Справа № 813/1459/17
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2017 року справа № 813/1459/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Новак Л.М.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, -

Встановив:

ОСОБА_3 ( далі позивач, ОСОБА_3С.) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Залізничної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (далі відповідач, Залізнична ОДПІ) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-4553-17 від 02 лютого 2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вимогою про сплату боргу (недоїмки) № Ф-4553-17 від 02 лютого 2017 року відповідач вимагає від позивача сплатити суму боргу зі сплати єдиного внеску, штрафу та пені станом на 31.01.2017 в розмірі 60 677, 67 грн., з яких недоїмка 59685, 36 грн., штраф 142, 00 грн, пеня 850, 31 грн. Позивач вважає, що така вимога Залізничної ОДПІ про сплату боргу (недоїмки) є незаконною. Оскільки, відповідач визначив суму податкового боргу без урахування строку давності та нарахував пеню без розрахунків. Крім того, позивач зазначив, що сума недоїмки не відповідає розміру заборгованості позивача. З цих підстав вважає спірну вимогу протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів, вказаних в позовній заяві та додаткових поясненнях, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, надав пояснення, аналогічні викладеним у запереченні на позов та додаткових поясненнях. Свої заперечення обґрунтовує тим, що станом на 31.01.2017 борг позивача зі сплати єдиного соціального внеску складав 60 677, 67 грн, у звязку з чим було сформовано вимогу про сплату боргу № Ф-4553-17 від 02 лютого 2017 року. Щодо доводів позивача, що вимогу сформовано без врахування строку давності, то слід зазначити наступне. Строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується. Отже, органи ДФС можуть донарахувати суми єдиного соціального внеску (далі- ЄСВ), застосовувати штрафні санкції за порушення порядку нарахування та сплати ЄСВ, стягувати недоїмки та штрафні санкції за весь період існування СГД, починаючи з дати його взяття на облік як платника ЄСВ. Крім того, посилання позивача, що пеню нараховано без розрахунків не може бути взяте до уваги. Оскільки, вимога про сплату боргу формується на підставі даних карток особових рахунків платників. (п. 6.4 Інструкції). З огляду на викладене відповідач вважає, що вимога, яку просить скасувати позивач винесена на підставі та в межах чинного законодавства України. Просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши доводи представника позивача та представника відповідача, з'ясувавши обставини, на які позивач та відповідач посилається як на підставу своїх вимог та заперечень та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд встановив такі правовідносини.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, припинено діяльність ФОП ОСОБА_3, запис від 20.01.2017 року № 4029610.

Станом на 31.01.2017 року борг позивача зі сплати єдиного соціального внеску склав 60677,67 грн., у звязку з чим відповідач сформував вимогу №4553-17 від 02.02.2017.

09 березня 2017 року ОСОБА_3 отримав вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску № Ф-4553-17 від 02 лютого 2017 року в сумі 60677, 67 грн.

Не погоджуючись з вимогою Залізничної ОДПІ про сплату боргу (недоїмки) № Ф-4553-17 від 02 лютого 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправною та скасування вказаної вимоги.

Вирішуючи спір, суд керується наступними положеннями чинного законодавства.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» визначаються правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Частиною 1 ст. 4 вказаного Закону визначено, що платниками єдиного внеску є роботодавці, зокрема підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою-підприємцем, якщо виконуванні роботи (надані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 цього ж Закону платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця. (п. 8 ст. 9 цього ж Закону).

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 вказаного Закону орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Порядок і умови направлення платнику вимоги про сплату боргу визначено Інструкцією про порядок нарахування і слати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України № 449 від 20.04.2015 року (далі Інструкція).

Відповідно до п. 3 розділу VI Інструкції фіскальні органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки) в таких випадках: якщо дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску фіскальними органами; якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Згідно з п. 5 розділу VI Інструкції протягом десяти календарних днів з дня одержання вимоги про сплату боргу (недоїмки) платник зобов'язаний сплатити зазначені у вимозі суми недоїмки, штрафів та пені.

У разі незгоди з розрахунком фіскального органу суми боргу (недоїмки) платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання вимоги, узгоджує її з фіскальним органом шляхом оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо згоди з фіскальним органом не досягнуто, платник єдиного внеску зобовязаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного фіскального органу або оскаржити вимогу до фіскального органу вищого рівня чи в судовому порядку.

Строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується (п. 13 розділу VIІ Інструкції 13 Інструкції № 449).

Згідно з ч. 16 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Суд встановив, що станом на 31.01.2017 згідно з обліковими даними картки особового рахунку платника по єдиному соціальному внеску (платіж - 71010000) борг становить 28101,82 грн., який передано управлінням Пенсійного фонду України станом на 01.10.2013.

Дана заборгованість змінювалася протягом наступних періодів згідно наступних документів:

18.10.2013 року позивачем здійснено сплату в розмірі 1898,13 грн. згідно платіжного доручення №7259; 21.10.2013 року по декларації № вiд 09.10.2013 проведено нарахування по сплаті 20.10.213 в розмірі 1432,95 грн; 20.11.2013 року по декларації № НОМЕР_1 вiд 13.11.2013 терм.спл. 20.11.2013 в розмірі 1928.14 грн; 20.12.2013 року по декларації № НОМЕР_2 вiд 11.12.2013 терм.спл. 20.12.2013 в розмірі 1432,95 грн; 20.01.2014 року по декларації № НОМЕР_3 вiд 09.01.2014 терм.спл. 20.01.2014 в розмірі 1504,73 грн. ; 20.02.2014 року по декларації № НОМЕР_4 вiд 14.02.2014 терм.спл. 20.02.2014 в розмірі 1504,73 грн; 20.03.2014 року позивачем здійснено сплату в розмірі 1012,05 грн. згідно платіжного доручення №7270; 20.03.2014 року по декларації № НОМЕР_5 вiд 18.03.2014 терм.спл. 20.03.2014 в розмірі 2902,04 грн; 04.04.2014 року позивачем здійснено сплату в розмірі 96,19 грн. згідно платіжного доручення №1; 21.04.2014 року по декларації № НОМЕР_6 вiд 08.04.2014 терм.спл. 21.04.2014 в розмірі 1012,05 грн; 07.05.2014 року позивачем здійснено сплату в розмірі 1012,05 грн. згідно платіжного доручення №244: 20.05.2014 року по декларації № НОМЕР_7 вiд 19.05.2014 терм.спл. 20.05.2014 в розмірі 1012,05 грн; 20.06.2014 року по декларації № НОМЕР_8 вiд 13.06.2014 терм.спл. 20.06.2014 в розмірі 1012,05 грн; 21.07.2014 року по декларації № НОМЕР_9 вiд 07.07.2014 терм.спл. 21.07.2014 в розмірі 1193,56 грн; 23.07.2014 року позивачем здійснено сплату в розмірі 1193,56 грн. згідно платіжного доручення №7607; 23.07.2014 року позивачем здійснено сплату в розмірі 1504,73 грн. згідно платіжного доручення №7606; 20.08.2014 року позивачем здійснено сплату в розмірі 1504,73 грн. згідно платіжного доручення №5232; 20.08.2014 року по декларації № НОМЕР_10 вiд 19.08.2014 терм.спл. 20.08.2014 в розмірі 1504,73 грн; 22.09.2014 року по декларації № НОМЕР_11 вiд 18.09.2014 терм.спл. 22.09.2014 в розмірі 1504,73 грн; 20.10.2014 року по декларації № НОМЕР_12 вiд 14.10.2014 терм.спл. 20.10.2014 в розмірі 566,3 грн; 20.11.2014 року по декларації № НОМЕР_13 вiд 18.11.2014 терм.спл. 20.11.2014 в розмірі 566,3 грн; 22.12.2014 року по декларації № НОМЕР_14 вiд 20.12.2014 терм.спл. 22.12.2014 в розмірі 566,3 грн; 20.01.2015 року по декларації № НОМЕР_15 вiд 19.01.2015 терм.спл. 20.01.2015 в розмірі 566,3 грн; 20.02.2015 року по декларації № НОМЕР_16 вiд 17.02.2015 терм.спл. 20.02.2015 в розмірі 948,06 грн; 20.03.2015 року по декларації № НОМЕР_17 вiд 19.03.2015 терм.спл. 20.03.2015 в розмірі 1051,7грн; 20.04.2015 року позивачем здійснено сплату в розмірі 1051,76 грн. згідно платіжного доручення №10846; 20.04.2015 року по декларації № НОМЕР_18 вiд 17.04.2015 терм.спл. 20.04.2015 в розмірі 1051,7грн; 20.05.2015 року позивачем здійснено сплату в розмірі 1051,76 грн. згідно платіжного доручення №5885; 20.05.2015 року по декларації № НОМЕР_19 вiд 19.05.2015 терм.спл. 20.05.2015 в розмірі 1051,7грн; 19.06.2015 року позивачем здійснено сплату в розмірі 626,21 грн. згідно платіжного доручення №6564; 22.06.2015 року по декларації № НОМЕР_20 вiд 20.06.2015 терм.спл. 22.06.2015 в розмірі 2767,55 грн; 02.07.2015 року позивачем здійснено сплату в розмірі 166,55 грн. згідно платіжного доручення №5124; 02.07.2015 року позивачем здійснено сплату в розмірі 83,55 грн. згідно платіжного доручення №1; 20.07.2015 року по декларації № НОМЕР_21 вiд 19.07.2015 терм.спл. 20.07.2015 в розмірі 655,42 грн; 27.07.2015 року позивачем здійснено сплату в розмірі 669,22 грн. згідно платіжного доручення №2015; 20.08.2015 року по декларації № НОМЕР_22 вiд 09.08.2015 терм.спл. 20.08.2015 в розмірі 669,22 грн; 31.08.2015 року позивачем здійснено сплату в розмірі 669,22 грн. згідно платіжного доручення №117570; 18.09.2015 року позивачем здійснено сплату в розмірі 669,22 грн. згідно платіжного доручення №2403; 21.09.2015 року по декларації № НОМЕР_23 вiд 21.09.2015 терм.спл. 21.09.2015 в розмірі 669,22 грн; 20.10.2015 року по декларації № НОМЕР_24 вiд 19.10.2015 терм.спл. 20.10.2015 в розмірі 669,22 грн; 20.11.2015 року позивачем здійснено сплату в розмірі 669,22 грн. згідно платіжного доручення №399; 20.11.2015 року по декларації № НОМЕР_25 вiд 19.11.2015 терм.спл. 20.11.2015 в розмірі 669,22 грн; 21.12.2015 року по декларації № НОМЕР_26 вiд 17.12.2015 терм.спл. 21.12.2015 в розмірі 669,22 грн; 20.01.2016 року по декларації № НОМЕР_27 вiд 18.01.2016 терм.спл. 20.01.2016 в розмірі 669,22 грн; 29.01.2016 року позивачем здійснено сплату в розмірі 669,22 грн. згідно платіжного доручення №4994; 29.01.2016 року позивачем здійснено сплату в розмірі 669,22 грн. згідно платіжного доручення №4997; 19.02.2016 року позивачем здійснено сплату в розмірі 374 грн. згідно платіжного доручення №4884; 22.02.2016 року по декларації № НОМЕР_28 вiд 18.02.2016 терм.спл. 22.02.2016 в розмірі 374 грн; 18.03.2016 року позивачем здійснено сплату в розмірі 374 грн. згідно платіжного доручення №4326; 21.03.2016 року по декларації № НОМЕР_29 вiд 19.03.2016 терм.спл. 21.03.2016 в розмірі 374 грн; 20.04.2016 року позивачем здійснено сплату в розмірі 374 грн. згідно платіжного доручення №4485; 20.04.2016 року по декларації № НОМЕР_30 вiд 16.04.2016 терм.спл. 20.04.2016 в розмірі 374 грн; 20.05.2016 року позивачем здійснено сплату в розмірі 374 грн. згідно платіжного доручення №354; 20.05.2016 року по декларації № НОМЕР_31 вiд 15.05.2016 терм.спл. 20.05.2016 в розмірі 374 грн; 21.06.2016 року по декларації № НОМЕР_32 вiд 16.06.2016 терм.спл. 21.06.2016 в розмірі 374 грн; 20.07.2016 року по декларації № НОМЕР_33 вiд 10.07.2016 терм.спл. 20.07.2016 в розмірі 387,2 грн; 19.08.2016 року позивачем здійснено сплату в розмірі 387,2 грн. згідно платіжного доручення №4144; 22.08.2016 року по декларації № НОМЕР_34 вiд 19.08.2016 терм.спл. 22.08.2016 в розмірі 387,2 грн; 20.09.2016 року позивачем здійснено сплату в розмірі 387,2 грн. згідно платіжного доручення №4519; 20.09.2016 року по декларації № НОМЕР_35 вiд 18.09.2016 терм.спл. 20.09.2016 в розмірі 387,2 грн; 20.10.2016 року по декларації № НОМЕР_36 вiд 19.10.2016 терм.спл. 20.10.2016 в розмірі 387,2 грн; 21.11.2016 року по декларації № НОМЕР_37 вiд 20.11.2016 терм.спл. 21.11.2016 в розмірі 387,2 грн; 20.12.2016 року по декларації № НОМЕР_38 вiд 19.12.2016 терм.спл. 20.12.2016 в розмірі 387,2 грн; 20.01.2017 року по декларації № НОМЕР_39 вiд 17.01.2017 терм.спл. 20.01.2017 в розмірі 387,2 грн.

Крім того, згідно картки особового рахунку платника по єдиному соціальному внеску (платіж - 71040000) борг становив 8967,33 грн., який передано управління Пенсійного фонду України станом на 01.10.2013 року. В подальшому дана заборгованість змінювалася згідно наступних документів:

18.10.2013 року позивачем здійснено сплату в розмірі 800 грн. згідно платіжного доручення №7257; 21.10.2013 року по декларації №421851 вiд 21.10.2013 терм.спл. 21.10.2013 в розмірі 1194,03 грн; 20.01.2014 року по декларації № 432907 вiд 20.01.2014 терм.спл. 20.01.2014 в розмірі 1218,67 грн; 22.04.2014 року по декларації № 3142271 вiд 22.04.2014 терм.спл. 22.04.2014 в розмірі 1267,95 грн; 21.07.2014 року по декларації № 3908828 вiд 21.07.2014 терм.спл. 21.07.2014 в розмірі 1267,95 грн; 20.10.2014 року по декларації № 4803720 вiд 20.10.2014 терм.спл. 20.10.2014 в розмірі 1267,95 грн; 20.01.2015 року по декларації № 381939 вiд 20.01.2015 терм.спл. 20.01.2015 в розмірі 1267,95 грн; 11.02.2015 року позивачем здійснено сплату в розмірі 422,65 грн. згідно платіжного доручення №124; 20.04.2015 року по декларації № 1197069 вiд 20.04.2015 терм.спл. 20.04.2015 в розмірі 1267,95 грн; 20.04.2015 року позивачем здійснено сплату в розмірі 1268 грн. згідно платіжного доручення №10843; 20.07.2015 року позивачем здійснено сплату в розмірі 1269 грн. згідно платіжного доручення №4847; 20.07.2015 року по декларації № 1980484 вiд 20.07.2015 терм.спл. 20.07.2015 в розмірі 1267,95 грн; 18.09.2015 року позивачем здійснено сплату в розмірі 422,65 грн. згідно платіжного доручення №2412; 20.10.2015 року позивачем здійснено сплату в розмірі 900,82 грн. згідно платіжного доручення №3403; 19.10.2015 року по декларації № 3839768 вiд 19.10.2015 терм.спл. 19.10.2015 в розмірі 1323,47грн; 20.10.2015 року позивачем здійснено сплату в розмірі 900,82 грн. згідно платіжного доручення №3403; 19.01.2016 року по декларації № 319032 вiд 19.01.2016 терм.спл. 19.01.2016 в розмірі 1434,51 грн; 29.01.2016 року позивачем здійснено сплату в розмірі 1461,51 грн. згідно платіжного доручення №5003; 19.02.2016 року позивачем здійснено сплату в розмірі 303,16 грн. згідно платіжного доручення №4882; 18.03.2016 року позивачем здійснено сплату в розмірі 303,16 грн. згідно платіжного доручення №4323; 19.04.2016 року по декларації № 1855507 вiд 19.04.2016 терм.спл. 19.04.2016 в розмірі 909,48 грн; 20.04.2016 року позивачем здійснено сплату в розмірі 303,16 грн. згідно платіжного доручення №4486; 20.05.2016 року позивачем здійснено сплату в розмірі 303,16 грн. згідно платіжного доручення №355; 19.07.2016 року по декларації № 2629881 вiд 19.07.2016 терм.спл. 19.07.2016 в розмірі 941,16 грн; 19.08.2016 року позивачем здійснено сплату в розмірі 320 грн. згідно платіжного доручення №4143; 20.09.2016 року позивачем здійснено сплату в розмірі 320 грн. згідно платіжного доручення №4523; 19.10.2016 року по декларації № 3425661 вiд 19.10.2016 терм.спл. 19.10.2016 в розмірі 957 грн; 11.11.2016 року позивачем здійснено сплату в розмірі 960 грн. згідно платіжного доручення №4447; 19.01.2017 року позивачем здійснено сплату в розмірі 960 грн. згідно платіжного доручення №2880; 19.01.2017 року по декларації № 323395 вiд 19.01.2017 терм.спл. 19.01.2017 в розмірі 990 грн.

Інших належних та допустимих доказів, які б вказували на відсутність боргу, позивач не надав та до матеріалів справи не долучив.

З огляду на наведене та з урахуванням вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» та Інструкції про порядок нарахування і слати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, суд вважає, що відповідач правомірно виставив позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-4553-17 від 02 лютого 2017 року на загальну суму 60677, 67 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд дійшов до висновку, що податковим органом доведено факт правомірності прийняття оскаржуваного рішення, а відтак, підстави для задоволення позову відсутні.

Правилами ст. 94 КАС України не передбачено розподілу судових витрат у разі відмови у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 71, 86, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

Постановив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 23.06.2017 року.

Суддя Р.М. Брильовський