Справа № 629/1442/17
Суддя: Смірнова Н. А.
Дата ухвалення: 2017-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 629/1442/17
Номер провадження 2-а/629/50/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2017 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді Смірнової Н.А., за участю секретаря Андрієнко С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лозова Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Харківської області про визнання протиправною бездіяльність, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до ОСОБА_2 міської ради Харківської області про визнання протиправною бездіяльність, посилаючись на те, що він 01 березня 2017 року звернувся електронною поштою з заявою про надання копій документів та інформації стосовно повноважень міського голови ОСОБА_2 міської ради Харківської області. 09 березня 2017 року йому був надісланий лист в якому було зазначено, що термін розгляду та підготування відповіді на його запит подовжено до 20 робочих днів. На даний час позивач не отримав ніякої інформації на свій електронний запит, в звязку з чим просив визнати протиправною бездіяльність відповідача по справі стосовно ненадання відповіді на інформаційний запит від 01.03.2017 року протягом строків, передбачених ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Крім цього просить стягнути на його користь з відповідача по справі витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 гривень.

Позивач в судове засідання не зявився, але надав суду свою заяву в якій просив розглянути справу за його відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Харківської області в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі. Раніше на адресу суду надавалося заперечення проти позовних вимог, в обґрунтування яких представником зазначено, що 02.03.2017 року на електронну поштову скриньку виконавчого комітету міської ради надійшли 9 запитів на інформацію від ОСОБА_1, в порядку отримання інформації, визначеному Законом України «Про доступ до публічної інформації». 09.03.2017 року було підготовлено відповіді на 6 запитів позивача, які надійшли за вх. №№ 20, 21, 22, 23, 24, 25. Сканкопії відповідей було надіслано на електронну поштову скриньку заявника. Щодо запитів за вх. №№ 17, 18, 19, заявника в той же день було повідомлено про подовження терміну розгляду та підготовки відповіді до 20 робочих днів, у звязку з великим обсягом інформації, яка необхідна заявнику, та необхідністю здійснення пошуку такої інформації серед значної кількості даних. Дана відповідь також була надіслана позивачу на електронну поштову скриньку, що не заперечується останнім. 29.03.2017 року за вих. № 23-п на запит за вх. № 17-п було надано відповідь заявнику та надіслано на електрону поштову скриньку останнього. 30.03.2017 року за вих. №№25-п та 26-п було надано відповіді на запити заявника, які надійшли до розгляду 02.03.2017 року за вх. №№ 18-п 19-п, які в той же день було надіслано на електрону поштову скриньку позивача. Тобто всі відповіді були підготовлені відповідальними особами у строки передбачені Законом України «Про доступ до публічної інформації» та надіслані заявнику бажаним для нього способом. Всі відповіді були отримані позивачем, але, чомусь лише одна відповідь на його адресу не надійшла. Незрозуміло, чому, не отримавши відповідь лише на один з девяти запитів, ОСОБА_1 не звернувся до виконавчого комітету міської ради з проханням надати йому відповідь у паперовому вигляді, про що в жодному разі не було б відмов. ОСОБА_1 також не звертався до виконавчого комітету міської ради з метою зясування причин неотримання відповіді. Також вказала, що діяльність міської ради є перш за все публічною. Всі рішення, які приймаються депутатами міської ради на її засіданнях, оприлюднюються на офіційному сайті міської ради. Обовязковість оприлюднення також стосується і рішень виконавчого комітету міської ради та розпоряджень міського голови. Незважаючи на те, що більшість інформації, необхідної заявникові, міститься на офіційному сайті міської раді, міською радою було виконано вимоги Закону України «Про доступ до публічної інформації» в повному обсязі. Тому вважає, що доказів неотримання відповіді на запит, у позивача не має. Відповідь на запит, який надійшов 02.03.2017 року за вх.№ 19-п, з боку виконавчого комітету міської ради була підготовлена в паперовому вигляді та надіслана заявнику у вигляді сканкопії. Копія цієї відповіді, була належним чином зареєстрована в журналі вихідної кореспонденції та до цього часу зберігається у відділі з питань діловодства та звернень громадян апарату виконавчого комітету міської ради, отримати яку позивач мав можливість будь-коли.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. 71 КАС України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, зясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 березня 2017 року позивач звернувся до ОСОБА_2 міської ради Харківської області із запитом на доступ до інформації, у якому просив повідомити чи приймалось ОСОБА_2 міською радою Харківської області рішення в період з 05.11.2015 року по теперішній час (станом на момент надання відповіді на запит) рішення щодо надання повноважень міському голові підписувати додаткову угоду по договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності у відповідності до ст. 33 Закону України «Про оренду землі», в разі наявності такого рішення просив надати його копію разом з витягом з відповідного протоколу сесії, та копії угод на виконання таких рішень.

Листом від 09.03.2017 року відповідач повідомив позивача про подовження терміну розгляду та підготовки відповіді за запитами вхідн. № 17-п, № 18-п, № 19-п до 20 робочих днів, у звязку з великим обсягом інформації, яка необхідна заявнику, та необхідністю здійснення пошуку такої інформації серед значної кількості даних. Дана відповідь була надіслана позивачу на електронну поштову скриньку, що не заперечується останнім.

Виходячи з підстав позову, визначених позивачем у позовній заяві, суд, вирішуючи спір по суті, виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд вирішує справи на підставі Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість, яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до приписів частини 2 ст. 19 Конституції України та ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців», органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 34 Конституції України, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес визначається Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року № 2939-ІV.

Згідно із ст. 1 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація, це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно ЗУ «Про доступ до публічної інформації» регламентований порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Статтею 3 ЗУ «Про доступ до публічної інформації», визначені гарантії забезпечення права на доступ до публічної інформації, відповідно до якої право на доступ до публічної інформації гарантується: обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; доступом до засідань колегіальних суб'єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Згідно із статтею 4 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» доступ до публічної інформації здійснюється на принципах: прозорості та відкритості діяльності суб'єктів владних повноважень; вільного отримання та поширення інформації, крім обмежень, встановлених законом; рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, надання інформації за запитами на інформацію.

У відповідності до ч.5 ст.6 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Частиною 1 ст. 13 цього Закону визначено перелік розпорядників публічної інформації, якими зокрема є суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Розпорядники інформації зобов'язані надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації (п. 6 ч.1 ст. 14 ЗУ «Про доступ до публічної інформації»).

Порядок оформлення запитів на інформацію визначено статтею 19 Закону України Про доступ до публічної інформації.

Запит на інформацію, згідно з частиною першою статті 19 вказаного Закону, - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту (частина друга статті 19 ЗУ «Про доступ до публічної інформації»).

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Згідно з вимогами статті 20 зазначеного Закону, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до ч. 1 статті 22 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» передбачено вичерпний перелік випадків у яких розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту.

Згідно з приписами частини 1 статті 22 Закону розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Відповідно до частини 2 статті 22 вищевказаного Закону України, відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації передбачено статтею 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити, зокрема ненадання відповіді на запит на інформацію. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до КАС України (ч. 1, п. 3 ч.2, ч.3 ст. 23 Закону).

Відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації несуть особи, винні у вчиненні, зокрема порушення ненадання інформації на запит (п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, до компетенції відповідача, який є розпорядником запитуваної інформації, було віднесено надання відповіді на інформаційний запит позивача, яка є належним запитувачем інформації, щодо надання повної, точної та достовірної інформації щодо змісту порушеного у запиті питання.

Так, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що відповідачем виконані всі вимоги Закону України «Про доступ до публічної інформації», так як отримавши від позивача 2 березня 2017 року на електронну поштову скриньку виконавчого комітету міської ради 9 запитів на інформацію в порядку отримання інформації, визначеному Законом України «Про доступ до публічної інформації» в яких була відсутня поштова адреса заявника, але зазначено електронну пошту, на яку заявник бажав отримати відповіді.

09 березня 2017 року виконавчим комітетом було підготовлено відповіді на 6 запитів позивача, які надійшли за вх. №№ 20, 21, 22, 23, 24, 25, сканкопії яких було надіслано на електронну поштову скриньку заявника, про що свідчать копії відповідей, які знаходяться в матеріалах справи.

Щодо запитів за вх. №№ 17, 18, 19, позивачу в той же день було повідомлено про подовження терміну розгляду та підготовки відповіді до 20 робочих днів, у звязку з великим обсягом інформації, яка необхідна заявнику, та необхідністю здійснення пошуку такої інформації серед значної кількості даних, яка ним була отримана, про що позивач зазначив в своїй позовній заяві.

Як вбачається з матеріалів справи 29 березня 2017 року за вих. № 23-п на запит за вх. № 17-п позивачу було надано відповідь та надіслано на електрону поштову скриньку останнього. Крім цього 30 березня 2017 року за вих. №№25-п та 26-п було надано відповіді на запити позивача, які надійшли за вх. №№ 18-п 19-п, які в той же день було надіслано на електрону поштову скриньку позивача.

Тобто всі відповіді були підготовлені відповідальними особами у строки передбачені Законом України «Про доступ до публічної інформації» та надіслані позивачу бажаним для нього способом.

Тобто позивачем не надані належні та допустимі докази щодо неотримання ним відповіді на свій запит від 01.03.2017 року та не спростовані заперечення відповідача щодо вимог позовної заяви.

Враховуючи зазначене, судом не встановлено порушення права позивача в частині доступу до інформації, що кореспондується п. 6 ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про доступ до публічної інформації», згідно якого розпорядники інформації зобов'язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію.

За таких обставин, враховуючи, що позивачем не надані докази щодо порушення відповідачем вимог ЗУ «Про доступ до публічної інформації», суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльність розпорядника публічної інформації такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно із частиною другою статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 6-9, 11, 17, 18, 21, 69-72, 94, 128, 159, 160-163, 186, 254 КАС України, ст.ст. 19, 34, 55, 56, 57 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 4, 5, 6, 13, 14, 19, 20, 22, 24 Законом України «Про доступ до публічної інформації», суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Харківської області про визнання протиправною бездіяльність - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Н.А. Смірнова