Справа № 233/3895/15-а
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року місто Київ К/800/2821/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Мороза В.Ф.,

Голяшкіна О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 жовтня 2015 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2015 року у справі № 233/3895/15 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області, Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання рішень неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області та Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив: визнати незаконним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області від 14 травня 2015 року щодо відмови в переведенні його з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи позивача з 26 липня 1983 року по 02 серпня 1983 року на посаді «засипальника шахти 3 розряду» у Костянтинівському заводі «Автоскло» та період роботи з 02 серпня 1983 року по 31 грудня 1991 року на посаді «машиніста прокатної машини 3 розряду» на цьому ж підприємстві; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області перевести його з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 05 травня 2015 року; визнати незаконним та скасувати рішення Комісії з питань підтвердження пільгового стажу при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області від 07 серпня 2015 року № 17/560.

Позов мотивований тим, що відповідачі протиправно відмовили у зарахуванні до стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», вищезазначених періодів роботи позивача.

Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 жовтня 2015 року позов задоволено частково:

визнано неправомірними рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області від 07 серпня 2015 року № 17/560 щодо відмови ОСОБА_2 у зарахуванні до стажу роботи за Списком № 1 періоду роботи з 02 серпня 1983 року по 25 січня 1991 року на посаді машиніста прокатної машини на Костянтинівському державному підприємстві «Завод "Автоскло" ім.К.Т.Бондарєва», та рішення управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі від 14 травня 2015 року щодо відмови ОСОБА_2 у зарахуванні до стажу роботи за Списком № 1 періоду роботи з 02 серпня 1983 року по 25 січня 1991 року на посаді машиніста прокатної машини на Костянтинівському державному підприємстві «Завод "Автоскло" ім.К.Т.Бондарєва»;

зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи ОСОБА_2 з 02 серпня 1983 року по 25 січня 1991 року на посаді машиніста прокатної машини на Костянтинівському державному підприємстві «Завод "Автоскло" ім.К.Т.Бондарєва»;

зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі перевести ОСОБА_2 на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 05 травня 2015 року;

в решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2015 року постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 жовтня 2015 року скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі позивач, із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити у справі рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року і 05 травня 2015 року звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі із заявою про переведення його з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Рішенням управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі від 14 травня 2015 року ОСОБА_2 відмовлено у переведенні на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з тих мотивів, що він не має достатнього пільгового стажу, який становить за Списком № 2 3 роки 1 місяць 3 дні.

Рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області від 07 серпня 2015 року № 17/560 ОСОБА_2 відмовлено у зарахуванні до стажу роботи за Списком № 1 періоду роботи з 02 серпня 1983 року по 31 грудня 1991 року на посаді машиніста прокатної машини на Костянтинівському державному підприємстві «Завод "Автоскло" ім.К.Т.Бондарєва», та зараховано цей період роботи до стажу за Списком № 2. При прийнятті такого рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області послалося на постанову Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10.

При цьому, відповідно до трудової книжки позивача та довідок про особливий характер його роботи він з 02 серпня 1983 року по 31 грудня 1991 року, тобто 8 років 4 місяці та 29 днів, працював машиністом прокатної машини.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що з урахуванням пільгового стажу роботі на посаді машиніста прокатної машини з 12 серпня 1983 року по 25 січня 1991 року, позивач ОСОБА_2 має пільговий стаж за Списком № 1 - 7 років 5 місяців 12 днів, тобто більше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, а тому він має бути переведений на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 по досягненню віку 52 роки, тобто з 5 травня 2015 року.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог з огляду на те, що період роботи позивача з 02 серпня 1983 року по 25 січня 1991 року складає 7 років 5 місяців 23 дні, а тому та виходячи з повних 7 років пільгового стажу право на пенсію за віком на пільгових умовах позивач матиме у 53 роки. На момент вирішення справи судом першої інстанції та на момент апеляційного провадження позивач не досяг зазначеного віку, що обумовлює передчасність звернення до суду.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, погоджується з висновком суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» незалежно від місця останньої роботи право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах» посада машиніста прокатної машини відноситься до Списку №1, а саме Розділ XV, підрозділ 1.

Положення зазначеної постанови підлягають застосуванню виходячи із загально правової дії норми права у часі та положень підпункту «б» статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-12, уведеного в дію з 01 січня 1992 року, яким передбачено, що особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючому законодавству.

Положення постанови Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173 діяли до 25 січня 1991 року, а 26 січня 1991 року прийнята постанова Кабінету Міністрів СРСР № 10 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення», якою посада машиніста прокатної машини віднесена до Списку № 2.

Як вже зазначено, відповідно до трудової книжки позивача та довідок про особливий характер його роботи він з 02 серпня 1983 року по 31 грудня 1991 року, тобто 8 років 4 місяці та 29 днів працював машиністом прокатної машини, професією, яка надає право на пільгову пенсію відповідно до Списку № 1, але з 26 січня 1991 року - відповідно до Списку № 2.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанції правомірно застосували положення Списку № 1 в редакції постанови № 1173 до періоду роботи позивача машиністом прокатної машини з 02 серпня 1983 року по 25 січня 1991 року..

У свою чергу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, з яким погоджується колегія суддів, про те, що положення постанови Кабінету Міністрів СРСР № 10, яким професія машиніста прокатної машини віднесена до Списку № 2, підлягають застосуванню з 26 січня 1991 року.

За викладених обставин колегія суддів указує на обґрунтованість висновку суду апеляційної інстанції про те, що період роботи позивача з 02 серпня 1983 року по 25 січня 1991 року складає 7 років 5 місяців 23 дні, а тому та виходячи з повних 7 років пільгового стажу право на пенсію за віком на пільгових умовах позивач набув у 53 роки.

На час звернення позивача за переведенням на пенсію на пільгових умовах та вирішення справи в судах попередніх інстанцій позивач зазначеного віку не досяг, що виключало можливість задоволення заявленого ним позову.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення заявленого позову.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин справи судом апеляційної інстанції надана вірно, порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення не допущено.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2015 року у справі № 233/3895/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку статей 235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: