Справа № 200/15955/16-а
Суддя: Єлісєєва Т. Ю.
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 200/15955/16-а

Провадження №2а/200/266/17

29 травня 2017 року м. Дніпропетровська

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Єлісєєва Т.Ю. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що постановою ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 13.07.2016 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.1651 КУпАП та стягнуто штраф у розмірі 680 грн. Підставою для притягнення до відповідальності стало несвоєчасна сплата ЄСВ за 1 квартал 2016 року.

З винесеною постановою позивач не погоджується, оскільки ЄСВ сплатив вчасно, однак при перерахуванні грошових коштів на рахунок ДПІ помилково перерахував їх на інший. Тому позивач вважає, що кошти були перераховані вчасно 19.05.2016 року без порушення строків. У звязку з чим, просить скасувати постанову ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області про притягнення його до адміністративної відповідальності №377 від 13.07.2016 року та справу закрити.

Позивач до суду надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача і просив розглянути справу в порядку письмового провадження.

Представник відповідача до суду не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Суду надав заперечення проти позову та просив у задоволенні позову відмовити.

Справа розглядається у відповідності до ч.3 ст. 122 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, прихожу до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Як встановлено з матеріалів справи, постановою ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 13.07.2016 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.1651 КУпАП та стягнуто штраф у розмірі 680 грн.

Вважаю, що позовгі вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити виходячи з наступного.

Позивач зареєстрований як платник в ДПІ з 10.05.2006 року за №14026 та відповідно до п.4 ч.1 ст. Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» є платником єдиного внеску.

З 01.01.2012 року позивач має 3 групу платника податку, тобто на спрощеній системі оподаткування.

Відповідно до ч.8 ст.9 Закону, платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Згідно з п.п.2 п.6 розділу IV ІНСТРУКЦІЯ про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затверджено Наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 року №449 (у редакції Наказу Міністерства фінансів України 28.03.2016 року №393), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 року за №508/26963, Обчислення і строки сплати єдиного внеску платниками, зазначеними у підпункті 3 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, які обрали спрощену систему оподаткування платники сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Позивачу нараховано єдиний внесок за перший квартал 2016 року по строку 19.04.2016 року у сумі 909,48 грн., переплата по єдиному внеску станом на 19.04.2016 року склала 619,83 грн. Оплата по строку 19.04.2016 року відсутня, таким чином виникла заборгованість на суму 289,65 грн. Борг погашено 19.05.2016 року в розмірі 303 грн. 16 коп.

Позивачем було надано платіжні доручення від 19.04.2016 року на сплату єдиного внеску на невірний розрахунковий рахунок в розмірі 303 грн. 16 коп.

Відповідно до п.5 Порядку зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затверджено Наказом Міністерства фінансів України 16.01.2016 року №6, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.02.2016 року за №193/28323, повернення Коштів здійснюється у випадках; надмірної або помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на відповідний рахунок 3719; помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на невідповідний рахунок 3719; помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на рахунок з обліку доходів бюджету; помилкової сплати податкових зобовязань з податків, зборів, штрафних (фінансових) санкцій та пені, передбачених Податковим кодексом України, на рахунок 3719.

Пунктом 6 Порядку передбачено, що повернення коштів здійснюється на підставі заяви Платника про таке повернення. У випадку, передбаченому підпунктом 3 пункту 5 цього Порядку, заява подається до органу доходів і зборів за місцем обліку помилково сплачених Коштів у довільній формі із зазначенням суми та напряму повернення. У разі надходження Заяви про повернення Коштів, що надміру сплачені страхувальниками, які беруть добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, Платник додає оригінал або завірену ним копію розрахункового документа (квитанцію, платіжне доручення тощо), що підтверджує сплату Коштів на рахунок 3719.

За рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Відповідно до п. 11 ст. 9 Закону у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно з п.11 ст. 25 Закону орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції та пеню за неперерахування або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум та пені в розмірі 0,1% від суми недоїмки.

Необхідно звернути увагу на те, що для підтвердження факту несплати єдиного внеску, як і узгодженої суми грошового зобов'язання, необхідно встановити, що платник єдиного внеску не вчиняв дії, спрямовані на перерахування єдиного внеску до державного бюджету. Здійснення помилки під час перерахування єдиного внеску до державного бюджету в строк, встановлений п.1 ч.2 ст. 6, п. 8 ст. 9 Закону, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника єдиного внеску при його сплаті, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених п.11 ст. 25 Закону. Помилкове визначення розрахункового рахунку в платіжному дорученні під час сплати суми збору не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми єдиного внеску у визначений вказаною нормою Закону строк, а відтак, і для застосування на підставі п.11 ст. 25 Закону, штрафних (фінансових) санкцій.

Крім того, у Постанові Колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 16 червня 2015 року по справі №21-377а15, також зазначено, що на думку колегії суддів, для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобов'язання необхідно встановити, що у строк, передбачений пунктом 57.1 статті 57 ПК, платник податків не вчинював дії, спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобов'язання до державного бюджету. А оскільки такі суми зараховуються на єдиний казначейський рахунок, то помилкове визначення коду бюджетної класифікації у платіжному дорученні під час сплати суми податкового зобов'язання не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов'язання у визначений вказаною нормою ПК строк, а відтак і для застосування на підставі пункту 126.1 статті 126 ПК штрафних (фінансових) санкцій.

Відповідно до ч.1,2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивач здійснив дію, передбачену чинним законодавством України у сферу сплати податків, у звязку з чим, на останнього не правомірно складено протокол про адміністративне правопорушення №382 від 13.07.2016 року та винесено постанову №377 від 13.07.2016 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тому вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.293 Кодексу України про адміністративні порушення, ст.ст.11,71,122,159,161-163 КАСУ, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області по справі про адміністративне правопорушення №377 від 13 липня 2016 року скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення №377 від 13 липня 2016 року закрити.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська. Копія апеляційної скарги повинна бути одночасно направлена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т.Ю. Єлісєєва