Справа № 127/196/17-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про поновлення строку апеляційного оскарження

Справа № 127/196/17-а

27 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 10 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, Департаменту адміністративний послуг Вінницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ТОВ "Паллет - Днепр" про скасування реєстраційної дії змін до установчих документів юридичної особи,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 січня 2017 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Вінницька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області оскаржила його в апеляційному порядку. Крім того, разом з матеріалами апеляційної скарги скаржником подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаного судового акту.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 13 червня 2017 року розгляд клопотання позивача про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 10 січня 2017 року призначено на 27 червня 2017 року.

Представник позивача 27 червня 2017 року подав до суду апеляційної інстанції заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Інші сторони в судове засідання не з'явились. Про час, день та місце розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Згідно з ч. 2 ст. 102 КАС України питання про поновлення пропущеного строку суд може вирішити в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України у випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в заяві, колегія суддів вважає, що наявні всі підстави для поновлення апелянту строку апеляційного оскарження на ухвалу суду першої інстанції, з огляду на таке.

Пунктом 8 частини 3 статті 129 Конституції України забезпечується право на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, крім випадків, установлених законом.

Особам, які беруть участь у справі, а також особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, забезпечується право на апеляційне та касаційне оскарження рішень адміністративного суду, крім випадків, встановлених КАС України (стаття 13 КАС України).

Відповідно до вимог частини 3 статті 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу суду було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Як встановлено з матеріалів справи, Вінницьким міським судом Вінницької області 10 січня 2017 року було прийнято оскаржувану ухвалу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач 31 січня 2017 року оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2017 року апеляційну скаргу залишено без руху, оскільки позивачем не додано документ про сплату судового збору за подання апеляційної скарги в належному розмірі.

24 лютого 2017 року ухвалою суду апеляційну скаргу було повернуто апелянту, в зв'язку з невиконанням вимог ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2017 року.

20 квітня 2017 апелянтом було подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 10 січня 2017 року разом з платіжним дорученням про сплату судового збору за подання апеляційної скарги по даній справі.

Листом від 04.05.2017 року Вінницький апеляційний адміністративний суд повернув дану справу до суду першої інстанції, у зв'язку з тим, що в матеріалах справи була відсутня апеляційна скарга, що суперечить вимогам п.6.1.15 Інструкції з діловодства в адміністративних судах України від 17.12.2013 року № 174.

01 червня 2017 року Вінницькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області було повторно подано апеляційну скаргу на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 січня 2017 року. Разом з апеляційною скаргою апелянтом було подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Частиною 1 статті 102 КАС України передбачено, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Отже, для поновлення встановленого законом процесуального строку суд необхідно встановити поважність причин його пропуску.

Поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Визначаючись щодо поважності причин пропуску позивачем строку на апеляційне оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 10 січня 2017 року, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду виходила з наступного.

Згідно матеріалів справи, позивач 25 січня 2017 року отримав оскаржувану ухвалу (а.с.11а) та 31 січня 2017 року, подав апеляційну скаргу на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10 січня 2017 року, що підтверджується відбитком штампу на апеляційній скарзі.

Однак, до апеляційної скарги не було додано квитанції про сплату судового збору, натомість заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Колегія суддів зазначає, що Вінницька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області є бюджетною установою та фінансується за рахунок Державного бюджету України.

Статтею 23 Бюджетного кодексу передбачено, що будь-яке бюджетне зобовязання можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач був позбавлений можливості вчасно сплатити судовий збір, в зв'язку з відсутністю відповідного фінансування, що підтверджується повідомленнями від 20 лютого 2017 року № 03.30/293 та від 10 березня 2017 року № 03.30/387, в якихй зазначено про зупинення проведення платежів Вінницькій ОДПІ, крім захищених видатків, визначених Бюджетним кодексом.

Оцінюючи обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що за вказаних обставин апелянт не мав реальної можливості своєчасно реалізувати право на оскарження, а тому причини пропущення відповідачем строку подачі апеляційної скарги є поважними .

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України „Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції (Європейська конвенція про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17.07.97 №475/97), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення. У справі Bellet v. Frаnсе Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Як вбачається з рішення Європейського Суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень до суду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

В ході розгляду справи апеляційним судом встановлено, що позивач вживав усіх належних заходів для своєчасного оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 10 січня 2017 року, а вказаний строк пропустив у зв'язку з відсутністю коштів для сплати судового збору.

Водночас колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи міститься платіжне доручення № 151 від 11 квітня 2017 року про сплату позивачем судового збору за подання апеляційної скарги у належному порядку та розмірі.

Отже, оцінюючи обставини справи, що перешкоджали своєчасному здійсненню процесуального права на апеляційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що за вищевказаних обставин апелянт не мав реальної можливості своєчасно реалізувати право на оскарження, тому строк подачі скарги позивач пропустив з поважних причин.

Керуючись ст.ст. 101, 102, 186 КАС України,

У Х В А Л И В :

1. Клопотання Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 10 січня 2017 року задовольнити.

2. Поновити Вінницькій об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області строк на апеляційне оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 10 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, Департаменту адміністративний послуг Вінницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ТОВ "Паллет - Днепр" про скасування реєстраційної дії змін до установчих документів юридичної особи.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3