Справа № 154/1568/17
Суддя: Лященко О. В.
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛОДИМИР-ВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

іменем України

22 червня 2017 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого: судді Лященка О.В.

при секретарі: Баранюк О.В.

з участю представника позивача: ОСОБА_1

відповідача: Кирієнка В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Володимир-Волинський справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Володимир-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Кирієнка Володимира Павловича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

13 червня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора сектору реагування патрульної поліції Володимир-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Кирієнка В.П. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

У позовній заяві покликається на ту обставину, що 08 червня 2017 р. приблизно о 18 год 30 хв, рухаючись по автодорозі Н-22 на власному автомобілі НОМЕР_1, був зупинений відповідачем. Після зупинки останній попросив надати йому посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та страховий поліс. На запитання щодо причини зупинки, останній повідомив, що він, виїжджаючи з другорядної дороги, не надав переваги його службовому транспортному засобу, який рухався по головній дорозі, чим вчинив небезпеку для нього. На зауваження що це неправда і будь-якої небезпеки позивачем не було створено, а здійснюючи зміну напрямку, лише тоді помітив автомобіль, який знаходився на відстані 200-250 м від його транспортного засобу. Після цього він попросив відповідача повідомити спочатку його дані, однак він відмовився, мотивуючи тим, що уже повідомляв, однак цього він не зробив. Лише після неодноразових вимог, відповідач повідомив свої дані та надав для ознайомлення своє службове посвідчення, після чого він надав відповідачу запитувані ним документи.

Через декілька хвилин до нього підійшов відповідач та попросив пройти до його службового автомобіля. Зазначає, що відповідач був сам в автомобілі. На запитання щодо причин, останній повідомив, що треба «переговорити», на що він відмовився. Коли він все таки наважився піти та присісти у службовий автомобіль, відповідач почав кричати, через що на телефон «102» він повідомив про протиправну поведінку інспектора.

Через 20 хв до його автомобіля знову підійшов відповідач та попросив поставити підпис у постанові про накладення адміністративного стягнення, на що йому було дано відповідь, що будь-якого правопорушення він не вчиняв та не згідний з постановою, про що ним здійснено записи у постанові.

Оскільки будь-яких порушень правил дорожнього руху позивач не вчиняв, то дана постанова є незаконною. Повертаючи ліворуч, він помітив автомобіль, на відстані 200-250 м і мав право завершити зміну напрямку руху. Також перед зміною напрямку, він зупинився, переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, яких не було перед початком мого руху. Така дія відповідає вимога ПДР 10.1.

Крім цього, при винесенні постанови інспектор повинний був повідомити про його права та обов'язки, однак цього не зробив. Також інспектор не зачитав йому зміст постанови, а одразу запропонував поставити підпис. Крім цього, інспектором не здійснено фіксування будь-якого правопорушення, бо його насправді не було. Всупереч вимогам статті 280 КУпАП при розгляді справи не з'ясовано визначені у ній обставини. Не відображено усіх обставин даної події та точного місця, не зазначено доказів, які б підтверджували відсутність адміністративного правопорушення.

Просить дану постанову скасувати.

Під час розгляду справи представник позивача ОСОБА_1 позов ОСОБА_3 підтримав та просить його задовольнити з підстав, викладених у тексті позовної заяви.

Відповідач Кирієнко В.П. позов не визнав. Суду пояснив, що рухався службовим автомобілем, у якому був сам, як раптом автомобіль під керуванням позивача виїхав з другорядної дороги на головну й продовжив рух в попутному напрямку, чим порушив ПДР і створив йому перешкоди. Зупинивши позивача, він йому представився і пояснив суть зупинки та порушення, яке водій допустив. Хотів обмежитись профілактичною бесідою і не притягати водія до відповідальності, однак останній не визнав себе винним у вчиненому, вів себе зверхньо, тому ним було прийнято рішення про притягнення водія до відповідальності. Просить відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, перевіривши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

З постанови про адміністративне правопорушення серії АР № 970622 від 08 червня 2017 року, винесеної відповідачем по справі вбачається, що 08 червня 2017 р. близько 18 тод. 30 хв. позивач, керуючи транспортним засобом марки Volkswagen Golf GTI д.н.з. НОМЕР_2 у Володимир-Волинському районі на автодорозі Н-22 поблизу зупинки маршрутного транспорту, виїжджаючи з другорядної дороги, не надав перевагу транспортному засобу, який рухався по головній дорозі , чим порушив п.16.11 ПДР, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об»єктивне з»ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП установлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Однак, про такі докази в оскаржуваній постанові не зазначено.

Аналіз законодавчих норм, заперечення позивача щодо вчинення адміністративного правопорушення дає підстави дійти висновку, що відповідач як суб»єкт владних повноважень, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення для спростування позиції позивача.

У порушення законодавчих положень, особою, що склала постанову не з»ясовано всіх обставин справи про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, на підтвердження своїх заперечень не надано суду жодних належних та допустимих доказів наявності в діях позивача адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та вини позивача в його вчиненні як то: пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Підсумовуючи вказане, суд дійшов висновку, що порушення процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої КУпАП, недотримання вимог щодо всебічного, повного і об»єктивного зясування всіх обставин справи та належного документування обставин адміністративного правопорушення є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження заперечень, які б спростовували доводи позивача, а тому із врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, позовні вимоги позивача є підставними та обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 10, 11, 159, 163, 167, 171-2 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Постанову інспектора сектору реагування патрульної поліції Володимир-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Кирієнка Володимира Павловича від 08 червня 2017 року серії АР №970622 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:/-/ підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду О.В. Лященко