Справа № 810/3549/16
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/3549/16 Головуючий у 1-й інстанції: Дудін С.О. Суддя-доповідач: Желтобрюх І.Л.
У Х В А Л А

Іменем України

20 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Епель О.В.,

Парінова А.Б.,

при секретарі: Вітковській К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області та просив:

- визнати протиправними дії ГУ Нацполіції в Київській області щодо відмови у зарахуванні часу навчання у Полтавському військовому інституті зв'язку з 01.09.2001 по 25.06.2006 до загального строку військової служби майора поліції ОСОБА_3 (М-248425);

- зобов'язати відповідача зарахувати до стажу служби в поліції майора поліції ОСОБА_3 (М-248425) час навчання у Полтавському військовому інституті, внести зміни у відповідні документи, провести перерахунок вислуги років та виплату надбавки до окладів грошового утримання за вислугу років, починаючи з листопада 2015 року по день прийняття судового рішення по суті.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2017 року в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що навчання на контрактній формі у вищому військовому навчальному закладі є військовою службою в розумінні Закону України «Про військовий обов'язок та військову службу», а тому відповідно до положень ст.78 Закону України «Про Національну поліцію» навчання підлягає включенню до його стажу служби в поліції.

Сторони в судове засідання не з'явилися. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін. Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги і докази на їх підтвердження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 у період з 01.09.2001 по 24.06.2006 навчався у Полтавському військовому інституті зв'язку (факультет «Телекомунікації», спеціальність «Телекомунікаційні системи та мережі», спеціалізація «Багатоканальний зв'язок»), що підтверджується дипломом за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Спеціаліст» Серії МО №13629311 від 25.06.2006.

Під час навчання та отримання цивільної освіти в Полтавському військовому інституту зв'язку позивач пройшов військову підготовку за програмою офіцерів запасу у 2005 році. У період з 09.10.2006 по 27.01.2007 позивач навчався в Училищі професійної підготовки працівників міліції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області.

Наказом Головного управління МВС України у Київській області від 01.02.2007 №23 о/с позивач був призначений на посаду старшого інспектора групи профілактичної роботи 1-го МРВ ДАІ при УДАІ ГУ МВС України у Київській області, а з 15.04.2016 позивач проходив службу на посаді начальника сектора реагування патрульної поліції №1 Березанського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

12 Січня 2016 року позивач звернувся до Барищівського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області із рапортом стосовно неправильного проведення йому виплати відсоткової надбавки за вислугу років.

Однак, Баришівське відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області листом від 12.01.2016 №98 повідомило позивачу про те, що стаж для виплати відсоткової надбавки за вислугу років нарахований йому правильно.

Не погоджуючись з відмовою відповідача здійснити зарахування часу навчання у Полтавському військовому інституті зв'язку як військової служби до стажу служби в поліції, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач навчався у Полтавському військовому інституті зв'язку в статусі «студент», а не «курсант», а тому вказаний період навчання не є військовою службою у розмінні Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу».

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст.78 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015 (далі - Закон №580, в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Частиною 2 ст.78 Закону №580 визначено, що до стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суду осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов'язок та військову службу» (далі - Закон №2232, в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров'я і віком громадян України, пов'язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 4 ст.2 Закону №2232 серед видів військової служби було передбачено, зокрема, військову службу (навчання) курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів).

Отже, Закон №2232 до військової служби відносить навчання у вищих військових навчальних закладах (а також вищих навчальних закладах, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки) не всіх осіб, а лише курсантів (слухачів).

Відповідно до пункту 4.18 Положення про вищі військові навчальні заклади, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 27.05.2015 №240, до змінного складу ВВНЗ належать особи, які навчаються у ВВНЗ. За своїм службовим статусом вони поділяються на: докторантів, ад'юнктів, слухачів, курсантів, студентів.

Статус «слухач» мають особи офіцерського складу, які навчаються у ВВНЗ (п.4.21 Положення).

Статус «курсант» мають військовослужбовці, які навчаються у ВВНЗ і не мають військових звань осіб офіцерського складу (п.4.22 Положення)

Статус «студент» мають цивільні особи, які навчаються у ВВНЗ (п.4.23 Положення).

Норми аналогічного змісту були закріплені в пункті 5 Положення про вищі військові навчальні заклади Збройних сил України, затвердженого Наказом Міністра оборони України №221 від 21.06.2004, яке було чинним на час навчання позивача у ВВНЗ.

Згідно з частиною 9 статті 3 Закону №2232 військовослужбовцями є особи, які проходять військову службу.

Частиною 1 ст.24 Закону №2232 встановлено, що початком проходження військової служби вважається, зокрема, день призначення на посаду курсанта (слухача) вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які добровільно вступають на військову службу.

Відповідно до частини 3-5 статті 25 Закону №2232 зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань.

Громадяни України, які в установленому порядку зараховані до вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів для здобуття певних освітніх та освітньо-кваліфікаційних рівнів і не мають звань офіцерського складу, вважаються курсантами, а ті, що мають такі звання, - слухачами.

З громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону.

З аналізу наведених норм вбачається, що навчання курсанта у вищому військовому навчальному закладі вважається військовою службою, початком проходження якої є день призначення на посаду курсанта ВВНЗ.

При цьому, на весь час навчання у ВВНЗ з курсантом укладається контракт про проходження військової служби та такій особі присвоюється військове звання рядового складу (у разі відсутності військового звання до зарахування до ВВНЗ).

На час навчання позивача у Полтавському військовому інституті зв'язку порядок проходження військової служби (навчання) за контрактом курсантами (слухачами) вищих військових навчальних закладів та вищих навчальних закладів, які мають кафедри військової підготовки (факультети, відділення, інститути військової підготовки) з програмами підготовки громадян на посади осіб офіцерського складу, їх права та обов'язки були визначені відповідним Положенням, затвердженим Указом Президента України від 07.11.2001 №1053/2001 (далі - Положення №1053).

Пунктами 7, 8 Положення №1053 було передбачено, що громадяни, які зараховані на військову службу (навчання) відповідно до цього Положення і не мають військових звань прапорщиків (мічманів), є курсантами, а ті, які мають такі звання, - слухачами.

Курсанти, які до вступу у вищі військові навчальні заклади, підрозділи не проходили військової служби, складають Військову присягу на вірність Українському народу.

Відповідно до пункту 10 Положення №1053 початком проходження військової служби (навчання) для громадян, які добровільно вступають на військову службу, вважається день призначення на посаду курсанта (слухача) вищого військового навчального закладу, підрозділу.

Початком військової служби за контрактом курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів, підрозділів вважається день видання наказу про зарахування на військову службу (навчання) за контрактом.

Пунктом 22 Положення №1053 закріплено, що курсантам, які не мали військового звання до вступу у вищі військові навчальні заклади, підрозділи, після зарахування на навчання присвоюється військове звання рядового (матроса). За іншими курсантами, а також слухачами зберігаються військові звання, присвоєні їм до вступу в зазначені навчальні заклади.

Водночас, від військової служби (навчання) за контрактом курсантів у вищому військовому навчальному закладі слід відрізняти навчання у такому закладі цивільних осіб - студентів, які у такому випадку можуть лише проходити військову підготовку, а не військову службу.

Так, відповідно до частини 1 статті 8 Закону №2232 підготовка громадян України до військової служби включає патріотичне виховання, допризовну підготовку, підготовку призовників з військово-технічних спеціальностей, підготовку у військових оркестрах, військових ліцеях та ліцеях з посиленою військово-фізичною підготовкою, підготовку до вступу у вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів, військову підготовку у вищих навчальних закладах за програмою підготовки офіцерів запасу, фізичну підготовку, лікувально-оздоровчу роботу, підвищення рівня освітньої підготовки, вивчення державної мови.

Згідно з положеннями статті 11 Закону №2232 військова підготовка громадян України за програмою підготовки офіцерів запасу проводиться у вищих військових навчальних закладах та у військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів.

Військову підготовку за програмою підготовки офіцерів запасу на добровільних засадах проходять студенти вищих навчальних закладів III або IV рівня акредитації з денною формою навчання, придатні до військової служби за станом здоров'я та морально-діловими якостями.

Громадянам України, які здобули вищу освіту за освітньо-кваліфікаційним рівнем не нижче спеціаліста, пройшли повний курс військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу, склали встановлені іспити та атестовані до офіцерського складу, присвоюється відповідне первинне військове звання офіцера запасу. У разі потреби вони за наказом Міністра оборони України можуть бути призвані для проходження військової служби осіб офіцерського складу.

Як вбачається з матеріалів справи, під час навчання у період з 01.09.2001 по 24.06.2006 у Полтавському військовому інституті зв'язку позивач проходив не військову службу, а військову підготовку, оскільки перебував у статусі «студент», а не «курсант».

При цьому, позивачем не були надані докази укладання ним контракту з Міністерством оборони України в особі начальника ВВНЗ після закінчення першого курсу навчання і переведення на другий курс, примірник якого має зберігатися у позивача.

Позивачем також не надані докази того, що при вступі до Полтавського військового інституту зв'язку він складав Військову присягу на вірність Українському народу, а наявний в матеріалах справи військовий квиток свідчить, що така присяга була складена ним 31.07.2005, тобто після закінчення 4-го курсу інституту. Більш того, у цьому військовому квитку наявний запис про проходження позивачем саме військової підготовки, а не військової служби.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що період навчання позивача у Полтавському військовому інституті не є військовою службою у розумінні Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» та, відповідно, не підлягає зарахуванню до стажу служби в поліції.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не виявлено, а тому підстав для скасування оскаржуваної постанови суду немає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2017 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 23 червня 2017 року.

Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.

Судді: Парінов А.Б.

Епель О.В.