Справа № 2-а-5135/11/1470
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2012-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2012 р.Справа № 2-а-5135/11/1470

Категорія:3.1.3Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т.О.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Джабурія О.В.

суддів - Крусяна А.В.

- ОСОБА_1

при секретарі - Філімович І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу від 02 листопада 2011 року та постанову від 21 листопада 2011 року Миколаївського окружного адміністративного суду у справі за позовом ОСОБА_2 до Очаківського міськвідділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області, за участю третьої особи ОСОБА_3, про визнання дій протиправними, визнання реєстрації незаконною та її скасування, визнання протиправною бездіяльність,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Очаківського міськвідділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області про визнання дій протиправними, визнання реєстрації незаконною та її скасування, визнання протиправною бездіяльність.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_3 та відповідач порушили Тимчасовий порядок реєстрації фізичних осіб за місцем проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 р. №35 по паспорту неіснуючої держави. Тільки 01.04.2011 р. позивачка зрозуміла, що права її порушені, коли звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право користування житловим будинком. Позивачка побачила в матеріалах справи ксерокопію паспорта ОСОБА_3, який мав паспорт СРСР, та зареєстрований в її будинку за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Чорноморка, вул. Березанська, 59.

Відповідач заперечував проти позовних вимог з тих підстав, що реєстрація ОСОБА_3 була здійснена за згодою позивача та її матері, відповідно до вимог чинного на той час законодавства.

Третя особа ОСОБА_3 надав заперечення на позов, просив в його задоволенні відмовити та зазначив, що позивачка була його цивільною дружиною з якою вони жили в одному будинку, однією родиною з 2003 по 2010 роки, вели спільне господарство.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2011 року ОСОБА_2 було повернуто її заяву про збільшення і уточнення позовних вимог з тих підстав, що надана позивачем заява змінювала предмет позову, а в судовому засіданні 03.10.2011 року були присутні сторони та суд перейшов до розгляду справи по суті, сторонами були надані пояснення стосовно заявлених позовних вимог. При цьому суд першої інстанції послався на ст. 137 КАС України, згідно якої зміна позовних вимог можлива до початку розгляду справи по суті, а оскільки справа вже розглядається по суті, позивач позбавлений права надавати суду заяву про зміну позовних вимог.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2011 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Очаківського міськвідділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області, за участю третьої особи ОСОБА_3, про визнання дій протиправними, визнання реєстрації незаконною та її скасування, визнання протиправною бездіяльність відмовлено повністю.

ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою на ухвалу від 02.11.2011 року та постанову від 21.11.2011 року. Апелянт просить скасувати ухвалу від 02.11.2011 року та постановити нову, якою заяву представника позивача про збільшення і уточнення позовних вимог від 24.10.2011 року задовольнити в порядку ст. 51 КАС України. Також апелянт просить скасувати постанову від 21.11.2011 року та прийняти нову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судова колегія встановила, що 24.04.2003 р. відповідач зареєстрував ОСОБА_3 за адресою Миколаївська область, Очаківський район, с. Чорноморка, вул. Березанська,59. Житловий булинок за адресою Миколаївська область, Очаківський район, с. Чорноморка, вул. Березанська,59, згідно свідоцтва про права спадщини та витягу з реєстру права власності на нерухоме майно належить позивачу з 23.09.2010 р.

Станом на день прописки ОСОБА_3 в будинку проживали мати позивачки ОСОБА_4, якій саме й належав будинок та позивачка. ОСОБА_3 зазначає, що позивачка давала згоду на його реєстрації в будинку її матері в 2003 р. та знала, що він прописаний в її будинку, оскільки вони жили однією родиною.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зміна позовних вимог можлива до початку розгляду справи по суті, а оскільки справа вже розглядається по суті, позивач позбавлений права надавати суду заяву про зміну позовних вимог. Тому оскаржена ухвала від 02.11.2011 року підлягає залишенню без змін.

Згідно з п.п.5,6,11 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання»№ 35 від 16.01.2003 р. (чинний на момент реєстрації третьої особи) передбачено, що реєстрація передбачає внесення до паспортного документа та адресно-довідкової картотеки, яку веде уповноважений орган, відомостей про місце проживання фізичної особи.

Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають в Україні, у разі зміни місця проживання зобов'язані подати для реєстрації у 10-денний строк після прибуття на нове місце проживання документи відповідним житлово-комунальним підприємствам органів місцевого самоврядування, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, житлово-будівельним кооперативам, об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку та молодіжним житловим комплексам, що самостійно здійснюють обслуговування будинків, уповноваженим особам у сільських, селищних радах, житлово-комунальним органам, що обслуговують відомчий житловий фонд, у тому числі військові містечка, інші об'єкти і території (далі - житлово-комунальні підприємства). Документи приймаються і обліковуються житлово-комунальними підприємствами та у 5-денний строк передаються до відповідних уповноважених органів.

Для здійснення реєстрації особа подає: письмову заяву, паспортний документ з відміткою про зняття з реєстраційного обліку за попереднім місцем проживання, квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати, два примірники талона реєстрації; талон зняття з реєстраційного обліку за попереднім місцем проживання.

Відповідно до ст.65 Житлового Кодексу України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб.

Згідно зі ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Частиною 2 ст.64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до матеріалів справи сільський голова Чорноморської сільської ради надав довідку від 30.03.2011 р. про те, що ОСОБА_3 з 24.04.2003 р. проживав разом з співмешканкою ОСОБА_2 за адресою Миколаївська область, Очаківський район, с. Чорноморка, вул. Бережанська, 59 і вели спільне господарство. Погосподарська книга № 6 за 2006-2010 р. свідчить, що за вул. Березанська, 59 були зареєстровані: ОСОБА_4- голова, ОСОБА_2 - дочка, ОСОБА_5-онука, ОСОБА_3 - зять, ОСОБА_6- онук. Довідка відповідача від 05.05.2011 р. свідчить, що ОСОБА_3 є громадянином України та відомостей стосовно того, що ним отримувався паспорт Російської Федерації немає. Паспорт громадянина України - ОСОБА_3 містить відомості про прописку за адресою Миколаївська область, Очаківський район, с. Чорноморка, вул. Березанська,59.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що досліджені в судовому засіданні письмові докази та пояснення допитаних осіб, свідчать, що позивачка та її мати надавали згоду на реєстрацію ОСОБА_3 за адресою Миколаївська область, Очаківський район, с. Чорноморка, вул. Березанська,59. Реєстрація ОСОБА_3 по паспорту СРСР не робить незаконним саму реєстрацію, оскільки Тимчасовим положенням передбачено, що для реєстрації особи надається паспортний документ з відміткою про зняття з реєстраційного обліку за попереднім місцем проживання та будь-яких інших застережень стосовно паспорту особи немає.

Судова колегія вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов. Відповідач, який є субєктом владних повноважень, свою позицію суду доказав та обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 196; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу від 02 листопада 2011 року та постанову від 21 листопада 2011 року Миколаївського окружного адміністративного суду року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом 20 днів.

Повний текст судового рішення виготовлений 21.05.2012 року.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян

Суддя: О.І.Шляхтицький