Справа № 702/124/17
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 702/124/17 Головуючий у 1-й інстанції: Мазай Н.В. Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

27 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області на постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 12 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії, зобов'язання вчинити дію,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Монастирищенського районного суду Черкаської області з адміністративним позовом до Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області (далі - відповідач) про визнання неправомірним та скасування рішення Монастирищенського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про відмову у призначенні позивачу пенсії; зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію відповідно до положень чинного законодавства України на підставі його заяви від 18.03.2016 року з 01.04.2016 року.

Монастирищенський районний суд Черкаської області своєю постановою від 12 травня 2017 року позов задовольнив.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 12 травня 2017 року та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову - відмовити. На думку апелянта, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

Як убачається із матеріалів справи, 18.03.2016 року позивач звернувся з письмовою заявою до відповідача про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідач 12.10.2016 року відмовив позивачу у призначенні пенсії з підстав, що він не надав документи про пільговий стаж з урахуванням наказу № 841 від 25.11.2014 року, згідно змісту супровідного листа відповідача № 16704/09 від 16.12.2016 року.

Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року (далі - Постанова № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книга та лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Постанови № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_2 22.08.2016 року звертався до Монастирищенського районного суду Черкаської області з позовом до Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання неправомірним рішення про відмову у призначенні пенсії та зобов'язання вчинити дії. Так, у справі № 702/917/16-а позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови йому у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Зобов'язано Уманське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Черкаській області розглянути заяву ОСОБА_2 від 18.03.2016 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти рішення з урахуванням ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 10-13). Доказів того, що дане рішення було оскаржено та скасовано в апеляційному порядку, матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 21.09.2016 року у справі № 702/917/16-а встановлено, що «… позивачем надано суду трудову книжку з якої слідує, що позивач має стаж роботи, який дає йому право на призначення пенсії за пільгових умов, яка була надана відповідачу для вирішення питання про призначення пенсії…». Також встановлено, що позивачу на час звернення до відповідача виповнилось 57 років, він мав необхідний загальний трудовий стаж та стаж роботи за списком № 1, що підтверджується наданими суду доказами, що свідчить про наявність у позивача права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Повноваження відповідача щодо призначення пенсії визначені Законом України «Про пенсійне забезпечення» та відповідними Порядками.

Відповідно до статті 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі (ст. 101 ЗУ «Про пенсійне забезпечення»).

Згідно з п. 2.4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), до заяви про призначення пенсії за вислугу років, крім документів, передбачених підпунктами 1 - 4 пункту 2.1 цього розділу, надаються також документи, що підтверджують стаж роботи, який дає право на призначення такого виду пенсії.

Згідно пунктів 4.1, 4.2 вказаного Порядку, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). При прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (п. 4.7Порядку).

Таким чином, за результатами розгляду заяви та доданих до неї документів пенсійний орган повинен ухвалити рішення про призначення (перерахунок) чи про відмову у призначенні (перерахунку) раніше призначеної пенсії.

Відповідно до частини 4 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» призначення пенсії, провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за призначенням пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Судом встановлено, що позивач з заявою про призначення пенсії звернувся до відповідача 18.03.2016 року. За заявою, відповідачем прийнято рішення від 24.06.2016 року про відмову в задоволенні заяви та призначення пенсії на пільгових умовах, яке постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 21.09.2016 року визнано протиправним та скасовано.

Доказів звернення позивача з іншою заявою до відповідача про призначення пенсії на пільгових умовах суду не надано, як не надано доказів наявності рішення відповідача про призначення пенсії позивачу на пільгових умовах чи відмову в її призначенні за результатами розгляду заяви позивача саме від 18.03.2016 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач повинен розглянути заяву позивача саме від 18.03.2016 року.

Таким чином, приймаючи до уваги дату звернення до пенсійного орану, а саме - 18.03.2016 року, та враховуючи положення статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд приходить до висновку, що пенсія на пільгових умовах повинна бути призначена позивачу саме з 01.04.2016 року, з врахуванням дати подачі ним відповідної заяви.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов в частині визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 12.10.2016 року про відмову в призначенні пенсії позивачу на пільгових умовах підлягає задоволенню повністю.

Що стосується вимоги позивача про зобов'язання відповідача призначити йому пенсію відповідно до положень чинного законодавства України на підставі його заяви від 18.03.2016 року з 01.04.2016 року, колегія суддів зазначає наступне.

Під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

В той же час, з матеріалів справи убачається, що рішенням суду вже зобов'язувалося пенсійний орган належним чином розглянути заяву позивача про призначення пенсії, за наслідками розгляду та на виконання якої відповідач прийняв рішення про відмову в такому, що мало наслідком повторного звернення позивача із позовом про оскарження вказаних рішень.

При цьому, з матеріалів справи убачається, дотримання позивачем процедури звернення із належно оформленою заявою про призначення пенсії та надання пенсійному органу всіх документів на підтвердження наявності пільгового стажу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що відсутні підстави для покладення на відповідача обов'язку щодо вчинення певних дій щодо повторного розгляду заяви, а тому суд вважає за необхідне задовольнити позов в частині зобов'язання відповідача призначити пенсію позивачу на пільгових умовах за його заявою з 18.03.2016 року, починаючи з 01.04.2016 року, відповідно до норм чинного законодавства, зокрема Закону України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення».

Щодо доводів відповідача про наявність підстав для закриття провадження в даній справі за наявності по даному спору рішення суду, яке набрало законної сили, а саме постанови Монастирищенського районного суду від 21.09.2016 року в справі № 702/917/16-а, то суд звертає увагу, що згідно з п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Так, підставою для звернення позивача до суду з даним позовом є рішення відповідача від 12.10.2016 року, прийнятого на виконання рішення суду в справі № 702/917/16-а, та яким відмовлено позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах. Натомість, у справі № 702/917/16-а мав місце інший спір, а саме переглядалася правомірність рішення пенсійного органу від 24.06.2016 року, а тому колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в даній справі має місце новий публічно-правовий спір, відмінний від того, який розглядався у справі № 702/917/16-а, а тому підстав для закриття провадження у даній справі немає.

Враховуючи викладене, позивачем доведено безпідставність відмови йому у призначенні пенсії на пільгових умовах, а тому позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального права, тому відсутні підстави для скасування постанови.

Керуючись статтями 195, 196, 199, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області - залишити без задоволення.

Постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 12 травня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І. Мєзєнцев

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Файдюк В.В.

Мєзєнцев Є.І.