Справа № 686/9279/17
Суддя: Продан Б. Г.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 686/9279/17

ПОСТАНОВА
20 червня 2017 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді - Продана Б.Г., при секретарі Боднар А.П.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, ІНФОРМАЦІЯ_1
про визнання дій протиправними, зобов`язання до вчинення дій,
встановив:
17 травня 2017 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання до вчинення дій, посилаючись на те, що він у період з 1.08.1989 р. по 17.02.2005 р. проходив безперервну військову службу в Збройних Силах СРСР, а згодом України, в тому числі й на офіцерських посадах; має військове звання «капітан». Остання штатна посада перед звільненням у запас помічник начальника відділення особового складу і мобілізаційної роботи штабу.
На підставі наказу Начальника Генерального штабу Збройних Сил України Міністра оборони України (по особовому складу) від 31.12.2004 року № 395 його було звільнено у запас за п. п. «в» п. 67 Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України (у зв`язку зі скороченням штатів, а також у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України).
Згодом на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 17.02.2005 року № 39 позивача було виключено з 17.02.2005 р. зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до Хмельницького ОМВК.
Після звільнення у запас позивач продовжував працювати і станом на день подання цього позову мав загальний трудовий стаж 28 років.
20 січня 2017 року ОСОБА_1 виповнилося 45 років, і 02 березня 2017 року позивач направив на адресу Хмельницького обласного військового комісаріату заяву про призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
До заяви позивач додав документи, що визначені п. 7 вказаного Порядку: копія витягу з наказу №395 від 31.12.2004р., копія витягу з наказу №39 від 17.02.2015р., копія довідки №295 від 01.03.2005., копія паспорта, копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.
Відповідно до п. 12 Порядку уповноважений структурний підрозділ) у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.
Відповіді від Хмельницького обласного військового комісаріату позивачу не надходило.
21 березня 2017 ОСОБА_1 подав письмове звернення до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницької області.
11 квітня 2017 року отримав лист за №193/М-8 від 05.04.2017 року, в якому Головним управлінням Пенсійного фонду України у Хмельницької області позивачу було відмовлено в призначенні пенсії.
Позивач посилається на те, що через бездіяльність відповідачів він позбавлений свого права на соціальну гарантію з боку держави, права на пенсію. Просить зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати подання про призначення ОСОБА_1 пенсії згідно додатку 2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 (ідентифікаційний № НОМЕР_2 ) пенсію за вислугу років відповідно до пункту «в» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 20 січня 2017 року.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просить задовольнити адміністративний позов, з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області позов ОСОБА_1 не визнав, вказавши, що підстави для задоволення позову відсутні через його безпідставність, так як документи про призначення пенсії позивачу за вислугу років ще не надходили до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, тому вимога про зобов`язання відповідача призначити пенсію є передчасною та необгрунтованою, просить відмовити в задоволенні позову.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 позов ОСОБА_1 не визнав, вказавши, що підстави для задоволення позову відсутні, оскільки немає самого предмета спору, так як до ІНФОРМАЦІЯ_3 не надходили документи позивача, про направлення яких 02.03.2017 року він зазначає. А, отже, відсутні будь-які порушення з боку посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку із тим, що позивач жодного разу не звертався до військкомату із заявою про призначення пенсії за вислугу років. Просить відмовити в задоволенні позову.
Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Судом встановлено, що у період з 1.08.1989 р. по 17.02.2005 р. ОСОБА_1 проходив безперервну військову службу в Збройних Силах СРСР, а згодом України, в тому числі й на офіцерських посадах; має військове звання «капітан». Остання штатна посада перед звільненням у запас помічник начальника відділення особового складу і мобілізаційної роботи штабу.
На підставі наказу Начальника Генерального штабу Збройних Сил України Міністра оборони України (по особовому складу) від 31.12.2004 року № 395 його було звільнено у запас за п. п. «в» п. 67 Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України (у зв`язку зі скороченням штатів, а також у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України).
Згодом на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 17.02.2005 року № 39 позивача було виключено з 17.02.2005 р. зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до Хмельницького ОМВК.
Після звільнення у запас позивач продовжував працювати і станом на день подання цього позову мав загальний трудовий стаж 28 років.
20 січня 2017 року ОСОБА_1 виповнилося 45 років, і 02 березня 2017 року позивач направив на адресу Хмельницького обласного військового комісаріату заяву про призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
До заяви позивач додав документи, що визначені п. 7 вказаного Порядку: копія витягу з наказу №395 від 31.12.2004р., копія витягу з наказу №39 від 17.02.2015р., копія довідки №295 від 01.03.2005., копія паспорта, копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.
Судом встановлено, що Хмельницький обласний військовий комісаріат не задовольнив заяву позивача, оскільки вказує на те, що жодних документів від ОСОБА_1 не отримував.
Однак суд критично оцінює такі доводи відповідача, оскільки в матеріалах справи наявні докази про отримання представником військкомату К.В. Тимофієвою поштового відправлення від ОСОБА_1 , про що свідчить копія розписки із підписом уповноваженої особи.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 не змогла ні підтвердити ні спростувати ті обставини, чи саме її підпис стоїть в розписці про отримання надісланих ОСОБА_1 документів.
Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницької області надіслало відповідь позивачу на його звернення.
Законом України "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у звязку з реформуванням Збройних Сил України та членів їх сімей" № 1763-IV встановлено правові основи забезпечення соціального захисту військовослужбовців, які звільнятимуться у зв`язку зі скороченням чисельності Збройних Сил України в ході їх реформування, та членів їхніх сімей.
Згідно з пунктом 11 статті 1 цього Закону (у редакції на час звільнення позивача зі служби) військовослужбовцям, які звільняються зі Збройних Сил України у зв`язку з їх реформуванням, при досягненні 45-річного віку і за наявності вислуги 15 років пенсія обчислюється у розмірі 40 відсотків від грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 2 відсотки за кожний наступний рік, але не більше ніж 50 відсотків відповідного грошового забезпечення.
Статтею 3 цього ж Закону дію вказаної норми поширено на військовослужбовців, які звільнені з військової служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України після 1 січня 2004 року.
Законом України "Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців"№ 3591 -IV (набрав чинності з 29 квітня 2006 року) внесено зміни до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ.
Так, статтю 12 викладено в іншій редакції, зокрема доповнено пунктом «в». У новій редакції Закону згаданою нормою передбачалось, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом при досягненні 45-річного віку і за наявності у них вислуги 15 років, які звільняються з військової служби відповідно до Закону № 1763-IV.
Пунктом 11 статті 1 Закону України "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у звязку з реформуванням Збройних Сил України та членів їх сімей" № 1763-IV (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 8 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року) передбачено, що військовослужбовцям, які звільняються зі Збройних Сил України у зв`язку з їх реформуванням, при досягненні 45-річного віку і за наявності вислуги 20 календарних років пенсія обчислюється у розмірі 50 відсотків відповідного грошового забезпечення.
Згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції Україниперебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у ЗСУ, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратурі, охороні державного кордону України, податковій міліції, Управлінні державної охорони України, державній пожежній охороні, Державному департаменті України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).
Також у Рішенні Конституційного Суду України № 5-рп/2002 зазначено, що зупинення пільг, компенсацій і гарантій для військовослужбовців та працівників правоохоронних органів без відповідної матеріальної компенсації є порушенням гарантованого державною права на їх соціальний захист та членів їхніх сімей.
Виходячи із положень пункту 11 статті 1 " Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у звязку з реформуванням Збройних Сил України та членів їх сімей" № 1763-IV та висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців та прирівняних до них осіб зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення.
Оскільки право на пенсійне забезпечення для осіб, які звільнені у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України при досягненні ними в майбутньому 45 років та наявності вислуги 15 років, було встановлено пунктом 11 статті 1 Закон України "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців , які звільняються зі служби у звязку з реформуванням Збройних Сил України та членів їх сімей" № 1763-IV, чинного на момент звільнення ОСОБА_1 зі служби, то зазначена норма зберігає юридичну силу як для позивача, так і для Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області, ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зазначені висновки узгоджуються із правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 1 липня 2014 р. (справа № 21-244а 14) та від 6 лютого 2012 року (справа № 21-322а 11).
Судом встановлено, що станом на момент звернення за призначенням пенсії заявнику виповнилося 45 років, що в сукупності з відповідною вислугою років сформувало підстави для призначення пенсії позивачу, також встановлено ті обставини, що ОСОБА_1 звертався до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про призначення пенсії за вислугу років, яка була отримана уповноваженою на те особою.
Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково і тому слід зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати подання про призначення ОСОБА_1 пенсії згідно додатку 2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1.
В частині вимог щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «в» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 20 січня 2017 року слід відмовити, так як вони є передчасними.
Керуючись ст.ст. 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, Закон України "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців , які звільняються зі служби у звязку з реформуванням Збройних Сил України та членів їх сімей" № 1763-IV (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 8 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», суд,
постановив:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання до вчинення дій задоволити частково.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати подання про призначення ОСОБА_1 пенсії згідно додатку 2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1.
В решті позову відмовити.
На постанову суду може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення постанови суду.
Суддя