України пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" не призначаються, а призначені до 01.06.2015 - не перераховуються. Також відповідач повідомив, що з 01.05.2016 набрав чинності Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015, а відповідно Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 - втратив чинність.

Так, відповідач переконував, що тепер пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Перерахунки пенсії у зв'язку із підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям даним законом не передбачено. На підставі викладеного відповідач відповів, що підстав для перерахунку пенсії державного службовця з 01.05.2016 немає.

Позивач категорично не погоджується із такою позицією відповідача і оскаржує таку відмову до суду з посиланням на рішення Конституційного Суду України, а також безпосередньо на норми Конституції України, згідно яких будь-яке обмеження/звуження прав особи та громадянина є неможливим (а.с.3-6)

Представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності та зауважила, що позовні вимоги підтримує (а.с.31)

Представник віповідача також подав заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних матеріалів справи (а.с.29), окремо долучив письмові заперечення та додатки до них (а.с.19-22)

Так, позиція представника відповідача ідентична позиція відповідача, яка висловлена останнім у відповіді на заяву позивача і яка наведена судом вище.

В своїх додаткових поясненнях представник відповідача також просить врахувати під час ухвалення рішення у цій справі рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99, згідно якого за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові актине мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений в ч.1 ст.58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовуються той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

На даний час, стверджує представник відповідача позивач отримує пенсію відповідно до Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011, яким внесено зміни до ст.34 Закону України "Про державну службу" та передбачено, що пенсії державним службовцям призначаються в розмірі 80% суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно пенсійної справи позивача і її заяви їй було перераховано пенсію в розмірі 90% суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Дослідивши матеріали справи, суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів справи в порядку письмового провадження.

Судовим розглядом вставновлено та не заперечується сторонами, що позивач перебуває на обліку у відповідача з травня 2011 року та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" в редакції від 16.12.1993, розмір її пенсії складає 90% від посадового окладу з урахуванням відповідних надбавок.

На час виникнення спірних правовідносин слід же керуватися положеннями Закону України "Про державну службу", який набрав чинності з 01.05.2016.

Так, 28.11.2016 позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років у зв'язку з не включенням до її складу всіх складових на підставі довідки Київської міської державної адміністрації №025/11 від 12.05.2011, а саме: матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати з яких фактично було нараховано та сплачено страхові внески починаючи з 2011 року, тобто моменту призначення відповідної пенсії.

Перш за все, суд вважає за необхідне зупинитися на строках звернення до адміністративного суду.

Положеннями ч.2 ст.99 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Представник відповідача в своїх запереченнях наполягав на тому, що позивачем пропущено строк для звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки з заявою про призначення позивачу пенсії за віком остання звернулась до відповідача 20.05.2011, тобто фактична поінформованість щодо «начебто» порушень відбулася з моменту отримання першої пенсійної виплати, однак до суду позивач звернулась лише в січні 2017 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява подана 16.01.2017, про що свідчить відтиск штампу в правому куті адміністративного позову.

Позивач в тексті позовної заяви наполягає на тому, що про фактичне порушення своїх законних прав та інтересів дізналась лише 07.12.2016 з листа-відмови відповідача, на цій підставі просила здійснити перерахунок і виплату пенсії належного розміру починаючи з 08.12.2016, однак з перерахунком саме призначеної їй у 2011 році пенсії та відповідною компенсацією коштів, які були втрачені через дії відповідача.

Відповідно до ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відтак з урахуванням встановленого статтею 99 КАС України строку, позовні вимоги щодо перерахунку пенсії позивачу ОСОБА_2 підлягають розгляду починаючи з 16.07.2016, в решті вимоги за період з травня 2011 року по 15.07.2016 керуючись положеннями ст.100 КАС України повинні бути залишені без розгляду.

Щодо перерахунку та виплати пенсії, слід зазначити наступне.

Згідно п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213 пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про державну службу" не призначаються, а раніше призначені - не перераховуються.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавсвта України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього закону, Закону України "Про недержавне пенсійне забезпечення", законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Згідно ч.1 ст.5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" положення даного закону регулюють відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим же законом або в тій частині, що не суперечить його положенням.

Таким чином, суд погоджується із позицією представника відповідача, що на позивача розповсюджується дія норм Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо порядку подання та оформлення документів для перерахунку призначеної пенсії.

В той же час, також є правильним посилання на наступне.

З 01.05.2016 набрав чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015, Прикінцевих положеннях міститься посилання на те, що Закон України "Про державну службу" 1993 року втрачає чинність, крім ст.37, що застосовується до осіб, зазначених у п.п.10, 12 цього розділу.

Перерахунок же пенсій державним службовцям, який був передбачений ст.37-1 Закону України "Про державну службу" 1993 року також не може бути тепер здійснений, оскільки втратили чинність дані положення закону у зв'язку із прийняттям і набуттям чинності нового закону, тому суд погоджується із відповідачем в тій частині, що правові підстави для здійснення перерахунку пенсії позивачу відсутні.

Згідно ст.90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015, яка набрала чинності з 01.05.2016, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З 01.05.2016 по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців, відтак позиція позивача є помилковою.

Згідно ст.19 Конституції Украни органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень і в спосіб, передбачений законодавством України.

Згідно п.1 ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач діяв виключно в межах і порядку, передбачених нормами діючого на момент вчинення певної дії законодавства.

Законодавством, чинним станом на час призначення позивачу пенсії було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру, у зв'язку із підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

Разом з тим, на час звернення позивача до відповідача із відповідною заявою в листопаді 2016 року про проведення перерахунку пенсії, законодаство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось.

При цьому, враховуючи посилання позивача на норми Конституції України щодо недопустимості обмеження (звуження) існуючих прав та свобод, суд акцентує увагу позивача на тому, що відмова відповідача в даному конкретному випадку не призвела до зменшення пенсії позивача, яку він отримував до цього, тобто не відбулося звуження обсягу вже набутих ним прав та/або позбавлення його права на соціальний захист.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо здійснення перерахунку та виплати їй пенсії за період з травня 2011 року по 15.07.2016 підлягають залишенню без розгляду, а в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9,11, 69-71, 86, 99-100, 158-163, 167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовній вимоги ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, за період з травня 2011 року по 15.07.2016 залишити без розгляду.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, за період з 16.07.2016 - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Солом`янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: В.С. Кицюк