Справа № 814/794/17
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

814/794/17

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

01 червня 2017 року Справа № 814/794/17

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

про

визнання протиправною бездіяльності,

стягнення заборгованості в сумі 3288847,68 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач – товариство з обмеженою відповідальністю "Прометей-Агрі", звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області (далі – відповідач 1) та Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області (далі – відповідач 2) про визнання протиправною бездіяльності відповідача 1 щодо не відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь позивача за грудень 2016 р. у розмірі 3243422,00 грн. та стягнення з Державного бюджету України на користь позивача 3288847,68 грн. заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ за грудень 2016 р. та пені.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач має право на бюджетне відшкодування ПДВ, однак не отримав його в строки, визначені ст. 200 Податкового кодексу України (далі – ПК України), що є підставою для нарахування пені.

Відповідач 1 подав письмові заперечення, з яких слідує, що документальною позаплановою невиїзною перевіркою позивача не підтверджено відображення у декларації за грудень 2016 р. суми бюджетного відшкодування ПДВ через відсутність результатів перевірок та зустрічних звірок контрагентів-постачальників.

Відповідач 2 подав заперечення, в яких зазначив, що територіальні управління Державної казначейської служби України не здійснюють безпосереднього виконання судових рішень про відшкодування ПДВ з Державного бюджету України, а лише формують та направляють відповідний пакет документів на виконання до Державної казначейської служби України.

Представник позивача подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Представник відповідача 1 не заперечив проти його задоволення.

Відповідно до ст. 128 ч. 6 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З'ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд дійшов висновку, що позов належить задоволенню частково, виходячи з наступного:

19.01.2017 р. позивач подав відповідачу 1 податкову декларацію з ПДВ за грудень 2016 р. Згідно розрахунку бюджетного відшкодування, поверненню належить сума 4224967,00 грн. Декларація з додатками доставлена до центрального рівня Державної податкової служби України 20.01.2017 р., про що свідчать відповідні квитанції.

Наказом від 13.03.2017 р. № 233 призначено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача, яка була проведена з 13.03 по 17.03.2017 р.

За результатами перевірки відповідачем 1 складено довідку від 24.03.2017 р. № 71/14-29-12-01/40600117, згідно висновків якої перевіркою не встановлено порушень при відображенні позивачем у декларації за грудень 2016 р. суми бюджетного відшкодування ПДВ 981545,00 грн.; неможливо підтвердити відображену позивачем суму бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 3243422,00 грн., що пов’язано з відсутністю результатів перевірок та зустрічних звірок по відповідним постачальникам.

Позивачу було перераховано суму бюджетного відшкодування ПДВ за грудень 2016 р. у розмірі 981545,00 грн. із заявлених до відшкодування 4224967,00 грн.

За визначенням п.п. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Згідно п. 200.7 ст. 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

У відповідності до п. 200.11 ст. 200 ПК України контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок від’ємного значення, сформованого за операціями з придбання товарів/послуг за період до 1 січня 2017 року у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статті 209 цього Кодексу.

Пунктом 200.12 ст. 200 ПК України передбачено, що зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат:

а) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки;

б) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, з обов’язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна).

Оскільки податкова декларація подана позивачем 20.01.2017 р., то сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою з дня наступного за днем закінчення терміну проведення перевірки – 21.03.2017 р. Відповідачем 1 не було прийнято податкових повідомлень-рішень за наслідками документальної перевірки позивача.

У відповідності до п. 200.13 ст. 200 ПК України на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов’язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п’яти операційних днів.

Згідно п. 200.23 ст.200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Оскільки відповідач 1 не відшкодував суму ПДВ за грудень 2016 р. у строки, встановлені ст. 200 ПК України, позивач набув право на нарахування пені в порядку, встановленому п. 200.23 ст. 200 ПК України. Відповідачі не висловили будь-яких заперечень щодо розміру пені, яка розрахована позивачем.

На підставі викладеного вище, суд вважає позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача 1 щодо не відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь позивача за грудень 2016 р. у розмірі 3243422,00 грн., обґрунтованими і такими, що належать задоволенню.

У той же час, суд вважає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту свого порушеного права. Так, у постанові від 16.09.2015 р. по справі № 21-881а15 Верховний Суд України дійшов висновку, що відшкодування з Державного бюджету України ПДВ є виключними повноваженнями податкових органів та органів державного казначейства, а відтак суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення такої заборгованості.

На підставі ч. 1 ст. 2442 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, є обов’язковим для всіх суб’єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача в частині стягнення з Державного бюджету України на користь позивача 3288847,68 грн. заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ за грудень 2016 р. та пені.

Оскільки немайнова вимога про визнання протиправною бездіяльності безпосередньо пов’язана з майновою (стягнення бюджетної заборгованості), за яку позивачем і сплачено судовий збір, то у випадку відмови в її задоволенні судовий збір позивачу не повертається.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, ч.3 ст. 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Миколаївській області щодо не відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь товариство з обмеженою відповідальністю "Прометей-Агрі" за грудень 2016 р. у розмірі 3243422,00 грн.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає чинності з моменту закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Суддя Лісовська Н. В.