Справа № 755/7087/17
Суддя: Катющенко В. П.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/7087/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді - Катющенко В.П.

розглянувши у порядку скороченого провадження, адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з адміністративним позовом, в якому просить суд: визнати дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві протиправними; зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити йому пенсію за віком на загальних підставах з 10 квітня 2017 року, відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників зайнятих в галузях економіки України за три останні роки, що передують зверненню з заявою про призначення пенсії за віком (2014, 2015, 2016 р.р.), провести перерахунок та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 08 лютого 1993 року він отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, в квітні 2017 року він отримав атестат про припинення виплати пенсії як військовослужбовець для призначення пенсії за віком в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві. 10 квітня 2017 року, ним була подана заява про призначення пенсії за віком, до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві з відповідними додатками, згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії. Листом від 13 квітня 2017 року № 3278/13 Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві в частині його заяви-звернення, призначило йому пенсію за віком, але розрахунок пенсії був розрахований враховуючи середній заробіток по економіці за 2007 ріку - 1197,91 гривень. Зазначене вище рішення Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві прийнято з порушенням вимог чинного законодавства. Після виходу на пенсію він продовжував працювати до 31 травня 2011 року, що підтверджується копією трудової книжки, таким чином середній заробіток по економіці повинен був розраховуватись за 2014,2015 та 2016 рік.

17 травня 2017 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито скорочене провадження в адміністративній справі.

08 червня 2017 року Лівобережним об'єднаним Управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві було отримано копію ухвали суду разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

16 червня 2017 року до Дніпровського районного суду м. Києва, надійшли заперечення Лівобережного об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м. Києві, відповідно до яких відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, з підстав викладених у запереченнях, які долучено до матеріалів справи.

Таким чином, розглянувши подані позивачем документи і матеріали, подані відповідачем заперечення на позов, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, а також повідомлені відповідачем обставини, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку скороченого провадження.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що за цим Законом призначаються: трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Як вбачається з матеріалів справи, з 08 лютого 1993 року позивач отримував пенсію за вислугою років у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Згідно ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання, пенсія у зв'язку із втратою годувальника. На підставі ст. 10 цього Закону особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

В подальшому, згідно атестату про зняття з обліку № 811 від 06 квітня 2017 року, позивачу ОСОБА_1 було припинено виплату пенсії за вислугою років, у зв'язку з переходом на пенсію за іншим законом.

10 квітня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення/перерахунок пенсії, в якій просив Управління призначити йому пенсію за віком.

Відповідно до листа-відповіді Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 3278/13 від 13 квітня 2017 року, позивачу було повідомлено, що з 01 травня 2017 року йому було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в розмірі 1 247,00 гривень з урахуванням даних персоніфікованого обліку з 01 липня 2000 року по 31 травня 2011 року, при загальному стажі роботи 35 років 8 місяців 26 днів. При цьому, зазначено, що керуючись положенням постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту населення» від 23 квітня 2012 року № 327 розрахунок пенсії позивача проведено враховуючи середній заробіток по економіці за 2007 рік - 1197 гривень, що відповідає нормам чинного законодавства.

В той же час, суд не може погодитися з даними твердженнями відповідача, з огляду на наступне.

З 01 січня 2004 року набрав чинності Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV). Пунктом 16 Розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

У частині 1 статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

За правилами частини 2 статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Частиною 3 статті 45 Закону № 1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок призначення пенсії шляхом переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом України і у постанові від 09.06.2015 року (справа № 21-550а14), в якій останній дійшов висновку щодо права позивача на обрахування заробітної плати для пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за три роки перед зверненням із заявою про призначення пенсії, які до цього отримували пенсію за вислугою років відповідно до Закону № 2262.

Крім того, у справі № 21-612а14, постанова в якій ухвалена 31 березня 2015 року, Верховний Суд України дійшов висновку, що у випадку, коли особі було призначено пенсію за вислугу років за Законом № 2262-XII, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж Закон № 1058-ІV, у подальшому при розрахунку пенсії за віком такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

Таким чином, що у даному випадку мало місце призначення позивачу іншої пенсії за іншим Законом, а не переведення з одного виду пенсії на інший, оскільки вище зазначені Закони України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначають різні підходи (формули) обчислення розміру пенсії, зокрема, обчислення пенсії за вислугу років взагалі не передбачає застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, а обчислюється в процентному співвідношенні відповідних сум грошового забезпечення.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про неправомірність дій відповідача щодо застосування показника середньої заробітної плати працівників у галузях економіки України в сумі 1197,91 гривень за 2007 рік при призначенні позивачу пенсії за віком, оскільки позивачу призначено пенсію за іншим законом, а не здійснено переведення з одного виду пенсії на інший в рамках одного закону. Крім того, суд вважає за можливе зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити позивачу пенсію за віком на загальних підставах з 10 квітня 2017 року, відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників зайнятих в галузях економіки України за три останні роки, що передують зверненню з заявою про призначення пенсії за віком (2014, 2015, 2016 р.р.), провести перерахунок та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов'язання вчинити певні дії.

На підставі ст.ст. 19, 46 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 9, 40, 45 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст.ст. 2, 17, 69, 71, 99, 158, 159, 160, 162, 163, 165, 167, 183-2 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати дії Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України за 2007 рік в сумі 1197,91 гривень - неправомірними.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на загальних підставах з 10 квітня 2017 року, відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників зайнятих в галузях економіки України за три останні роки, що передують зверненню з заявою про призначення пенсії за віком (2014, 2015, 2016 р.р.), провести перерахунок та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: