Справа № 826/14790/16
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 червня 2017 року № 826/14790/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомПриватного акціонерного товариства "Київська будівельна компанія "Київбудком"
до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 16.06.2016 №, №, №,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Київська будівельна компанія "Київбудком" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 16.06.2016 №, №, №.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним.

Податкові зобов'язання позивачу нараховані за результатами документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ «Топ Консалт Груп», ТОВ «Нафтобудсервіс», ТОВ "ДСМ Інжиніринг", ТОВ «Латус Трейд», ТОВ «Кепітал Хаус», ТОВ «Мілленіум Білд». Підставою нарахування податкових зобов'язань став висновок податкового органу про те, що договори, укладений між позивачем та контрагентами ТОВ «Топ Консалт Груп», ТОВ «Нафтобудсервіс», ТОВ "ДСМ Інжиніринг", ТОВ «Латус Трейд», ТОВ «Кепітал Хаус», ТОВ «Мілленіум Білд» не спричиняють реального настання правових наслідків.

Позивач, не погоджуючись з такими висновками податкового органу зазначає, що у період, який перевірявся, дійсно мав господарські правовідносини з контрагентами ТОВ «Топ Консалт Груп», ТОВ «Нафтобудсервіс», ТОВ "ДСМ Інжиніринг", ТОВ «Латус Трейд», ТОВ «Кепітал Хаус», ТОВ «Мілленіум Білд», які мали реальний характер та за якими було отримано послуги використані ним у власній господарській діяльності та з метою отримання прибутку, а документи бухгалтерського та податкового обліків за цими операціями були оформлені у відповідності до вимог податкового законодавства.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, надали додаткові усні пояснення та просили суд задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, через канцелярію суду надав суду письмові заперечення, у яких просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю. Доводи відповідача викладені в письмових запереченнях аналогічні доводам та висновкам викладеним в акті перевірки від 30.05.2016 № 90/26-15-14-07-02/24934463.

Представники відповідача у судовому засіданні заперечили проти позовних вимог та просили суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України суд, ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, суд,-

В С Т А Н О В И В:

Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві проведена документальна позапланова виїзна перевірка Приватного акціонерного товариства "Київська будівельна компанія "Київбудком" з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ «Топ Консалт Груп», ТОВ «Нафтобудсервіс», ТОВ "ДСМ Інжиніринг", ТОВ «Латус Трейд», ТОВ «Кепітал Хаус», ТОВ «Мілленіум Білд».

За результатами перевірки складено акт від 30.05.2016 № 90/26-15-14-07-02/24934463, яким встановлено порушення підпункту 14.1.228 пункту 14.1 статті 14, пунктів 138.1, 138.2, 138.8 статті 138, підпунктів 139.1.1, 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 4506487,00 грн. та порушення пункту 44.1 статті 44, підпункту 188.1 статті 188, пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 5506820,00 грн.

Приватним акціонерним товариством "Київська будівельна компанія "Київбудком" були подані заперечення від 03.06.2016 № 41 на зазначений акт перевірки за результатами розгляду яких Головним управлінням ДФС у м. Києві листом від 15.06.2016 № /26-15-14-07-02-10 "Щодо розгляду заперечень" повідомлено про те, що висновки акту перевірки від 30.05.2016 № 90/26-15-14-07-02/24934463 залишено без змін.

16.06.2016 на підставі акту від 30.05.2016 № 90/26-15-14-07-02/24934463 прийняті податкові повідомлення - рішення №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток підприємств на загальну суму 5633109,00 грн., у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями на 1126622,00 грн., №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 6 883 525,00 грн.,, у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями на 1376705,00 грн. та №, яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток за 2015 рік на 2 924 640,00 грн.

За результатами адміністративного оскарження рішенням Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги від 23.08.2016 № 18198/6/99-99-11-01-02-95 податкові повідомлення - рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Приватне акціонерне товариство "Київська будівельна компанія "Київбудком" не погоджуючись з податковими повідомленнями - рішеннями від 16.06.2016 №, №, №, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню звернулось з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суть офіційного з'ясування всіх обставин у справі визначена в частинах четвертій та п'ятій статті 11 цього Кодексу, якими встановлено, що суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Принцип офіційного з'ясування всіх обставин справи зобов'язує суд встановити обставини справи для забезпечення прийняття правосудного рішення, в тому числі незалежно від посилань чи доводів сторін.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Пунктом 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, встановлено, що не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до статті 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку, зокрема, з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Отже, об'єктом оподаткування можуть бути операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші операції платника податків, які відповідно до статті 185 Податкового кодексу України визначені як об'єкт оподаткування.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до підпункту 2.5 пункту 2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. N 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за N 168/704, документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Використання при оформленні первинних документів факсимільного відтворення підпису допускається у порядку, встановленому законом, іншими актами цивільного законодавства. Повноваження на здійснення господарської операції особи, яка в інтересах юридичної особи або фізичної особи - підприємця одержує основні засоби, запаси, нематеріальні активи, грошові документи, цінні папери та інші товарно-матеріальні цінності згідно з договором, підтверджуються відповідно до законодавства. Такі повноваження можуть бути підтверджені, зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції, якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Відтак, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами податкового кодексу України.

Пунктом 198.1 Податкового кодексу України встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.2 статті 200 Податкового кодексу України, при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Пунктом 200.3 статті 200 Податкового кодексу України встановлено, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Отже, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг, які відображені в податкових накладних, із метою їх використання в господарській діяльності.

Господарські операції для визначення податкового кредиту для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність таких операцій.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Аналогічна позиція викладена в листі Вищого адміністративного суду України №742/11/13-11 від 02.06.2011.

Зазначеним листом Вищого адміністративного суду України також визначено, що з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції, установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції, установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, при визначенні права платника податків на формування податкового кредиту та валових витрат судом має бути перевірено чи мали операції між платником податків та його контрагентами реальний товарний характер, можливість здійснення таких операцій з урахуванням оперативності проведення операцій та віддаленості контрагентів один від одного, подальше використання позивачем придбаної у зазначених контрагентів продукції та отриманих послуг, при цьому, суд має виходив з того, що наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до закону необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих продавцями податкових накладних, не є безумовною підставою для відшкодування податку на додану вартість в подальшому, якщо податковий орган доведе, що відомості в таких документах не відповідають дійсності, наприклад, у випадку, коли не проводилися самі операції.

При розгляді справи судом було перевірено чи мали операції між позивачем та контрагентами ТОВ «Топ Консалт Груп», ТОВ «Нафтобудсервіс», ТОВ "ДСМ Інжиніринг", ТОВ «Латус Трейд», ТОВ «Кепітал Хаус», ТОВ «Мілленіум Білд» реальний товарний характер, можливість здійснення таких операцій з урахуванням оперативності проведення операцій та віддаленості контрагентів один від одного, подальше використання позивачем отриманих товарів.

При цьому, суд виходив з того, що наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до закону необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих продавцями податкових накладних, не є безумовною підставою для відшкодування податку на додану вартість в подальшому, якщо податковий орган доведе, що відомості в таких документах не відповідають дійсності, наприклад, у випадку, коли не проводилися самі операції. Також, судом було зобов'язано позивача та відповідача надати всі наявні докази на обґрунтування їх правових позицій.

З матеріалів справи та пояснень представника позивача вбачається, що позивач, у період, який перевірявся податковим органом, мав правовідносини з ТОВ "ДСМ Інжиніринг" за договорами підряду від 06.03.2015 № 06/15/03, від 24.03.2015 № 24/15/03, від 27.03.2015 № 27/15/03, від 02.04.2015 № 02/15/04, від 04.06.2014 № 24.

На підтвердження факт виконання за вказаними договорами субпідрядних робіт позивачем надано суду копії договорів з додатком - договірна ціна, довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, актів приймання виконаних будівельних робіт, а на підтвердження оплати - банківських виписок.

В періоду щодо якого проводила перевірка позивач мав фінансово - господарські взаємовідносини з ТОВ «Латус Трейд» за договорами підряду від 29.05.2014 № 19, від 30.05.2014 № 20, від 03.06.2014 № 22.

Позивачем на підтвердження факт виконання за вказаними договорами субпідрядних робіт надано суду копії договорів, довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, актів приймання виконаних будівельних робіт, а на підтвердження оплати - банківських виписок.

З матеріалів справи та пояснень представника позивача вбачається, що позивач, у період, який перевірявся податковим органом, мав правовідносини з ТОВ «Кепітал Хаус» за договорами підряду від 22.10.2015 № 1316, від 30.10.2013 № 1343, ТОВ «Мілленіум Білд» за договорами від 30.01.2014 № 140101, від 04.02.2014 № 140202,

На підтвердження факт виконання за вказаними договорами субпідрядних робіт позивачем надано суду копії договорів з укладеними до них додатковими угода, довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, актів приймання виконаних будівельних робіт, а на підтвердження оплати - банківських виписок.

В періоду щодо якого проводила перевірка позивач мав фінансово - господарські взаємовідносини з ТОВ «Нафтобудсервіс» за договорами субпідряду в капітальному будівництві від 26.09.2014 № 26/09/14, від 01.07.2014 № 01/07/14-ГП, від 16.01.2015 № 16/01/15, від 02.10.2014 № 02/10/14, від 11.02.2015 № 11/02/15,

Позивачем на підтвердження факту виконання за вказаними договорами субпідрядних робіт надано суду копії договорів з додатками (кошторис), додаткових угод з додатками (календарний графів виконання робіт), актів приймання - передачі виконаних робіт, актів приймання виконаних будівельних робіт, довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати*, а на підтвердження оплати - банківських виписок.

Також позивачем на підтвердження реальності фінансово - господарських правовідносин з контрагентами ТОВ «Нафтобудсервіс», ТОВ "ДСМ Інжиніринг", ТОВ «Латус Трейд», ТОВ «Кепітал Хаус», ТОВ «Мілленіум Білд» та використання наданих ними послуг у власній господарській діяльності та з метою отримання прибутку надано суду копії: декларації про готовність об'єкта до експлуатації «Реконструкція комплексу споруд, які належать на праві власності ВАТ «Фармак», по вул. Гагаріна, 1/74 в м. Шостка, Сумської області під виробництво активних фармацевтичних інгредієнтів» - Склад готової продукції, сировини та матеріалів, акту Робочої комісії про прийняття в експлуатацію закінченого аварійним капітальним ремонтом гуртожитку № 3 Національного медичного університету імені О.О.Богомольця за адресою : вул. Шутова, 14 від 23.07.2015, акту Робочої комісії про прийняття в експлуатацію закінченого аварійним капітальним ремонтом вікон гуртожитку № 3 (заміна на металопластикові) Національного медичного університету імені О.О.Богомольця за адресою: вул. Шутова, 14 від 27.07.2015, декларації про готовність об'єкта до експлуатації «Реконструкція комплексу споруд, які належать на праві власності ВАТ «Фармак». по вул. Гагаріна, 1/74 в м. Шостка, сумської області під виробництво активних фармацевтичних інгредієнтів» - Склад запасних частин та обладнання, декларації про готовність об'єкта до експлуатації «Реконструкція комплексу споруд, які належать на праві власності ВАТ «Фармак», по вул. Гагаріна, 1/74 в м. Шостка, Сумська області під виробництво активних фармацевтичних інгредієнтів» - Фільтра поглинач, декларації про готовність об'єкта до експлуатації «Реконструкція комплексу споруд, які належать на праві власності ВАТ «Фармак», по вул. Гагаріна, 1/74 в м. Шостка, Сумської області під виробництво активних фармацевтичних інгредієнтів» - Насосна станція, декларації про готовність об'єкта до експлуатації «Реконструкція комплексу споруд, які належать на праві власності ВАТ «Фармак», по вул. Гагаріна, 1/74 в м. Шостка, Сумської області під виробництво активних фармацевтичних інгредієнтів» - Очисні споруди виробничих стічних вод, декларації про готовність об'єкта до експлуатації «Реконструкція комплексу споруд, які належать на праві власності ВАТ «Фармак», по вул. Гагаріна, 1/74 в м. Шостка, Сумської області під виробництво активних фармацевтичних інгредієнтів» - Корпус по виробництву активних фармацевтичних інгредієнтів, декларації про готовність об'єкта до експлуатації «Реконструкція комплексу споруд, які належать на праві власності ВАТ «Фармак», по вул. Гагаріна, 1/74 в м. Шостка, Сумської області під виробництво активних фармацевтичних інгредієнтів» - Резервуар пінного пожежегасіння, декларації про готовність об'єкта до експлуатації «Реконструкція комплексу споруд, які належать на праві власності ВАТ «Фармак», по вул. Гагаріна, 1/74 в м. Шостка, Сумської області під виробництво активних фармацевтичних інгредієнтів» - Резервуар протипожежного запасу води V=250 м. куб. (2 шт.), декларації про готовність об'єкта до експлуатації «Реконструкція комплексу споруд, які належать на праві власності ВАТ «Фармак», по вул. Гагаріна, 1/74 в м. Шостка, Сумської області під виробництво активних фармацевтичних інгредієнтів» - Резервуар господарсько- питного запасу води V=150 м. куб. (2 шт.), декларації про готовність об'єкта до експлуатації «Багатоквартирний житловий будинок по вул. Київській у м. Вишгород Київської області, 1-ша черга (Обслуговуючий кооператив «Горизонт сервіс»), декларації про готовність об'єкта до експлуатації «Багатоквартирний житловий будинок по вул. Київській у м. Вишгород Київської області, 2-га черга (Обслуговуючий кооператив «Горизонт сервіс») та фотографій.

Відповідачем доказів, які б спростовували пояснення позивача та наданні ним докази суду не надано. Відтак, відповідачем не спростовано доводів позивача та доказів, наявних у матеріалах справи, які доводять реальність господарських операцій між позивачем та контрагентами ТОВ «Нафтобудсервіс», ТОВ "ДСМ Інжиніринг", ТОВ «Латус Трейд», ТОВ «Кепітал Хаус», ТОВ «Мілленіум Білд».

Посилання відповідача на матеріали кримінального провадження, протокол допиту ОСОБА_3, протокол допиту ОСОБА_4 не приймаються судом до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Частиною четвертою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Таким чином, обов'язковість преюдиційних обставин, передбачена частиною четвертою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до зазначеної норми поширюється лише на обставини, встановлені безпосередньо вироком у кримінальній справі або постановою про адміністративний проступок, відповідно обставини, встановлені в інших процесуальних актах у кримінальних справах чи справах про адміністративні проступки (у постанові про закриття кримінальної справи), не можуть розглядатися як обов'язкові відповідно до частини четвертої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідачем доказів на підтвердження факту винесення судом вироку в кримінальному провадженні № 000168 та в рамках яких було допитано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суду надано не було, як і не було зазначено про наявність відповідного факту.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України К/800/25519/13 від 18.11.2014.

Крім того, суд звертає увагу на те, що договори від 06.03.2015 № 06/15/03, від 24.03.2015 №24/15/03, від 27.03.2015 № 27/15/03, від 02.04.2015 № 02/15/04, від 04.06.2014 № 24 від імені ТОВ "ДСМ Інжиніринг" були укладені з позивачем та відповідні первинні фінансово - господарські підписані, не ОСОБА_4, на протокол допиту якого посилається відповідач, а ОСОБА_5

Посилання відповідача, як на обґрунтування відсутності фінансово - господарські взаємовідносин між позивачем та контрагентами ТОВ «Нафтобудсервіс», ТОВ "ДСМ Інжиніринг", ТОВ «Латус Трейд», ТОВ «Кепітал Хаус», ТОВ «Мілленіум Білд» на відсутність фінансово - господарських відносин між вказаними підприємствами та їх контрагентами, відсутність можливості перевірки контрагентів вказаних товариств чи їх фіктивність не приймаються судом до уваги з огляду на наступне.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність правову оцінку податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами - постачальниками товарів (робіт, послуг), якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності, та фактично придбав товари (послуги) у цих постачальників. Одне лише порушення постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування валових витрат чи податкового кредиту, якщо в судовому процесі не встановлено факту обізнаності чи-то сприяння покупцем постачальнику в ухиленні від оподаткування (факту участі у незаконній податковій мінімізації). За відсутності встановлення такого факту платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит та/або на валові витрати за неправомірну діяльність його контрагентів.

Таким чином, господарські відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на факт реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Аналогічна позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 18.01.2017 № К/9991/79487/12, від 16.02.2016 № К/800/1418/15, 18.01.2017 № К/9991/60898/12, від 19.04.2017 №К/9991/55916/11.

Посилання відповідача на факт ненадання позивачем до перевірки документів на підтвердження фінансово - господарських взаємовідносин з ТОВ «Нафтобудсервіс», ТОВ "ДСМ Інжиніринг", ТОВ «Латус Трейд», ТОВ «Кепітал Хаус», ТОВ «Мілленіум Білд» не приймаються судом до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до акту про ненадання документів до перевірки від 30.05.2016 № 365/26-15-14-07-02-11 позивачем на запит від 17.05.2016 №1 було надано:

- листом від 23.05.2016 за №16/05-0128-с копія ухвали Печерського районного суду м. Києва від 27.05.2014 у справі №757/13527/14-к, відповідно до якого надається дозвіл на проведення обшуку та вилучення документів в приміщенні ПрАТ «Київська будівельна компанія «Київбудком» по взаємовідносин з ряд підприємств в т.ч. ТОВ «Кепітал Хаус» (код 38451478), копія зауваження до протоколу обшуку від 25.06.2014, водночас оскільки позивачем не надано самого протоколу обшук, тому не можливо встановити чи дійсно був обшук, хто саме здійснював обшук, коли саме, які саме документи були вилучені та інші дані;

- листом від 23.05.2016 №16/05-0126-с копія ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 10.07.2014 у справі №761/20231/14-к, відповідно до якої надається дозвіл на проведення обшуку та вилучення документів в приміщенні ПрАТ «Київська будівельна компанія «Київбудком» по взаємовідносин з ряд підприємств в т.ч. ТОВ «Кепітал Хаус» (код 38451478) та ТОВ «Мілленіум Білд» (код 38913342), копія протоколу обшуку від 23.07.2014, в якій зазначено, що речі та документи які зазначені в ухвалі суду у ПрАТ «Київська будівельна компанія «Київбудком» відсутні, в переліку вилучених документів відсутні первинні документи по ТОВ «Кепітал Хаус» (код 38451478) та ТОВ «Мілленіум Білд» (код 38913342), окрім копій свідоцтв платника ПДВ, копія зауваження до протоколу обшуку від 23.07.2014, копія ухвали Печерського районного суду м. Києва від 27.05.2014 у справі №757/13527/14-к, відповідно до якого надається дозвіл на проведення обшуку та вилучення документів в приміщенні ПрАТ «Київська будівельна компанія «Київбудком» по взаємовідносин з рядом підприємств в т.ч. ТОВ «Кепітал Хаус» (код 38451478), копія зауваження до протоколу обшуку від 25.06.2014, однак не надано самого протоколу обшук, тому не можливо встановити чи дійсно був обшук, хто саме здійснював обшук, коли саме, які саме документи були вилучені та інші дані, копія ухвали Печорського районного суду м. Києва від 20.05.2014 у справі №757/12591 /14-к, відповідно до якої надається дозвіл на проведення обшуку та вилучення документів в приміщенні ГІрАТ «Київська будівельна компанія «Київбудком» по взаємовідносинах з ряд підприємств, які не пов'язані з підприємствами по яким здійснюється перевірка, а саме: ТО В «Кайлос-Тар», «ТО В «БК «БМР-Сервіс» та ТО В «ІПБК «Новітні технології», копія протоколу обшуку від 12.06.2014, відповідно до якого вбачається що первинні документи по ТОВ «Гоп Консалт Груп» (код 39231807), ТО В «Нафтобудеервіс» (код 34419540), "ГОВ«ДСМ інжиніринг» (код 39449695), ТОВ «Латус Трейд» (код 39150972), ТОВ «Кепітал Хаус» (код 38451478). ТОВ «Мідленіум Білд» (код 38913342) не вилучалися, копія протоколу обшуку від 29.03.2016, відповідно до якого вбачається що первинні документи по ТОВ «Топ Консалт Груп» (код 39231807), ТОВ «Нафтобудеервіс» (код 34419540), ТОВ«ДСМ Інжиніринг» (код 39449695), ТОВ «Латус Трейд» (код 39150972). ТОВ «Кепітал хаус» (код 38451478), ТОВ «Мілленіум Білд» (код 38913342) не вилучалися.

Таким чином, з протоколу від 30.05.2016 № 365/26-15-14-07-02-11 вбачається, що позивачем у відповідь на запит податкового органу було повідомлено відповідача про факт вилучення первинних документів правоохоронним органами.

Згідно з пунктом 85.9 статті 85 Податкового кодексу України у разі коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов'язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів. Такі копії, засвідчені печаткою та підписами посадових (службових) осіб правоохоронних та інших органів, якими було здійснено вилучення оригіналів документів, або яким було забезпечено доступ до перевірки вилучених документів, повинні бути надані протягом трьох робочих днів з дня отримання письмового запиту контролюючого органу. У разі якщо документи, зазначені в абзаці першому цього пункту, було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

Відповідачем доказів на підтвердження факту звернення до правоохоронних чи інших органів якими було здійснено вилучення первинних фінансово - господарських документів у позивача з метою з'ясування питання щодо того, які саме документи було вилучено та отримання належним чином засвідчених копій відповідних документів суду надано не було.

Пунктом 44.6 статті 44 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності. Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Відповідно до пункту 44.7 статті 44 Податкового кодексу України протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта перевірки платник податків має право надати до контролюючого органу, що призначив перевірку, документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності. У разі якщо надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу після завершення перевірки або у разі надання таких документів відповідно до абзацу другого цього пункту, контролюючий орган має право не приймати рішення за результатами проведеної перевірки та призначити позапланову документальну перевірку такого платника податків.

Позивачем разом з запереченнями на акт перевірки від 30.05.2016 № 90/26-15-14-07-02/24934463 було надано відповідачу копії первинних документів щодо фінансово - господарських взаємовідносин з ТОВ «Нафтобудсервіс», ТОВ "ДСМ Інжиніринг", ТОВ «Латус Трейд», ТОВ «Кепітал Хаус», ТОВ «Мілленіум Білд», водночас як вбачається з листа від 15.06.2016 № /26-15-14-07-02-10 "Щодо розгляду заперечень" вказані документи не були взяті до уваги з огляду на те, що позивачем не було надано оригіналів відповідних документів, водночас наданим йому правом щодо призначення позапланової документальної перевірки відповідач також не скористався.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що відповідачем не було вжито всіх передбачених Податковим кодексом заходів щодо отримання документів щодо фінансово - господарських взаємовідносин між позивачем та контрагентами ТОВ «Нафтобудсервіс», ТОВ "ДСМ Інжиніринг", ТОВ «Латус Трейд», ТОВ «Кепітал Хаус», ТОВ «Мілленіум Білд» та не враховано причини неможливості надання відповідних документів позивачем, які було повідомлено податковому органу листами від 23.05.2016 № 16/05-0128-с, від 23.05.2016 № 16/05-0126-с, а сформовано висновок щодо відсутності відповідних документів виключно у зв'язку з ненаданням позивачем відповідних документів.

З огляду на викладене, а також враховуючи той факт, що інших доказів та обґрунтувань, крім зазначених, на підтвердження відсутності у позивача прав на формування податкового кредиту та витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за фінансово - господарськими відносинами з ТОВ «Нафтобудсервіс», ТОВ "ДСМ Інжиніринг", ТОВ «Латус Трейд», ТОВ «Кепітал Хаус», ТОВ «Мілленіум Білд» не надано та не зазначено про причини неможливості їх надання, суд дійшов висновку про те, що господарські операції між позивачем та контрагентами ТОВ «Нафтобудсервіс», ТОВ "ДСМ Інжиніринг", ТОВ «Латус Трейд», ТОВ «Кепітал Хаус», ТОВ «Мілленіум Білд» мали реальний товарний характер.

Реальність та товарність господарських операцій між позивачем та контрагентами ТОВ «Нафтобудсервіс», ТОВ "ДСМ Інжиніринг", ТОВ «Латус Трейд», ТОВ «Кепітал Хаус», ТОВ «Мілленіум Білд» в ході судового розгляду справи судом було встановлено, у зв'язку з чим суд дійшов висновку, що у позивача було право на формування податкового кредиту та витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування по операціях з контрагентами ТОВ «Нафтобудсервіс», ТОВ "ДСМ Інжиніринг", ТОВ «Латус Трейд», ТОВ «Кепітал Хаус», ТОВ «Мілленіум Білд».

Крім того, суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до частини другої статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 22.01.2009 у справі "Булвес" АД проти Болгарії (заява №3991/03) зазначено, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ, який нараховується у ланцюгу поставок, або вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки для отримувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

Документів на підтвердження фінансово - господарських взаємовідносин з ТОВ "Топ консалт Груп" позивачем суду надано не було, як і не було зазначено про причини неможливості їх надання.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, поряд з тим, що на суб'єкта владних повноважень, у випадку, якщо він є відповідачем в адміністративній справі, покладено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, Кодексом адміністративного судочинства України на кожну сторону, в не залежності від того чи є вона суб'єктом владних повноважень, покладено обов'язок щодо доведення обставин на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином у суду відсутні підстави для висновку про необґрунтованість висновків акту від 30.05.2016 № 90/26-15-14-07-02/24934463 в частині щодо фінансово - господарських взаємовідносин між позивачем та ТОВ "Топ консалт Груп".

Водночас суд звертає увагу на те, що наслідком встановлення судом невідповідності частини рішення суб'єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства є визнання такого рішення частково протиправним, при умові, що цю частину може бути ідентифіковано (виокремлено, названо) та що без неї оспорюване рішення в іншій частині (частинах) не втрачає свою цілісність, значення. Зокрема, частково протиправним можна визнати рішення в частині нарахування певної суми окремого виду податку чи збору, накладення штрафних (фінансових) санкцій в якійсь сумі.

Відповідачем в акті перевірки від 30.05.2016 № 90/26-15-14-07-02/24934463 не визначено встановлені за результатами перевірки суми заниження податкових зобов'язань окремо за фінансово - господарськими взаємовідносинами між позивачем та ТОВ "Топ консалт Груп" та не надано суду розрахунку, який би надав суду можливість виокремити суду грошових зобов'язань щодо яких прийнято оскаржувані рішення в частині взаємовідносин між позивачем та ТОВ "Топ консалт Груп" з огляду на що у суду відсутня можливість встановити в якій саме частині судом має бути залишено без змін податкові повідомлення - рішення від 16.06.2016 №, №, №, з огляду на що суд приходить до висновку про необхідність визнання протиправним та скасування вказаних податкових повідомлень-рішень у повному обсязі.

З огляду на викладене, керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов - задовольнити повністю.

2.Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 16.06.2016 №, №, №.

3.Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) на користь Приватного акціонерного товариство "Київська будівельна компанія "Київбудком" (01010, м. Київ, вул. Андрія Іванова, 10) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 231619,11 грн. (двісті тридцять одна тисяча шістсот дев'ятнадцять грн. грн. 11 коп.).

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов