Справа № 813/4326/16
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/6453/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Кухтея Р. В., Яворського І. О.;

за участю секретаря судового засідання Мацьків М. С.;

позивача ОСОБА_1;

представника позивача ОСОБА_2;

представника відповідача ОСОБА_3;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу, зобовязання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

09 грудня 2016 року Львівським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними дій посадових осіб Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо внесення пропозиції про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції; визнання протиправним та скасування пункту 1 наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області № 2737 від 07 листопада 2016 року щодо накладення на поліцейського Самбірського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області сержанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції; визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області № 484 о/с від 06 грудня 2016 року в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію»; зобовязання Головного управління Національної поліції у Львівській області поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді поліцейського Самбірського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, зарахувавши час вимушеного прогулу до вислуги років; стягнення з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу у сумі 28099,80 грн. без урахування сум обовязкових до сплати податків та внесків.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що посадові особи Головного управління Національної поліції у Львівській області при проведенні службового розслідування за наслідками втечі заарештованих осіб із Самбірського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області (Самбірський ВП ГУ НП у Львівській області), при оформленні і затвердженні висновку службового розслідування відносно ОСОБА_1 діяли поза межами правового поля, всупереч Конституції України, закону та відомчих нормативно-правових актів МВС України, прийнятих відповідно до закону та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України. Зокрема, при оформленні висновку службового розслідування і внесенні пропозиції щодо накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із поліції, посадові особи не диференціювали вчинених позивачем дисциплінарних проступків відповідно до займаної посади і функціональних обовязків, а безпідставно обєднали їх разом із проступками посадових осіб, що вплинуло на прийняття помилкового рішення (вчинення дій) і як наслідок спричинило незаконне звільнення позивача із органів поліції.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2017 року позов задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем Головним управлінням Національної поліції у Львівській області, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Також зазначено, що матеріалами службового розслідування вина позивача в грубому порушенні службової дисципліни є доведеною. Вказано, що основною причиною надзвичайної події (втеча з Ізолятора тимчасового тримання Самбірського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області трьох осіб (далі ІТТ Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області), що мала місце, є грубе порушення вимог ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» щодо неухильного дотримання нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та невиконання вимог Інструкції про роботу ізоляторів тимчасового тримання органів внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 20.01.2005 року № 60дск, а саме, грубі порушення п.п.2.15.1, 2.15.2 Інструкції, що виразилось у не проведенні перед виконанням обов'язків перевірки стану і справності обладнання камер, не прийнятті взятих під варту осіб за кількістю та не здійсненні постійного нагляду за поведінкою останніх, зі сторони позивача.

Представник відповідача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги підтримала та просить таку задовольнити.

Позивач та його представник, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги заперечили та просять відмовити в задоволенні такої.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, пояснення позивача та пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що згідно наказу Головного управління Національної поліції України від 07 листопада 2015 року № 66 о/с позивача було призначено на посаду поліцейського Самбірського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області та присвоєно звання сержант поліції.

16 жовтня 2016 року до Головного управління Національної поліції у Львівській області надійшла інформація про втечу з ІТТ Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області трьох осіб, а саме: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

На виконання п.п.2.1, 2.2.1, 2.2.20 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в ОВС, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 року № 230, з метою дослідження обставин, що стали приводом для порушення службової дисципліни, встановлення наявності чи відсутності складу дисциплінарного проступку, т.в.о. начальником ГУ НП у Львівській області був виданий наказ про призначення службового розслідування № 2500 від 17 жовтня 2016 року.

За наслідками проведеного службового розслідування, за грубі порушення службової дисципліни, вимог ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» та п.п.2.15.1, 2.15.2 Інструкції про роботу ізоляторів тимчасового тримання органів внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 20.01.2005 року № 60дск, що виразилось у не проведенні перед виконанням обовязків перевірки стану і справності обладнання камер, не прийнятті взятих під варту осіб за кількістю та не здійсненні постійного нагляду за поведінкою останніх що призвело до надзвичайної події - групової втечі арештованих, на поліцейського Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області сержанта поліції ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Згідно ст.18 Дисциплінарного статуту ОВС, затвердженого Законом України №3460-ІV від 22.02.2006 року, таке дисциплінарне стягнення як звільнення з (органів внутрішніх справ) поліції, вважається виконаним після видання наказу по особовому складу, тому, наказом ГУ НП у Львівській області № 484 о/с від 06 грудня 2016 року ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», у звязку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Задовольнивши позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що саме на посадових осіб начальницького складу поліції, яким позивач безпосередньо підпорядкований по службі, і у яких зберігаються ключі від камер, покладається обовязок, вчинити дії щодо перевірки стану і справності обладнання камер, тому позивач фактично був позбавлений такої можливості особисто здійснити перевірку стану і обладнання камер ІТТ. Окрім цього, за період несення позивачем служби з 20.00 год. 15 жовтня 2016 року по 8.00 год 16 жовтня 2016 року по охороні затриманих і взятих під варту осіб, які утримувались в ІТТ Самбірського ВП ГУПН у Львівській області, позивач виконував свої обов'язки, сумлінно здійснював постійний нагляд за поведінкою в камерах затриманих і взятих під варту осіб, тому звільнення ОСОБА_1 зі служби є протиправним.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначає, що з такими висновками суду першої інстанції не можна погодитися з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про Національну поліцію України» Національна поліція - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через МВС України згідно із законом.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про Національну поліцію України» завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності.

Згідно з ст.17 Закону України «Про Національну поліцію України» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до п.1, 2, 3 ч.1 ст.18 цього Закону поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обовязки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обовязків, наказів керівництва, поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Згідно положень ч.1 ст.19 Закону України «Про Національну поліцію України» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до Закону.

Відповідно до ст.60 цього ж Закону проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України затвердженого Законом України від 22.02.2006 р. № 3460-ІУ, чинного на момент виникнення спірних відносин, визначено, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Отже, на поліцейського, який повинен дотримуватись основних обовязків поліцейського, визначених ст.18 Закону, поширюються також обов'язки осіб рядового і начальницького складу, визначені ст.7 Дисциплінарного статуту щодо дотримання службової дисципліни.

Нормами статті визначено зокрема, що особа рядового та начальницького складу у службовій діяльності повинна бути чесною, об'єктивною; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян; бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Згідно ч. 1 ст. 5 Дисциплінарного статуту ОВС України (далі - Статут), за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Частина 2 ст. 5 Статуту обумовлює можливість притягувати особу рядового начальницького складу водночас з адміністративною, кримінальною чи матеріальною відповідальністю і до дисциплінарної відповідальності.

16 жовтня 2016 року до ГУ НП у Львівській області від начальника Самбірського ВП ГУ НП підполковника поліції ОСОБА_7 надійшла інформація про те, що цього дня о 21.30 год. ним виявлено втечу з ITT Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області трьох арештованих осіб.

16 жовтня 2016 року СВ Самбірського ВП розпочато кримінальне провадження №0001329 за ч. 2 ст. 393 КК України, за фактом втечі з місця позбавлення волі, або з-під варти, вчиненої групою осіб.

Крім цього, 17 жовтня 2016 слідчим відділом прокуратури Львівської області розпочате кримінальне провадження № 0000204, за ч. 2 ст. 367 КК України, за фактом службової недбалості, вчиненої службовими особами Самбірського ВП ГУ НП, що спричинило тяжкі наслідки.

В процесі проведення службового розслідування встановлено, що 16 жовтня 2016 року, близько 00.45 год., ОСОБА_5 та ОСОБА_6, перебуваючи в камері №3 ITT Самбірського ВП ГУ НП, розібравши фрагмент стіни та розпилявши металеву решітку вказаної стіни камери, через утворений отвір, який виходив у внутрішній двір відділу поліції, покинули приміщення камери та перелізши через огорожу опинилися на волі. У подальшому 16 жовтня 2016 року близько 20:00, арештований ОСОБА_8 через вказаний вище отвір в стіні аналогічним шляхом вчинив втечу з камери № 3 ізолятора тимчасового тримання. Вжитими заходами розшуку працівниками Самбірського ВП ГУ НП 16 жовтня 2016 о 22:30 по вул. Бандери, м. Самбір, затримано ОСОБА_8, 17 жовтня 2016 року о 00:30 в с. Дешичі Старосамбірського району Львівської області затримано ОСОБА_5, котрих доставлено в Самбірський ВП ГУНП, а 26 жовтня 2016 року у м. Київ працівниками ДПНЗ затримано ОСОБА_6

Також встановлено, що в період з 20:00 год 15 жовтня 2016 року до 08:00 год 16 жовтня 2016 року на службу в Самбірському ВП ГУ НП заступили начальник СРПП № 4 майор поліції ОСОБА_9, інспектор СРПП № 4 капітан поліції ОСОБА_10, на пост в ITT сержант поліції ОСОБА_1

В процесі проведення службового розслідування здійснено перегляд відеозаписів з відео-реєстратора DVR-25-77 камер відеоспостереження Самбірського ВП ГУ НП України у Львівській області в ході якого встановлено, що згідно запису з відеокамери спостереження № 5, яка встановлена в приміщенні ІТТ Самбірського ВП та за допомогою якої здійснюється відеоспостереження за коридором та вхідними дверима в камери ITT, за період з 08:00 год. 15 жовтня 2016 року до 23:00 год. 16 жовтня 2016 року встановлено, що перезмінка поліцейських в ІТТ відбулась 15 жовтня 2016 року о 07:30 год. та о 19:42 год., а 16 жовтня 2016 року о 07:20 год. та 19:43 год.

Під час перезмінки і заступлення на чергування службовими особами СРПП виводка заарештованих з камери № 3 не проводилась, як і не проводились технічні обстеження камер і службових приміщень.

Крім цього, згідно запису з відеокамери спостереження № 5 установлено, що перевірка службовими особами СРПП Самбірського ВП несення служби поліцейськими на внутрішньому пості № 1, біля камер 1,2,3 ІТТ, в період з 08:00 год. 15 жовтня 2016 року до 21:00 год. 16 жовтня 2016 року не здійснювалась.

Водночас, згідно долучених до матеріалів службового розслідування копій постових відомостей ІТТ Самбірського ВП ГУНП установлено, що в період з 08:30 год. 15 жовтня 2016 до 21:00 год. 16 жовтня 2016 старшими нарядів: капітаном поліції ОСОБА_11, майором поліції ОСОБА_9 та капітаном поліції ОСОБА_12, а також черговими інспекторами: майором поліції ОСОБА_13, капітаном поліції ОСОБА_10, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_14 та лейтенантом поліції ОСОБА_15 систематично проводились перевірки несення служби поліцейськими на внутрішньому пості № 1, біля камер 1,2,3 ІТТ, про що свідчать підписи та відповідні записи про відсутність зауважень до несення служби, що спростовується вказаним вище відеозаписом.

Крім цього, у вказаних постових відомостях зазначено, що 15 жовтня 2016 близько 20:00 год. майором поліції ОСОБА_9, майором поліції ОСОБА_13, капітаном поліції ОСОБА_10, а також поліцейськими сержантами поліції ОСОБА_1 та ОСОБА_16, які несли службу на посту в ІТТ; 16 жовтня 2016 близько 08:00 год. капітаном поліції ОСОБА_12, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_17, капітаном поліції ОСОБА_10, а також поліцейськими сержантом поліції ОСОБА_1 та старшим сержантом поліції ОСОБА_18, які несли службу на посту в ІТТ; 16 жовтня 2016 близько 20:00 год. капітаном поліції ОСОБА_11, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_17, лейтенантом поліції ОСОБА_15. а також поліцейськими старшим сержантом поліції ОСОБА_18 та сержантом поліції ОСОБА_16, які несли службу на посту в ІТТ були проведені виводки арештованих, обшуки камер, перевірка технічного стану будівлі ІТТ, що засвідчується підписами останніх, однак спростовується вказаним вище відеозаписом.

Факт не проведення виводки арештованих та не проведення обшуку камер підтвердив в судовому засіданні і позивач ОСОБА_1

Також, до матеріалів службового розслідування долучено копії книги актів щоденних технічних оглядів камер та службових приміщень ІТТ, згідно яких при заступанні на чергування 15 жовтня 2016 близько 20:00 год. майором поліції ОСОБА_9, майором поліції ОСОБА_13, капітаном поліції ОСОБА_10, а також поліцейськими сержантами поліції ОСОБА_1 та ОСОБА_16; 16 жовтня 2016 в період з 07:00 год. до 08:00 год. капітаном поліції ОСОБА_12, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_17, капітаном поліції ОСОБА_10, а також поліцейськими сержантом поліції ОСОБА_1 та старшим сержантом поліції ОСОБА_18; 16 жовтня 2016 в період з 17:30 год. до 18:30 год. капітаном поліції ОСОБА_11, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_17, а також поліцейськими старшим сержантом поліції ОСОБА_18 та сержантом поліції ОСОБА_16 було проведено технічний огляд будівлі ІТТ та прогулянкового дворика, огляди 1,2,3 камери, стану дверей, замків, запорів, решіток, стін, вікон, ліжок, матраців, подушок, підлоги, систем сигналізації та опалення, проводилась покамерна виводка арештованих, під час чого здійснювався неповний їх обшук та огляд їх речей. Під час проведення оглядів порушень не установлено, заборонених предметів виявлено не було, про що свідчать підписи вказаних вище службових осіб, однак факт проведення огляду спростовується вказаним вище відеозаписом, непроведення огляду камер підтвердив в ході судового засідання ОСОБА_1

Таким чином, втеча вищевказаних арештованих з ізолятора тимчасового тримання Самбірського ВП ГУ НП стала можливою у наслідок грубих порушень в організації роботи ITT, безвідповідального ставлення працівників відділу поліції до виконання покладених на них службових обовязків по забезпеченню надійної охорони спецконтингенту.

Суд апеляційної інстанції погоджується з твердженням апелянта про те, що основною причиною втечі арештованих стало грубе порушення співробітниками Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області вимог ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» щодо неухильного дотримання нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та невиконання вимог Інструкції про роботу ізоляторів тимчасового тримання органів внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 20.01.2005 бОдск, у частині не проведення детального огляду камер ITT, наявності у них затриманих та взятих під варту осіб, не проведення їх обшуку, не проведення виведення арештованих з камер, а також не проведення щонайменше одного разу на годину перевірки несення служби нарядом ITT; не проведенні перед виконанням обов'язків перевірки стану і справності обладнання камер, не прийнятті взятих під варту осіб за кількістю та не здійсненні постійного нагляду за поведінкою останніх, зі сторони поліцейського СРПП № 3 сержанта поліції ОСОБА_16 та поліцейських сержанта поліції ОСОБА_1 і старшого сержанта поліції ОСОБА_19, котрі несли службу на внутрішньому посту ITT № І по охороні осіб, які утримуються в ньому.

В результаті проведення службового розслідування, у строки визначені ч.2 ст.14 Дисциплінарного статуту ОВС України 01 листопада 2016 року було затверджено висновок, який є чинним та позивачем не оскаржувався.

Відтак, видачі наказу ГУ НП № 2737 від 07 листопад 2016 року передувало службове розслідування, яке призначено на відповідній правовій підставі, об'єктивно проведено та закінчено в порядку та у строк визначений чинним законодавством. Будь-яких порушень саме процедури проведення службового розслідування судом апеляційної інстанції не встановлено.

Також колегія суддів наголошує, що матеріалами адміністративної справи підтверджується, що позивач з 20:00 год. 15 жовтня 2016 до 08:00 год. 16 жовтня 2016 заступив на добове чергування на пост №1 ІТТ, і 15 жовтня 2016 начальником Самбірського ВП ОСОБА_7 був проведений інструктаж присутнім, зокрема ОСОБА_1 щодо правил несення служби про що свідчить копія розстановки нарядів за 15 жовтня 2016 року, що знаходиться в матеріалах службового розслідування. Отже, під час проведення інструктажу ОСОБА_1 та іншим присутнім працівникам поліції було доведено їхні права та обовязки під час несення служби.

У постовій відомості від 15 жовтня 2016 зазначено, що постовий ОСОБА_1 заступив на чергування внутрішнього поста №1 біля камер, з охорони осіб, що утримуються в ІТТ, ним проводилась виводка арештованих, заміна постових ІТТ, обшук камер, перевірка технічного стану камер, дані факти засвідчені особистим підписом ОСОБА_1

16 жовтня 2016 року на чергування заступив постовий ОСОБА_18, а при здачі чергування 16 жовтня 2016 о 08.00 год. ОСОБА_1 в постовій відомості після слів «проводилась виводка арештованих, зміна постових ІТТ, огляд стану будівлі ІТТ» поставив свій власноручний підпис, прізвище, ініціали.

Крім, цього згідно копій книги актів щоденних технічних оглядів камер та службових приміщень ОСОБА_1 разом з іншими працівниками перевіряв технічний стан камер, проводив покамерну виводку арештованих, повний обшук їх речей, заборонених речей та предметів не виявлено, хоча встановлено і не заперечується позивачем, що виводка заарештованих з камери № 3 не проводилась, як і не проводились технічні обстеження камер і службових приміщень.

Зокрема ОСОБА_1, надаючи пояснення 17 жовтня 2016 року під час службового розслідування пояснив, що вночі з 15 жовтня 2016 на 16 жовтня 2016 року, під час несення ним служби періодично заходив черговий та начальник СРПП, однак чи перевіряли вони наявність затриманих в камері не пригадує. При здачі ним чергування зранку 16 жовтня 2016 року виводка арештованих з камер не проводилась, у вічко він зі спини побачив трьох арештованих, кого саме не знає. Після цього, всі розписались у постовій відомості, та він зокрема.

Всі ці наведені факти спростовують висновки суду першої інстанції з приводу того. що позивач сумлінно ніс службу як постовий, добросовісно виконував свої обов'язки поліцейського.

Відповідно до п.2.15.2 Інструкції постовий зобовязаний зокрема пильно нести службу, здійснювати пильний нагляд за поведінкою в камерах затриманих і взятих під варту осіб. Відповідно до п.2.15.6 регулярно доповідати черговому про результати нагляду за поведінкою затриманих і взятих під варту осіб.

Суд апеляційної інстанції також враховує, що відповідно до вимог ст.4 Статуту наказ є формою реалізації службових повноважень особи начальницького складу. Накази можуть даватись як в усній, так і в письмовій формі. У разі одержання наказу, який суперечить закону, підлеглий не повинен виконувати його, про що повинен негайно поінформувати начальника, який віддав наказ, а в разі підтвердження цього наказу письмово поінформувати старшого прямого начальника.

Віддання і виконання наказу, який суперечить закону, або невиконання правомірного наказу тягне відповідальність, передбачену цим Статутом та іншими законодавчими актами.

Відповідно до ст.7 Статуту у разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові, чого позивачем ОСОБА_1 зроблено не було.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на фактичні обставини справи, колегія суддів констатує, що дії посадових осіб Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо внесення пропозиції про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції, пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області № 2737 від 07 листопада 2016 року щодо накладення на поліцейського Самбірського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області сержанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області № 484 о/с від 06 грудня 2016 року в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України та не підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на неповно, необєктивно і всебічно не зясованих обставинах, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 158-163, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2017 року в справі № 813/4326/16 скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу, зобовязання вчинити дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення постанови в повному обсязі відкладено з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_20
судді ОСОБА_21
ОСОБА_22
Повний текст судового рішення виготовлено 26 червня 2017 року.