Справа № 504/3654/16-а
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2017 р.м.ОдесаСправа № 504/3654/16-а

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Добров П.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Дейнеги С.Є.,

позивача/апелянта ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІПП 4 роти 4 батальйону Управління Патрульної Поліції у м. Одеса лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 19 жовтня 2016 року серії АР №120697,-

В С Т А Н О В И В:

08 червня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІПП 4 роти 4 батальйону Управління Патрульної Поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 19 жовтня 2016 року серії АР №120697, у якому позивачем зазначено, що 19.10.2016 р. близько 15:15 він керував автомобілем НОМЕР_1 по проспекту Добровольского від вул. Заболотного у напрямку вул. Марсельської. За адресою проспект Добровольського 89 знаходиться світлофор. Перетнувши стоп-лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.12 на дозволений зелений мигаючий сигнал світлофору закінчив проїзд на жовтий, адже згідно п. 8.11 ПДР України водій повинен завершити проїзд перехрестя у наміченому напрямку, не зважаючи на сигнал світлофору на виїзді. Після цього позивача наздогнав екіпаж патрульної поліції та один з працівників поліції звинуватив його у порушенні ПДР п. 8.7.3 (ґ), повідомивши, що позивачем здійснено проїзд на заборонений жовтий сигнал світлофору. Позивач не згоден з предявленим правопорушенням, оскільки вважає, що ПДР не порушував.

Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 квітня 2017 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 було відмовлено повністю.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою його адміністративний позов задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї позивача/апелянта ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно постанови, складеної посадовою особою - ІПП 4 роти 4 батальйону Управління Патрульної Поліції лейтенантом поліції ОСОБА_2, серії АР №120697 від 19 жовтня 2016 року, гр. ОСОБА_1 19.10.2016 року в м. Одесі по вул. Добровольського, 89, керуючи автомобілем Мітсубісі Лансер, державний номер НОМЕР_1, здійснив проїзд на забороняючий сигнал світлофору (жовтий), чим порушив п. 8.7.3 (ґ) ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

За вказане правопорушення до гр. ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Колегія суддів відхиляє посилання апеляційної скарги на те, що інспектором ПП був порушений порядок складання постанови про адміністративне правопорушення, враховуючи наступне.

Так, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Безпосередньо контроль за безпекою дорожнього руху здійснюють працівники патрульної поліції, до повноважень яких входить притягнення осіб винних у вчиненні адміністративних правопорушень до відповідальності.

Частинами 2, 3 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Згідно ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частиною 5 ст. 258 КУпАП передбачено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вказані норми чинного законодавства суд першої інстанції правильно зазначив, що розгляд справи про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення дорожнього руху здійснюється безпосередньо на місці вчинення правопорушення та не передбачає судову процедуру, отже посилання позивача на позбавлення його права на справедливий суд та відповідну судову процедуру є безпідставними. Тобто, відповідач - працівник Національної поліції при здійсненні відносно позивача владних повноважень, діяв у спосіб та у межах повноважень, які визначені вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Разом з тим, відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що доводи позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення ґрунтуються тільки на його поясненнях та не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки спростовуються даними, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення та фактами, встановленими судом.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна.

Так, відповідно до ст. 245, 276, 280 КУпАП України завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи.

Згідно ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, суд першої інстанції без належної мотивації зазначив, що при розгляді справи були з'ясовані обставини, які свідчать, що в діях позивача є ознаки адміністративного правопорушення, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, відповідач склав протокол про адміністративне правопорушення правомірно, оскільки позивач здійснив проїзд на забороняючий сигнал світлофору, не виконавши при цьому вимог Правил дорожнього руху. Доводи позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення ґрунтуються тільки на його поясненнях та не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки спростовуються даними, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення та фактами, встановленими судом.

З цього вбачається, що суд першої інстанції при розгляді адміністративної справи фактично переклав обовязок доказування невинуватості на позивача.

Водночас колегія суддів звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення у даній справі відповідачем не складався (в матеріалах справи він відсутній і, як вже зазначалося вище, його складання не передбачено процесуальним законом). Також, в порушення вимог ст. 71 КАС України, відповідачем не надано жодних доказів провини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме відеозапис, показань свідків, письмових пояснень позивача. Навпаки, відповідач у судове засідання судів 1-ї та 2-ї інстанцій не зявився, заперечень чи інших доказів правомірності винесення оскаржуваної постанови не надіслав.

При цьому слід підкреслити, що на оскаржуваній постанові підчас її вручення позивач зазначив про те, що з нею не згоден та надав пояснення на окремому аркуші (а.с. 7), які в матеріалах справи відсутні.

Таким чином висновок суду першої інстанції про те, що доводи позивача не усувають факту здійснення правопорушення позивачем є безпідставними.

Як вже зазначалося вище, відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. В даній адміністративній справі відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію довів та обґрунтував.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1

Також колегія суддів звертає увагу й на те, що у резолютивній частині постанови суду першої інстанції помилково зазначено про те, що вона не підлягає апеляційному оскарженню, оскільки положення частини другої статті 171-2 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.2015 р. № 3-рп/2015.

Відповідно до ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Суд першої інстанції не правильно встановив обставини справи та допустив порушення норм процесуального права при вирішенні справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи спростовують правильність висновків суду.

Відповідно до ст. 288 КУАП постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, можна оскаржувати в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно ж з статтею 293 КУАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

При цьому суд апеляційної інстанції враховує строки, передбачені статтею 38 КУАП, відповідно до якої адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення.

Відтак, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 квітня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову суду, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора Патрульної поліції 4 роти 4 батальйону Управління Патрульної Поліції у м. Одеса лейтенанта поліції ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення від 19 жовтня 2016 року серії АР №120697 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1. Провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення рішення апеляційного суду в повному обсязі.

Головуючий В.О.Скрипченко

Суддя О.С.Золотніков

Суддя Ю.В.Осіпов