Справа № 804/2666/17
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2017-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2017 р. Справа № 804/2666/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «Вівастрол» до Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов із підстав, викладених у ньому.
Відповідач - Лівобережна обєднана державна податкова інспекція м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області подав до суду заперечення проти позову, які залучені до матеріалів справи (а.с. 43-45). Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що суб'єкт владних повноважень (відповідач) проводячи камеральну перевірку позивача, за результатами якої встановлено факти порушення терміну реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних в грудні 2015 року, січні -травні 2016 року, діяв на підставі та у межах повноважень і способу, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідач також вважає, що будь яких обмежень щодо застосування штрафних санкцій в 2016 році за порушення термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, законодавством не передбачено, у звязку із чим, податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 16.12.2016 року на загальну суму 15 497,37 грн. винесено правомірно і підстави для його скасування відсутні.
Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, встановив наступне.
В ході перевірки відповідачем було встановлено порушення ПП «Вівастрол» вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, а саме затримка реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом терміну, визначеного пунктом 120-1.1 статті 120 Податкового кодексу України, на загальну суму податку на додану вартість у розмірі 108 206,94 грн.
З посиланням на Акт перевірки № 2593/12-01/39015648 від 18.11.2016 року Лівобережною ОДПІ було винесено податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 16.12.2016 року на загальну суму 15 497,37 грн., яким за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 74 773,61 грн. застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 7 477,37 грн.; за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 20 100,00 грн. застосовано штраф у розмірі 20% у сумі 4 020,00 грн.; за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 30 до 60 календарних днів на суму ПДВ 13 333,33 грн. застосовано штраф у розмірі 30% у сумі 4000,00 грн. (а.с. 12).
Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач звернувся до Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області з первинною скаргою, за результатами розгляду якої Рішенням Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 20.02.2017 року № 2538/10/04-36-10-01-09 первинну скаргу позивача залишено без задоволення, а податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 16.12.2016 року, без змін (а.с. 15-22).
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаних висновків відповідача і винесених на підставі висновку спірних актів індивідуальної дії на відповідність вимогам частини 3 статті Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, суд зауважує на наступному.
Підпунктом 14.1.60 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755VI (далі ПК України) встановлено, що Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
Реєстрація податкових накладних відбувається у відповідності до положень п. 200-1.3 ст. 200-1, ст. 201 ПК України та Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 569 (далі Порядок № 569).
Пунктом 201.1 ст. 201 ПК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що на дату виникнення податкових зобовязань платник податку зобовязаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пунктом 9 Порядку № 569 передбачено, що платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі на суму податку (? Накл), обчислену за такою формулою:? Накл= ? НаклОтр + ? Митн + ? ПопРах + ? Овердрафт ? НаклВид ? Відшкод ? Перевищ.
Якщо сума, обчислена відповідно до пункту 9 цього Порядку, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній, яку платник податку повинен зареєструвати в Реєстрі, такий платник перераховує необхідну суму коштів з поточного рахунка на електронний рахунок (в тому числі на додаткові електронні рахунки) На електронні рахунки (в тому числі додаткові електронні рахунки) не можуть перераховуватися кошти із спеціальних рахунків (п. 12 Порядку № 569).
Згідно з абз.1, 4 п.201.10 ст.201 ПК України (в редакції на момент вчинення виявлених відповідачем порушень, тобто грудень 2015 року - травень 2016 року) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
При цьому, у відповідності до абз.11 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України (в редакції станом на грудень 2015 року), реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.
Абз.11 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на січень-травень 2016 року з огляду на внесення змін Законом від 24.12.2015 року № 909-VIII, який набрав чинності з 01.01.2016 року) визначено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобовязань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Отже, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України встановлює обовязок платника податків, який виступає в господарській операції продавцем товарів/послуг скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) у строк не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання (станом на грудень 2015 року), та у строк не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобовязань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування (станом на січень - травень 2016 року).
Разом з тим, у п.120-1.1 ст.120-1 Податкового кодексу України (в редакції на грудень 2015 року - червень 2016 року) встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обовязок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.
В свою чергу, у п.35 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України передбачено, що норми пункту 120-1.1 статті 120-1 цього Кодексу не застосовуються при порушенні термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, складених до 1 жовтня 2015 року.
Доводи позивача про те, що відповідачем проведено камеральну перевірку як з порушенням п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, так і з порушенням у формі незастосування абз.16 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, що, на його думку, призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої і, як наслідок, є підставою для задоволення позову у повному обсязі, не можуть бути прийняті до уваги судом виходячи з наступного.
Так, в абз.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України визначено, що камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
В свою чергу, у п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України (в редакції на момент здійснення перевірки 18.11.2016) камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.
Пунктом 76.1 ст. 76 Податкового кодексу України встановлено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.
Отже, враховуючи положення п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75, п. 76.1 ст. 76 Податкового кодексу України, камеральною перевіркою (у контексті спірних правовідносин) вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу на підставі даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість, яка складається, зокрема, і з даних Єдиного реєстру податкових накладних, що свідчить про наявність законних підстав для проведення відповідачем камеральної перевірки щодо термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН, за результатами якої складений акт №2593/12-01/39015648 від 18.11.2016 року, та про хибність твердження позивача про те, що податковий орган має право лише з 01.01.2017 провести камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН в межах 1095 днів, та застосувати штрафні (фінансові) санкції у разі виявлення порушень, у тому числі за період з 28.12.2015 року по 17.05.2016 року.
У відповідності до абз.16 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та, у відповідних випадках, покупця товарів/послуг.
Отже, вказана норма встановлює підставу для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки, яка виникає у разі виявлення податковим органом розбіжностей між даними податкових декларацій та даними ЄРПН, чого у даному випадку не мало місця, а відтак посилання позивача на незастосування відповідачем абз.16 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, є такими, що не стосуються до спірних правовідносин.
Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З огляду на вищенаведене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства «Вівастрол» до Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення відмовити у повному обсязі.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 07 червня 2017 року

Суддя ОСОБА_1