Справа № 501/234/17
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2017 р.м.ОдесаСправа № 501/234/17

Категорія: 14 Головуючий в 1 інстанції: Смирнов В.В.

27 червня 2017 року Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 20 лютого 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, прокурора Чорноморської прокуратури ОСОБА_6, державного нотаріуса ОСОБА_7 про відновлення строку позовної давності та забезпечення доказів, відміни рішення прокурора, перегляду цивільної справи та справи прокурора про порушення прав спадкування по закону, визнання винним в махінаціях по спадковій справі,-

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_5, прокурора Чорноморської прокуратури ОСОБА_6, державного нотаріуса ОСОБА_7 про поновлення строку позовної давності для захисту порушених прав; скасування рішення прокурора; перегляд цивільної справи №2-1383 у 2004-2005 роках; розгляд та розслідування дій та справи колишнього прокурора Латій О.В. у порушенні прав спадкування по закону; розгляд, розслідування та визнання винною по справі колишню дружину батька позивача ОСОБА_5 у порушенні Конституції України, Цивільного кодексу, Сімейного кодексу та Житлового кодексу про позбавлення права власності та незаконної купівлі-продажу, незаконне використання двохкімнатної квартири АДРЕСА_1 з 1999 року по 2007 рік; визнання винною ОСОБА_5 в спадковій справі; розгляд та розслідування безпідставно закритої справи ОСОБА_5; направлення запитів до УПФ України, МЗС України, МЗС Великобританії та Італії.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 20 лютого 2017 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, прокурора Чорноморської прокуратури ОСОБА_6, державного нотаріуса ОСОБА_7 про відновлення строку позовної давності та забезпечення доказів, відміни рішення прокурора, перегляду цивільної справи та справи прокурора про порушення прав спадкування по закону, визнання винним в махінаціях по спадковій справі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 Подав апеляційну скаргу,в якій ставиться питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм процесуального права.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.1 ч.1 ст.197 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені вимоги не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки оскарження рішень, дій прокурора повинно розглядатися в порядку розділу 26 Кримінально-процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п.1 ч.1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з пп.7 п.1 ст. 3 КАС України, суб'єкт владних повноважень - орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У відповідності до ч.2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Таким чином, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах.

Пунктом 2 частини 3 статті 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

У рішенні Конституційного Суду України від 23 травня 2001 року №6-рп/2001 зазначено, що кримінальне судочинство - це врегульований нормами Кримінально-процесуального кодексу України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

Захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду. Але таке оскарження може здійснюватись у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України, оскільки діяльність посадових осіб органів міліції, прокуратури має свої особливості і не належить до управлінської сфери.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного спору фактично є скасування рішення прокурора та необхідність розслідування справи прокурором Чорноморської прокуратури ОСОБА_6, тобто, позивач фактично оскаржує рішення та дії прокурора при розслідуванні справи щодо спадщини.

При цьому, частиною 1 статті 306 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Таким чином, з огляду на зміст заявлених вимог позивача, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що такі правовідносини врегульовані нормами Кримінально-процесуального кодексу України, а оскаржувані позивачем дії та рішення не пов'язані зі сферою управлінської діяльності, що в свою чергу виключає можливість розгляду даного позову в порядку адміністративного судочинства.

Окрім цього, колегія суддів зауважує на тому, що у прохальній частині адміністративного позову, позивачем не були заявлені жодні вимоги до ОСОБА_5 та державного нотаріуса ОСОБА_7.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п.1 ч.1 ст. 199, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 20 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Л.П. Шеметенко

Суддя: В.О. Потапчук

Суддя: Г.В. Семенюк