Справа № 804/8852/16
Суддя: Чорна Валерія Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2017 р. справа № 804/8852/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чорної В.В.

при секретарі Ставицькому О.В.

за участі представників сторін:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Нікопольської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю Нікопольська виробнича база про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, -

в с т а н о в и в:

09 грудня 2016 року Нікопольська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з зазначеним адміністративним позовом, в якому просить надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу Товариства з обмеженою відповідальністю Нікопольська виробнича база () за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач має податковий борг з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 89 583 грн. 19 коп. (в тому числі пеня 80,28 грн.), відносно якого податковим органом вжито всі можливі заходи для стягнення, проте, борг залишився непогашеним. У відповідності до ст. 95 Податкового кодексу України, зазначені обставини є підставою для звернення до суду за наданням дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі (а.с. 4-8).

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні 19.05.2017 року позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити з підстав.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнав, зазначивши, що податковий борг підприємство дійсно має, майно підприємства дійсно перебуває у податковій заставі. Проте, якщо продати майно підприємства, воно припинить свою господарську діяльність, тому відповідач заперечує проти надання податковому органу дозволу на погашення боргу за рахунок майна. На даний час, з метою погашення податкового боргу Товариством з обмеженою відповідальністю Нікопольська виробнича база вживаються заходи для надання вільних виробничих приміщень в оренду, розпочато продаж неліквідних залишків активів, в період з 21.12.2016 р. по 28.03.2017 р. з рахунку підприємства було списано кошти в сумі 108 201,51 грн., які зараховані в оплату боргу по орендній платі з юридичних осіб попередніх періодів. Посилаючись на викладені обставини, просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши норми чинного законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Так, матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю Нікопольська виробнича база () зареєстровано 26.02.2007 р. та перебуває на податковому обліку в Нікопольській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

Згідно інформації з підсистеми податковий блок, станом на 31.12.2016 року ТОВ «Нікопольська виробнича база» мало податковий борг по орендній платі з юридичних осіб у розмірі 281 182,24 коп. (у тому числі пеня 2 163,61 грн.); податковий борг по орендній платі з юридичних осіб станом на 30.04.2017 року складає 265 458,84 коп. (у тому числі пеня 54 980,74 грн.).

Наявність податкового боргу відповідачем не заперечується.

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, у разі, коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п.59.4 ст.59 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Податковим органом на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлено податкову вимогу від 05.11.2012 р. № 297 на суму 4872,41 грн., яку вручено уповноваженій особі відповідача 09.11.2012 року.

Враховуючи, що податковий борг відповідача не переривався, нові податкові вимоги йому не направлялись.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95-99 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 Податкового кодексу України).

Пунктом 95.3 цієї статті ПК визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

З метою погашення наявного у відповідача податкового боргу контролюючим органом були подані до адміністративного суду позовні заяви про стягнення коштів з рахунків платника податків в обслуговуючих банках.

Так, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.05.2014 р. у справі № 804/6124/14 адміністративний позов Нікопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до товариства з обмеженою відповідальністю Нікопольська виробнича база про стягнення податкового боргу задоволено, постановлено стягнути кошти Товариства з обмеженою відповідальністю Нікопольська виробнича база з розрахункових рахунків підприємства, відкритих у банківських установах, до бюджету держави на суму податкового боргу 44 212,80 грн. (сорок чотири тисячі двісті дванадцять гривень 80 коп.).

За вказаною постановою видано виконавчий лист, відповідно до якого 13.11.2015 року Державною виконавчою службою Нікопольського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження, та постановою від 24.11.2015 р. накладено арешт на кошти ТОВ Нікопольська виробнича база, що містяться на рахунку №1746 в ПАТ «Укрсоцбанк».

У звязку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, постановою від 11.05.2016 р. виконавчий лист № 804/6124/14 про стягнення заборгованості у сумі 44 212,80 грн. повернуто стягувачу.

Також, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2015 р. у справі № 804/9084/15 позовні вимоги Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольська виробнича база" про стягнення 45370,39 грн. задоволено, постановлено стягнути кошти з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольська виробнича база" в рахунок погашення податкового боргу по орендній платі за землю з юридичних осіб за жовтень грудень 2014 р., січень-травень 2015 р. у загальній сумі 45370 грн. 39 коп. (сорок пять тисяч триста сімдесят гривень 39 коп.).

За вказаною постановою видано виконавчий лист, відповідно до якого 14.12.2015 року Державною виконавчою службою Нікопольського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження.

У звязку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, постановою від 11.05.2016 р. виконавчий лист № 804/9084/15 про стягнення заборгованості у сумі 45370,39 грн. повернуто стягувачу.

Пунктом 88.1 статті 88 Податкового кодексу України передбачено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

У відповідності до п. 89.1 ст. 89 Податкового кодексу України, право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Згідно з п. 91.3 ст. 91 Податкового кодексу України, податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу.

Відповідно до п. 89.3 ст. 89 Податкового кодексу України, майно, на яке поширюється право податкової застави, оформляється актом опису.

З огляду на зазначені норми, податковим органом прийнято рішення про опис майна боржника у податкову заставу, та 23.11.2016 року податковим керуючим складено акт опису майна № 3, відповідно до якого, у податкову заставу описано майно на загальну суму 257 535,67 грн., а саме: дереворобний цех, ремонтно-механічний цех, компресорна, каналізаційна насосна, трансформаторна підстанція, водогін.

Згідно витягу про реєстрацію в державному реєстрі обтяжень рухомого майна Дніпропетровською філією державного підприємства Національні інформаційні системи до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис про обтяження активів платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольська виробнича база" згідно з актом опису майна № 3 від 23.11.2016 р. (обтяжувач Нікопольська ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області).

Станом на 30.04.2017 року податковий борг Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольська виробнича база" по орендній платі з юридичних осіб складає 265 458,84 коп. (у тому числі пеня 54980,74 грн.), та в добровільному порядку не сплачений. Заходи щодо стягнення коштів з рахунків відповідача згідно судових рішень в адміністративних справах № 804/6124/14 та № 804/9084/15 не призвели до погашення суми податкового боргу.

Статтею 95 Податкового кодексу України регламентовано порядок продажу майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Таким чином, відповідно до Податкового кодексу України порядок стягнення податкового боргу полягає у почерговому здійсненні контролюючими органами заходів по стягненню несплачених узгоджених грошових зобовязань з податків і зборів. Здійснення таких заходів передбачає складення та направлення (вручення) платнику податків податкової вимоги, опис його майна у податкову заставу, звернення до суду щодо стягнення коштів з боржника, а уразі їх недостатності - отримання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна боржника.

Надані суду документи свідчать, що дії контролюючого органу, направлені на погашення податкового боргу відповідача, відповідають вимогам Податкового кодексу України.

Частина 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України закріплює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні

З огляду на встановлені під час судового розгляду справи обставини та враховуючи, що стягнути кошти з рахунків підприємства у банках та за рахунок готівки виявилось неможливим, суд приходить до висновку, що вимоги контролюючого органу про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна відповідача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ч.6 ст.128, ст.ст. 160-162, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов Нікопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області - задовольнити.

Надати Нікопольській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області дозвіл на погашення податкового боргу Товариства з обмеженою відповідальністю Нікопольська виробнича база за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо судом у відповідності до частини 3 статті 160 КАС України було проголошено вступну та резолютивну частину постанови, а також в разі прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений 26.05.2017 року.

Суддя ОСОБА_3