Справа № 607/2399/17
Суддя: Сливка Л. М.
Дата ухвалення: 2017-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2017 Справа №607/2399/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі

головуючого судді Сливка Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Зарічної О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови ОСОБА_2 митниці Державної фіскальної служби України в справі про порушення митних правил № 0031/403000000/17 від 31 січня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з вказаним позовом до відповідача ОСОБА_2 митниці Державної фіскальної служби України (далі ОСОБА_2 митниця ДФС України). У ньому просить визнати протиправною та скасувати, складену щодо нього постанову про порушення митних правил № 0031/403000000/17 від 31 січня 2017 року, згідно якої його притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України (далі МК України) та провадження у справі закрити. Обґрунтовуючи вказані вимоги зазначає, що в матеріалах справи про порушення митних правил відсутні докази того, що він мав умисел на вчинення дій передбачених статтею 485 МК України. Відсутність такого умислу унеможливлює притягнення до відповідальності за цією статтею. Митне оформлення проводилось не ним особисто, як про це вказано в оскаржуваній постанові, а митним брокером. При цьому, митним брокером надано митниці саме ті документи, котрі надійшли від постачальника товару нідерландської компанії M.VOS.VOF та які були надані її представником на митному кордоні України. Окрім того, незважаючи на те, що реальна вартість товару згідно інвойсу складала 1'500 євро (42'595,75 грн.), в митній декларації брокером вказана вартість визначена експертним висновком, а саме: 110'748,96 грн. Також, у разі виявлення розбіжності в митній вартості товару після його випуску, митний орган може провести процедуру коригування митної вартості з вимогою доплати митних платежів в порядку статті 55 МК України, чого він не зробив. Для розмитнення товару митному органу було надано належні документи; дійсність зовнішньоекономічного контракту від 20 вересня 2014 року ніким не оспорена; він є дійсним. Лист митних органів Нідерландів не може братись до уваги, так як не містить відомостей про транспортний засіб, а також у ньому вказано не той номер контракту. Окрім того, вважає, що відповідачем пропущено шестимісячний строк для притягнення його до відповідальності, так як правопорушення, передбачене статтею 485 МК України не є триваючим. Строк повинен рахуватись з моменту переміщення товару через митний кордон України. Також вказує не те, що копію оскаржуваної постанови він отримав 13 лютого 2017 року, а тому з поважних причин пропустив строк на оскарження, який просить поновити.

У судовому засіданні, котре відбулось 31 травня 2017 року представник позивача ОСОБА_3 вказані вимоги підтримав з мотивів, викладених у позові. 19 червня 2017 року ні позивач, ні його представник у судове засідання не зявились. Останній подав клопотання про розгляд справи без його участі, що відповідає нормам ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Представник відповідача у судовому засіданні, котре відбулось 31 травня 2017 року вказав, що вважає даний позов безпідставним; подав письмові заперечення у яких зазначив, що митницею правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності позивача, так як він був на той час керівником ТОВ «Сокіл-Захід» (декларанта), а митний брокер діяв від імені ТОВ «Сокіл-Захід». Окрім того, позивач міг протягом трьох років з дня завершення митного оформлення внести зміни у митну декларацію та подати документи, що містять правдиві відомості про вартість та відправника товару, проте таким правом не скористався. Також посилається на те, що судовими рішеннями вже встановлено факт того, що ТОВ «Сокіл-Захід» не купувало у нідерландської компанії транспортного засобу на підставі договору від 20 вересня 2014 року, тому на підставі ч. 1 статті 72 КАС України дані обставини не підлягають доказуванню. Вказує на те, що насправді товар був придбаний у чеської компанії за 261'253,95 грн. Порушення позивачем статті 485 МК України було виявлено ОСОБА_2 митницею лише 26 серпня 2016 року, після надходження інформації від ДФС України, з цього числа й слід рахувати шестимісячний строк на притягнення позивача до адміністративної відповідальності. На думку представника відповідача, оскаржувана постанова винесена у відповідності до положень МК України, викладені у ній обставини підтверджені належними та допустимими доказами, підстав для її скасування немає. Просить відмовити у задоволенні позову. У судове засідання 19 червня 2017 року представник відповідача не зявився подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. У ній також вказує на те, що проти задоволення позову заперечує з мотивів, викладених у його письмових запереченнях.

Суд, заслухавши учасників, дослідивши докази, дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з огляду на наступне:

відповідно до ч. 4 статті 529 МК України, скарга (адміністративний позов) на постанову органу доходів і зборів у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП). У разі пропуску цього строку з поважних причин він за заявою особи, яка подає скаргу (адміністративний позов), може бути поновлений відповідно митницею, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або судом.

Згідно статті 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови <….>. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи, що оскаржувана постанова винесена без участі позивача і він отримав її поштою 10 лютого 2017 року, а даний адміністративний позов надіслав поштовою кореспонденцією та у суді він зареєстрований 22 лютого 2017 року, суд вважає, що ОСОБА_1 пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому його клопотання про поновлення цього строку підлягає до задоволення.

31 січня 2017 року заступником начальника ОСОБА_2 митниці ДФС ОСОБА_4 було винесене постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 485 МК України в справі про порушення митних правил № 0031/403000000/17 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 144'484,80 грн.

Згідно даної постанови митним органом встановлено, що 20 вересня 2014 року ТОВ «Сокіл-Захід» та компанія M.VOS VOF (5334 LH Velddriel, De Tweede Geerden, 9 Netherlands) уклали договір № 01/01/2014NL, предметом якого є купівля-продаж нових та вживаних транспортних засобів. 10 лютого 2015 року ТОВ «Сокіл-Захід» в особі керівника ОСОБА_1 подало в ОСОБА_2 митницю ДФС попереднє повідомлення ЕЕ № 403000000/2015/900239 про намір ввезти на митну територію України товар «причіп KOGEL SNCO 24P, 2003 року випуску, шасі № WK0AK30». 11 лютого 2015 року на виконання вказаного договору ТОВ «Сокіл-Захід» в особі керівника ОСОБА_1 згідно попереднього повідомлення митної декларації ЕЕ № 403000000/2015/900239 через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС ввезено на митну територію України в митному режимі імпорт вказаний сідельний тягач. З метою завершення митного оформлення 13 лютого 2015 року ТОВ «Сокіл-Захід» в особі керівника ОСОБА_1 згідно митної декларації № 403000010/2015/000053 ОСОБА_2 митниці ДФС заявлено до митного контролю та митного оформлення в митному режимі імпорт товар «причіп KOGEL SNCO 24P, 2003 року випуску, шасі № WK0AK30» фактурною вартістю 1'500 євро, що по курсу НБУ на день подання митної декларації митниці становило 42'595,75 грн. У графі 45 цієї декларації заявлено митну вартість товару 110'748,96 грн. 26 вересня 2016 року ОСОБА_2 митницею ДФС отримано лист ДФС № 31184/7/99-99-20-03-17 згідно із яким органом доходів і зборів від митної служби Республіки Чехія отримано митну декларацію № 15СZ6100002GQS7V9 від 10 лютого 2015 року та рахунок (faktura) № 41150012 від 03 лютого 2015 року. На підставі цих документів встановлено, що вартість вказаного сідельного тягача становить 9'200 євро, що по курсу НБУ на день подання митної декларації становило 261'253,95 грн. Отже, директор ТОВ Сокіл-Захід» ОСОБА_1 заявив в митній декларації неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару з метою зменшення розміру митних платежів та надав з цією ж метою органу доходів і зборів документи, а саме invoice № 0018 від 09 лютого 2015 року, що містив недостовірні відомості, необхідні для визначення митної вартості товару, що призвело до ухвалення від сплати митних платежів у сумі 48'161,60 грн. Також, відповідно до Угоди про партнерство та співробітництво між ЄС та Україною від 14 червня 1994 року ДФС України надіслала запит № 9715/99-99-26-03-03-16 від 20 квітня 2015 року на адресу митного інформаційного центру Королівства Нідерланди. Листом від 13 листопада 2015 року № DIC_2015_36537 митний інформаційний центр Королівства Нідерланди інформував, що вищезазначений контракт № 01/01/2014 NL між ТОВ «Сокіл-Захід» та нідерландською компанією M.VOS VOF не укладався, а транспорті засоби українській компанії не продавались. 03 січня 2017 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил за статтею 485 МК України.

20 вересня 2014 року ТОВ «Сокіл-Захід», в особі директора ОСОБА_5, та компанія M.VOS VOF уклали договір № 01/01/2014 NL, предметом якого є купівля-продаж нових та вживаних транспортних засобів, далі Товар (п. 1.1. договору). Сторони домовились, що Товар буде поставлятись на умовах DDU-Тернопіль, відповідно до Інкотермс 2010 (п. 3.1. договору). Датою відвантаження товару є дата рахунку (invoice). Продавець зобовязується забезпечити наявність всіх документів, необхідних для безперешкодного переміщення товару до кордону України (п. 3.2., 3.3. договору). Вартість товару визначається в рахунках (п. 4.2. договору).

10 жовтня 2014 року ТОВ «Віта-Едванс», як виконавець, що здійснює декларування на підставі ліцензії на право здійснення посередницької діяльності митного брокера, та ТОВ «Сокіл-Захід», в особі керівника ОСОБА_5, як замовник, уклали договір № 10/10/2014-2 про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів. Згідно даного договору замовник доручає, а виконавець зобовязується надавати послуги по декларуванню товарів, майна, транспортних засобів замовника, що переміщуються через митний кордон України, та їх оформленню у ОСОБА_2 митниці. Дії, повязані з декларуванням і митним оформленням товарів замовника, здійснювати самостійно від свого імені за рахунок і за дорученням замовника в порядку, передбаченому цим договором та чинним законодавством України (п. 1.1 договору).

10 лютого 2015 року ТОВ «Віта-Едванс», як представник декларанта ТОВ «Сокіл-Захід», подало в ОСОБА_2 митницю ДФС попереднє повідомлення ЕЕ № 403000000/2015/900239 про намір ввезти на митну територію України товар «причіп KOGEL SNCO 24P, 2003 року випуску, шасі № WK0AK30». Перевізником зазначено ОСОБА_6.

11 лютого 2015 року через пункт пропуску «Мостиська» Львівської митниці ДФС ввезено на митну територію України в митному режимі імпорт вищевказаний причіп. Водієм транспортного засобу, в пункті пропуску подано інвойс № 0018 від 09 лютого 2015 року та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, де зазначено, що він є власником зазначеного майна.

Завершуючи митне оформлення, 13 лютого 2015 року ТОВ «Віта-Едванс» (ОСОБА_7М.), як представник декларанта ТОВ «Сокіл-Захід», подало в ОСОБА_2 митницю ДФС митну декларацію № 403000010/2015/000053, згідно якої заявлено до митного оформлення в митному режимі імпорт товар «причіп KOGEL SNCO 24P, 2003 року випуску, шасі № WK0AK30» фактурною вартістю 1'500 євро. У графі 46 цієї декларації заявлено митну вартість товару 110'748,96 грн.

Заявлена митна вартість (110'748,96 грн.) визначена на підставі висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 104 від 12 лютого 2015 року, про що свідчить: код МВВ 6, зазначений у графі 43 декларації; відмітка у графі 8 форми декларації митної вартості від 13 лютого 2015 року та сам висновок.

Фактурна вартість випливає із рахунку-інвойсу (invoys) № 0018, виданого 09 лютого 2015 року компанією VOS (Broekheuvelsestraat 2, 5524 JCHedel), на якому міститься штампи Львівської митниці ДФС «під митним контролем» (11, 13 лютого 2015).

26 вересня 2016 року ОСОБА_2 митницею ДФС отримано лист ДФС України від 21 вересня 2016 року згідно з яким ДФС отримала від митної служби Республіки Чехія експортну митну декларацію № 15СZ6100002GQS7V9 від 10 лютого 2015 року та рахунок (faktura) № 41150012 від 03 лютого 2015 року. На підставі цих документів встановлено, що вартість вищевказаного причепа становить 9'200 євро. Кінцевим отримувачем транспортного засобу є ОСОБА_8, м. Тернопіль, вул. Затишна, 16.

Листом від 13 листопада 2015 року № DIC_2015_36537 митний інформаційний центр Королівства Нідерланди інформував ДФС України, що контракт № 01/01/2014 від 20 вересня 2014 року між ТОВ «Сокіл-Захід» та нідерландською компанією M.VOS VOF не укладався.

03 січня 2017 року відносно гр. ОСОБА_1 у його відсутності складено протокол про порушення митних правил за статтею 485 МК України. Протокол надіслано позивачу поштовою кореспонденцією 03 січня 2017 року.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 статті 458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Положеннями ст. 486 МК України визначено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

У відповідності до ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За диспозицією статті 485 МК України, відповідальність настає, за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Суб'єктивна сторона даного правопорушення характеризується лише умисною формою вини, тобто особа, яка вчиняє такі дії, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (стаття 10 КУпАП).

Матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів умислу позивача на вчинення дій передбачених диспозицією статті 485 МК України.

Так, договір із нідерландською компанією M.VOS VOF від 20 вересня 2014 року укладався не позивачем, а іншим керівником ТОВ «Сокіл-Захід» ОСОБА_5 У звязку із цим, та обставина, що згідно відповіді митного інформаційного центру Королівства Нідерланди даний договір не укладався, істотного значення для встановлення вини позивача у порушенні ст. 485 МК України немає.

Попередня декларація та сама декларація подавались працівником ТОВ «Віта-Едванс» ОСОБА_7 Пояснень від ОСОБА_7 щодо того, хто йому надав інформацію для внесення її у декларації, матеріали справи про порушення митних правил не містять.

Договір із ТОВ «Віта-Едванс» від 10 жовтня 2014 року укладався не позивачем, а іншим керівником ТОВ «Сокіл-Захід» ОСОБА_5

Суд вважає, що проведення експертного автотоварознавчого дослідження з метою визначення дійсної ринкової вартості транспортного засобу, з якої й сплачені митні платежі, вказує на відсутність волі позивача на ухилення від сплати митних платежів у повному розмірі.

Інвойс нідерландської компанії, договір із нідерландською компанією M.VOS VOF від 20 вересня 2014 року та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу подавались на пункті пропуску працівникам митниці також не позивачем, а водієм. Пояснень від водія щодо того, хто надав йому вказані документи, працівниками митниці не відібрано.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В порушення вказаної норми права, відповідач, заперечуючи проти даного позову, не довів правомірності винесення вказаної постанови.

Викладені у спірній постанові висновки щодо заявлення позивачем в митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення митної вартості товару з метою зменшення розміру митних платежів та надання з цією метою органу доходів і зборів інвойс № 0018 від 09 лютого 2015 року, що містив недостовірні відомості, необхідні для визначення митної вартості товару, що призвело до ухилення від сплати митних є безпідставним.

За даних обставин в діях позивача відсутня субєктивна сторона проступку, передбаченого ст. 485 МК України, тобто прямий умисел, а тому відсутній і ознаки цього правопорушення.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 531 МК України передбачено, що підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або припинення провадження у справі про порушення митних правил є відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил.

Перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України (ч. 6 ст. 530 МК України).

Відповідно до ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

З вказаних вище норм права вбачається, що прийшовши до переконання про необхідність задоволення адміністративного позову, предметом якого є перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил, у суду немає повноважень на закриття провадження у справі, а тому у задоволенні цих вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

У звязку із тим, що відповідач ставить позивачу у вину ухилення від сплати митних платежів, яке у грошовому виразі встановлено лише після надходження інформації від ДФС України, суд вважає, що шестимісячний строк для накладення адміністративного стягнення слід рахувати від дня отримання такої інформації, тобто з 26 вересня 2016 року.

Тому підстав для скасування оскаржуваної постанови з мотивів пропуску строку для накладення адміністративного стягнення в суду немає.

Також, враховуючи вимоги ст. 288 КУпАП, позивачу слід повернути 640 грн. сплаченого ним судового збору.

Керуючись ст.ст. 158-163, 185, 186, 288 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника ОСОБА_2 митниці Державної фіскальної служби України ОСОБА_4 в справі про порушення митних правил № 0055/403000000/17 від 08 лютого 2017 року.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Повернути ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, 640 (шістсот сорок) гривень судового збору, сплаченого в публічному акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк» на р/р 0002, код отримувача 37977726, МФО 838012 згідно квитанції № 0.0.721425146.1 від 09 березня 2017 року.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддяОСОБА_9