Справа № 808/501/17
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року о/об 15 год. 35 хв.Справа № 808/501/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області, про скасування постанови,

за участі представників:

від позивача - ОСОБА_2

(діє на підсаві довіреності №1171 від 09.11.2015 року)

від відповідача - ОСОБА_3

(діє на підставі довіреності № 3921/05/14-16 від 21.12.2016 року)

ВСТАНОВИВ:

16 лютого 2016 року до Запорізького окружного адміністративного суду (далі суд) надійшов адміністративний позов від фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1В.) до Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №038577 від 31 січня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що уповноваженими особами Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобілем марки TATA модель LPT 613-58, реєстраційний номер НОМЕР_1, який є власністю позивача, та встановлено порушення щодо надання послуг з перевезення вантажу без наявності документів, перелік яких вказано в статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме відсутній протокол колібровки та адаптації тахографа або індивідуальна контрольна книга водія. Позивач зазначає, що зазначений автомобіль ним не використовувався, оскільки був переданий за договором оренди транспортного засобу у користування ТОВ «Гайдар Плюс», яке і виконувало перевезення. Зазначає, що не може бути притягнутий до відповідальності за порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів, оскільки він не є перевізником в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт», у звязку з чим вважає оскаржуване рішення субєкта владних повноважень протиправним та такими, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив та в обґрунтування заперечень зазначив, що оскаржувані постанова та припис прийняті за результатами розгляду матеріалів перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобілем, який належить позивачу на праві власності. Перевіркою встановлено порушення вимог чинного законодавства щодо здійснення перевезення вантажу без наявності документів, перелік яких вказано в статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме відсутній протокол колібровки та адаптації тахографа або індивідуальна контрольна книга водія, у звязку з чим застосовано адміністративно-господарські санкції. Зазначив, що на момент винесення оскаржуваного рішення у відповідача була відсутня інформація щодо передачі транспортного засобу в оренду, оскільки на розгляд справи позивач не зявився, хоча і був належним чином повідомлений, будь-яких пояснень та доказів не подавав. Вважає, що на підставі матеріалів перевірки та з урахуванням дотримання встановленої процедури відповідачем винесено законне і обґрунтоване рішення про застосування до позивача адміністративно-господарської санкції, у звязку з чим підстави для їх скасування відсутні.

Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 23 травня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частину постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

Старшими державними інспекторами відповідача на 556 км. а/д Одеса Новоазовськ 21 грудня 2016 року проведено перевірку транспортного засобу TATA модель LPT 613-58, реєстраційний номер НОМЕР_1, водій ОСОБА_4, транспортний засіб належить позивачу, про що складено акт про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. В якому зафіксовано порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»: надання послуг з перевезення вантажу без наявності документів, перелік яких вказано в статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме відсутній протокол калібровки та адаптації топографа або індивідуальної контрольної книги водія.

Представник позивача щодо встановленого порушення заперечень не надав, оскільки вважає, що підставою скасування спірної постанови є притягнення особи, яка не здійснювала вантажні перевезення тому не є перевізником.

На підставі вказаного акта перевірки начальником Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області 31 січня 2017 року прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 038577, якою до ФОП ОСОБА_1 застосовано штраф в розмірі 1700 гривень.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з огляду на таке.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" № 2344-III від 05 квітня 2001 року.

Так, статтею 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що автомобільний перевізник це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно зі статтею 34 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільний перевізник повинен:

виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів;

утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону;

забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут;

забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров'я водіїв;

організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод;

забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства;

забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту;

забезпечувати безпеку дорожнього руху;

забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення. Так, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Водночас, статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначає відповідальність автомобільних перевізників. Зокрема, відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Наявність протоколу калібровки та адаптації топографа або індивідуальної контрольної книги водія, передбачено «Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті», затвердженої наказом Міністерства транспорту та звязку України № 385 від 24 червня 2010 року.

З наведених вище норм видно, що за відсутності документів, на підставі яких виконуються вантажні перевезення до фізичних або юридичних осіб, які здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів транспортними засобами, застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Однак суд проаналізувавши матеріали справи встановив, що відповідно до нотаріально посвідченого договору оренди транспортного засобу від 12 травня 2015 року зареєстрованого в реєстрі за № 462, ФОП ОСОБА_1 передав в платне користуванню ТОВ «Гайдар Плюс» автомобіль марки TATA модель LPT 613-58 випуску 2008, тип Вантажний фургон, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Крім того, водій ОСОБА_5 працює у ТОВ «Гайдар Плюс», що підтверджується наказом від 01 липня 2016 року № 606к про прийняття на роботу, заявою до директора ТОВ «Гайдар Плюс» із проханням прийняти на роботу, копією трудової книжки ОСОБА_5

З наявних в матеріалах справи копій товарно транспортних накладних від 21 грудня 2016 року №3-8184234, №8-8184239, №8-8184240, №8-8184502, №8-8184505, №8-8184576, №8-8184683, №8-8184687, №8-8185057 міститься позначка, що товар прийняв водій/акспедитор ОСОБА_5, підпис засвідчено відбитком печатки ТОВ «Гайдар Плюс».

З огляду на наведене вище суд дійшов висновку, що відповідачем, як субєктом владних повноважень, відповідно до частини 2 статті 71 КАС України, не доведено обставин, що саме фізична особа підприємець ОСОБА_1 здійснював перевезення вантажу 21 грудня 2016 року автомобілем TATA модель LPT 613-58, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Матеріалами справи підтверджено, що станом на 21 грудня 2016 року вказаний автомобіль позивач передав в оренду ТОВ «Гайдар Плюс», водій ОСОБА_5, є працівником ТОВ «Гайдар Плюс».

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з частиною 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частина 2 статті 71 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, оскільки позивач, як власник транспортного засобу не може нести відповідальність за дії іншої юридичної особи.

Керуючись статтями 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163, 167 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №038577 від 31 січня 2017 року.

Присудити на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини 1 статті 254 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами встановленими статтями 185-186 КАС України.

Суддя Д.В. Татаринов