Справа № 802/922/17-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні адміністративного позову

м. Вінниця

21 червня 2017 р. Справа № 802/922/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Руслани Миколаївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Могиль Тетяни Олександрівни

позивача: ОСОБА_1

без участі відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1

до: голови Гайсинської районної державної адміністрації Вінницької області Уткіна Владислава Анатолійовича

про: визнання протиправним та скасування розпорядження

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до голови Гайсинської районної державної адміністрації Вінницької області Уткіна Владислава Анатолійовича про визнання протиправним та скасування розпорядження.

На адресу суду від позивача надійшла заява про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії розпорядження голови Гайсинської райдержадміністрації Уткіна В.А. "Про упорядкування структури апарату районної державної адміністрації" від 24.04.2017 №116.

Дана заява мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може суттєво вплинути на трудові обов"язки позивача, буде завдано істотної шкоди її правам та інтересам, оскільки відновлення трудових прав без подання нового адміністративного позову стане неможливим.

В судовому засіданні позивач підтримала подану заяву та просила суд забезпечити адміністративний позов шляхом зупинення дії розпорядження голови Гайсинської райдержадміністрації Уткіна В.А. "Про упорядкування структури апарату районної державної адміністрації" від 24.04.2017 №116.

Відповідач в судове засідання не з"явився, уповноваженого представника не направив.

Натомість, на адресу суду направлено письмові заперечення за вх. №13462 щодо заяви про забезпечення адміністративного позову, з яких слідує, що останній не погоджується з мотивами клопотання.

Згідно заяви відповідача за №13460 від 21.06.2017, останній просить провести судове засідання за його відсутності.

Заслухавши доводи позивача в обґрунтування заяви про забезпечення адміністративного позову, дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Згідно ч. 3, 4 ст. 117 КАС України, суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються, та заборонити вчиняти певні дії.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду від 06.03.2008 №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» висвітлено позицію щодо вжиття заходів забезпечення позову в адміністративних справах, зокрема зазначено, що судам необхідно враховувати, що згідно з частинами третьою та четвертою статті 117 КАС України забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; заборони вчиняти певні дії. В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Отже, обов'язковою умовою застосування заходів забезпечення адміністративного позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, у випадку звернення позивача із заявою про забезпечення позову, останній повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Позивач, як на обставину, що свідчить про наявність підстав для забезпечення позову посилається на те, що існує загроза вчинення відповідачем - головою Гайсинської райдержадміністрації Уткіним В.А. дій щодо звільнення ОСОБА_1 з посади керівника апарату Гайсинської райдержадміністрації. Відтак, відновити свої трудові права щодо поновлення на посаді буде неможливим без направлення окремого позову.

Однак, суд звертає увагу, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття заходів судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених КАСУ заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Позивач просить суд вжити заходів забезпечення позову, які фактично зупиняють дію розпорядження про її попередження щодо наступного вивільнення із займаної посади керівника апарату райдержадміністрації з 30.06.2017, що суперечить інституту забезпечення позову як способу щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду.

Крім того, подання адміністративного позову, предметом якого є визнання протиправним розпорядження №116 від 24.04.2017, не є єдиним та беззаперечним доказом очевидної ознаки протиправності такого. Оцінка оскаржуваному розпорядженню має надаватись в ході судового розгляду. А забезпечення заходів на даній стадії не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову, оскільки судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

Разом з тим, як убачається зі змісту оскаржуваного розпорядження, останнє, окрім п. 3, яким вказано про попередження щодо наступного вивільнення із займаної посади керівника апарату райдержадміністрації ОСОБА_1 з 30.06.2017, містить й інші приписи.

Так, за змістом даного розпорядження пунктом 1 затверджено з 01.07.2017 перелік структурних підрозділів апарату районної державної адміністрації та їх граничну чисельність; пунктом 2 - доручено відділу фінансово-господарської діяльності забезпечення апарату районної державної адміністрації розробити перелік змін до штатного розпису апарату райдержадміністрації на 2017 рік, пунктом 4 - попереджено інших працівників про наступне вивільнення. Крім того, п. 5 визнано таким, що втрачено чинність іншого розпорядження голови РДА від 17.03.2017 №75.

Натомість, як убачається з мотивів клопотання, позивач не наводить обгрунтування про нявність підстав для забезпечення позову щодо інших положень оскаржуваного розпорядження від 24.04.2017 №116.

Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях і відповідно до вимог статті 159 КАС України повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України та Вищого адміністративного суду України, викладених у постанові Пленуму від 22.12.2006 №9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та постанови Пленуму від 06.03.2008 №2 "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ" відповідно, при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, з вищевказаних правових норм вбачається, що вжиття заходів забезпечення позову можливо лише в інтересах позивача та у спосіб зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються або забороною вчиняти йому певні дії. При цьому такі заходи можуть стосуватися лише рішень та дій відповідача у справі і не можуть поширюватися на третіх осіб чи інших осіб, які не приймають участі у її розгляді.

Відтак, забезпеченням зазначеного адміністративного позову в такий спосіб як просить позивач зупинити дію розпорядження голови Гайсинської райдержадміністрації "Про упорядкування структури апарату районної державної адміністрації" від 24.04.2017 №116. в межах даного позову є необгрунтованим, оскільки такі заходи не відповідають приписам КАСУ, а також зачіпають не лише інтереси позивача, а й поширюються та зачіпають інтереси інших осіб, які не приймають участі у розгляді справи.

Зважаючи на викладене вище, враховуючи, що позивачем не наведено мотивів неможливості виконання рішення суду без вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Керуючись ст.ст. 117, 118, 165, 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

в задоволенні клопотання про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України. Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна