Справа № 2а-5923/11/1470
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2012-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2012 р.Справа № 2а-5923/11/1470

Категорія:8.2.1Головуючий в 1 інстанції: Мороз А.О
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Градовського Ю.М.,

ОСОБА_1,

за участю секретаря судового засідання Артеменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу селянської спілки приватних паїв «Сергіївка»на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 січня 2012 року у справі за адміністративним позовом селянської спілки приватних паїв «Сергіївка»до Єланецької міжрайонної державної податкової інспекції у Миколаївській області про скасування податкового повідомлення - рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

05.08.2011 року селянська спілка приватних паїв «Сергіївка»(далі ССПП «Сергіївка») звернулась до суду з адміністративним позовом до Єланецької міжрайонної державної податкової інспекції у Миколаївській області (далі - МДПІ) та з урахуванням уточнень від 19.09.2011 року просила скасувати податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 11.08.2011 року. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначав, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки з питань взаємовідносин з ПП «Преміум-2010»за період з 01.01.2008 року по 31.03.2011 року відповідач дійшов висновків про порушення позивачем пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», яке полягало у завищенні податкового кредиту в сумі 25 439,17 грн. Проте, на думку позивача рішення МДПІ є протиправними, оскільки висновки відповідача були здійсненні на підставі невизнання податкової накладної ПП «Преміум-2010», яке має ознаки фіктивності та за фактом фіктивного підприємництва цього підприємства порушено кримінальну справу. Факт придбання позивачем палива підтверджується видатковою накладною від 27.04.2010 року, податковою накладною, рахунком-фактурою, накладною ССПП «Сергіївка»на оприбуткування дизельного палива на склад позивача за цей же день, платіжним дорученням від 28.04.2010 року про перерахування коштів за придбаний товар, журналом обліку 5/1 по рахунку 203 «ГСМ»та наявністю складу паливно-мастильних матеріалів та парку автотранспортної техніки. Факт невідображення ПП «Преміум-2010»своїх податкових зобовязань не може слугувати підставою для висновку про необґрунтованість формування ССПП «Сергіївка»податкового кредиту.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що податковою інспекцією не допущено порушень вимог чинного законодавства при прийнятті оспорюваного податкового повідомлення-рішення. В ході перевірки встановлено, що позивач здійснив формування податкового кредиту за рахунок відображення в звітності операції з ПП «Преміум-2010»на поставку дизельного палива 24 500л на суму 156 635 грн. Дане підприємство має ознаки фіктивності, за фактом фіктивного підприємництва порушено кримінальну справу. Крім того, ПП «Преміум-2010»не відобразило у власних податкових зобовязаннях отримання оплати за договором від позивача. В ході розгляду кримінальної справи за фактом фіктивного підприємництва директор ПП «Преміум-2010»ОСОБА_2 надав пояснення про те, що він не займався фінансово-господарською діяльністю підприємства, податкових накладних не підписував. Вважаючи, що господарська операція між позивачем та ПП «Преміум-2010»реально не здійснювалась, а документи виписувались з метою заниження обєкту оподаткування, несплати податків, відповідач просив у позові відмовити.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 січня 2012 року в задоволені позовних вимог ССПП «Сергіївка»відмовлено.

В апеляційній скарзі ССПП «Сергіївка»ставиться питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, не доведені обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими.

Заслухавши доповідача, представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

З 15.07.2011 по 21.07.2011 року працівниками МДПІ проведена документальна позапланова виїзна перевірка ССПП «Сергіївка», за матеріалами якої складений акт від 28.11.2011 року № 14/23-016/31388515 з питань взаємовідносин з ПП «Преміум-2010» за період з 01.01.2008 по 31.03.2011 року (а.с.21-48 т.1).

В ході перевірки встановлено порушення позивачем:

- пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», внаслідок чого встановлено завищення податкового кредиту в сумі 25 439,17 грн., в т.ч. за квітень 2010 року 25 439,17 грн.

До таких висновків відповідач прийшов через неврахування господарської операції позивача з ПП «Преміум-2010»на придбання 27.04.2011 року дизпалива в обсязі 24 500л на суму 152 635,0 грн., в т.ч. ПДВ 25 439,17 грн. Підставою невизнання відповідачем податкової накладної від 27.04.2010 року, виданої від імені ПП «Преміум-2010», яка б підтверджувала реальність цієї господарської операції, слугували відсутність у ПП «Преміум - 2010»виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання, що свідчить про відсутність необхідних умов для отримання результатів від відповідної господарської діяльності. Крім того, за фактом фіктивного підприємництва порушено кримінальну справу.

За висновками акту ДПІ 11.08.2011 року складене податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 про визначення податкового зобовязання податку на додану вартість в розмірі 31 798,97 грн., в т.ч. за основним платежем 25 439,17 грн., штрафні санкції 6 359,8 грн.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, погодився з позицією ДПІ щодо фіктивності укладеної між позивачем і ПП «Преміум - 2010»угоди поставки палива. Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що факт наявності у позивача первинних бухгалтерських документів (видаткової та податкової накладної, платіжного доручення, виписки з рахунку, витяги з журналу обліку паливно-мастильних матеріалів) не може слугувати беззаперечним доказом здійснення господарської операції.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх помилковими та зробленими в порушення вимог податкового законодавства.

Відповідно до п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», який діяв на час виникнення спірних правовідносин, до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Згідно п.5.3.9 п.5.3.ст.5 цього ж Закону не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Пунктом 1.7 ст.1 Закону України «Про податок на додану вартість»встановлено, що податковий кредит це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобовязання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

За пп.7.2.3 п.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надаються покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом. Податкова накладна виписується на кожну повну або часткову поставку товарів (робіт, послуг). У разі коли частка товару (робіт, послуг) не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом державної податкової служби України, та враховується у визначенні загальних податкових зобов'язань.

Згідно з пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку

Зі змісту пп.7.4.5 п.7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" слідує, що

не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Відповідно до пп.7.2.4 п.7.2 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону. Реєстрація особи, як платника податку на додану вартість, діє до дати її анулювання ( п.9.8 ст.8 цього ж Закону).

Пунктом 2 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації № 165 від 30.05.1997 року, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок), встановлено, що податкову накладну складає особа, яка зареєстрована як платник податку в податковому органі і якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість. Згідно п.5 Порядку податкова накладна вважається недійсною у разі її заповнення іншою особою, ніж зазначено у п.2 даного порядку.

Аналізуючи положення чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства, судова колегія приходить до висновку, що податкова накладна вважається дійсною, якщо виписана від імені юридичної особи платника податку на додану вартість.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до складу податкового кредиту за квітень 2010 року включена сума податку на додану вартість, сплачена в ціні придбаного у ПП «Преміум - 2010»дизельного палива на підставі належним чином оформленої податкової накладної (а.с.91 т.1). ПП «Преміум - 2010» на час виникнення спірних правовідносин перебувало в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців, а також знаходилось на податковому обліку в податковій інспекції та мало статус платника податку на додану вартість, що підтверджується даними документальної невиїзної перевірки ПП «Преміум - 2010»від 23.09.2011 року з питань правильності нарахування податкових зобовязань та податкового кредиту з ПДВ (а.с.59 т.2).

31.07.2010 року постановою слідчого відділу Добровеличківського РВ УМВС України у Кіровоградській області порушена кримінальна справа відносно ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 за фактом фіктивного підприємництва, тобто створення субєктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності, серед яких ПП «Преміум - 2010»відсутнє (а.с.9-13 т.2). Відносно директора ПП «Преміум-2010»ОСОБА_2 кримінальна справа за фіктивне підприємництво не порушувалась.

Разом з тим, в рамках розслідування вищезгаданої кримінальної справи ОСОБА_2, надавав свідчення про те, що фактично директором ПП «Преміум - 2010»не являвся, оскільки участі в фінансово-господарській діяльності як керівник не приймав. Фактично він продовжував працювати менеджером у ОСОБА_4 з питань пошуку покупців темних нафтопродуктів. З приводу продажу ППМ він телефонував практично всім сільгоспвиробникам і безпосередньо тим, що мали землі більш ніж 2 тис. га, телефонував на всі елеватори області, багатьом підприємствам, серед яких він памятає ССПП «Сергіївка». Фірма створювалась з одним із напрямків для спільної роботи з ОСОБА_4 по купівлі-продажу ПММ, печатка, реєстраційні документи підприємства зберігались в бухгалтерії. Первинні документи на реалізацію ПММ бухгалтерами ОСОБА_6 та ОСОБА_7, що працювали у ОСОБА_4, надавались йому на підпис. В кого і які обсяги нафтопродуктів придбавались під підприємство «Преміум - 2010»він не знає, хоча розуміє, що оскільки від імені ПП «Преміум - 2010» оформляли документи на продаж ПММ, які він в подальшому відвантажував з нафтобази, то такі повинні були у когось придбаватись з подальшим розміщенням на базі (а.с.202-225 т.1). В своїх поясненнях директор ПП «Преміум - 2010»також пояснив, що відвантаження ПММ та транспортування здійснювалось транспортом та водіями, які працювали у ОСОБА_4.

Наведені пояснення директора ПП «Преміум -2010»підтверджують факт реальності продажу цим підприємством паливно-мастильних матеріалів іншим підприємствам, серед яких є ССПП «Сергіївка», а також належне оформлення податкових накладних на відвантажений товар. Крім того, директором ПП «Преміум-2010»не спростований підпис від його імені на податковій накладній, виданій 27.04.2010 року позивачу. Проте, суд першої інстанції зазначені пояснення директора ПП «Преміум-2010»щодо ведення господарської діяльності його підприємством не врахував, погодившись з протилежними висновками ДПІ, що викладені в акті перевірки на підставі пояснень ОСОБА_2, зроблених вибірково та односторонньо .

Оцінюючи господарську операцію між ССПП «Сергіївка»та ПП «Преміум-2010»по придбанню дизпалива обсягом 24 500л. як «товарну», судова колегія враховує надану позивачем видаткову накладну № РН-0000100 від 27.04.2010 року, видану ПП «Преміум-2010»на одержання ССПП «Сергіївка»дизпалива в обсязі 24 500 л., платіжне доручення № 141 від 28.04.2010 року про перерахування ССПП «Сергіївка»на рахунок ПП «Преміум-2010»за ПММ 152 635,0 грн., накладну від 27.04.2010 року на оприбуткування дизпалива 24 500л на склад позивача, виписки з журналу обліку 5/1 по рахунку 203 «ПММ»ССПП «Сергіївка»за квітень-травень 2010 року про наявність паливно-мастильних матеріалів та парку автотракторної техніки (а.с.89-144,147-194 т.1).

Крім того, судова колегія бере до уваги, що основним видом діяльності ССПП «Сергіївка»є вирощування зернових та технічних культур та для належної організації роботи підприємства в період проведення весняне - польових робіт придбання ПММ в значному обсязі є виробничою необхідністю.

Факт отримання позивачем ПММ від ПП «Преміум - 2010»та витрачення на виробничі потреби підтверджено в ході розгляду судом першої інстанції поясненнями свідків працівників ССПП «Сергіївка»: головного бухгалтера ОСОБА_8 та завідуючим складом ПММ ОСОБА_9 (в судовому засіданні 13.12.2011 року). Проте, судом першої інстанції не надана оцінка цим доказам та не зазначені причини, з яких суд не врахував такі пояснення свідків.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, беручі до уваги, що на час виникнення спірних правовідносин законодавство не вимагало від платника податків контролювати законність державної реєстрації, видачі свідоцтв платника податку на додану вартість, сплату до бюджету податків, ведення бухгалтерського та податкового органу своїх контрагентів, а також здійснювати перевірку повноважень керівників контрагентів на підпис первинних документів, податкових накладних і ідентифікацію їх підписів, судова колегія вважає, що висновки відповідача, а також суду першої інстанції про фіктивність господарської операції і, як наслідок, неправомірне включення позивачем до складу податкового кредиту за квітень 2010 року суми податку на додану вартість, сплаченої в ціні придбаного у ПП «Преміум - 2010»дизельного палива, не відповідають обставинам справи, зробленими без врахування наведених вимог закону. На підставі викладеного, оскаржене повідомлення рішення ДПІ від 11.08.2011 року № НОМЕР_1 підлягає скасуванню.

Невірна правова оцінка судом першої інстанції обставин по справі, неврахування положень Законів України «Про податок на додану вартість», «Про оприбуткування прибутку підприємств»призвела до ухвалення незаконного судового рішення.

Відповідно до ст.202 КАС України через невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, порушення норм матеріального права, судова колегія скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове, яким позовні вимоги задовольняє в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,202,205,207,254 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу селянської спілки приватних паїв «Сергіївка»- задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 січня 2012 року у справі за адміністративним позовом селянської спілки приватних паїв «Сергіївка»до Єланецької міжрайонної державної податкової інспекції у Миколаївській області про скасування податкового повідомлення рішення скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов селянської спілки приватних паїв «Сергіївка»задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Єланецької міжрайонної державної податкової інспекції у Миколаївській області (Братське відділення) № НОМЕР_1 від 11.08.2011 року про визначення податкового зобовязання у розмірі 31 798,97 грн., в т.ч. податку на додану вартість в розмірі 25 439,17 грн. та штрафних санкцій в розмірі 6 359,8 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: Ю.М.Градовський

Суддя: К.В.Кравченко