Справа № 334/235/17
Суддя: Добрєв М. В.
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 22.06.2017
Справа № 334/235/17
Провадження № 2-а/334/215/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючою судці - Добрєва М.В.,

при секретарі - Матвієнко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора 3-ї роти 1-го батальйону УПП в м. Києві ДПП лейтенанта ОСОБА_2, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка просить суд визнати дії інспектора 3-ї роти 1-го батальйону УПП ДПП в м. Києві лейтенанта ОСОБА_2 щодо складання постанови серії АР № 747717 від 05.01.2017 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. за порушення ч.3 ст.122 КУпАП, незаконними, тому як в її діях не мало місце вказане правопорушення. Адвокат позивачки посилається на те, що 05 січня 2017 року в місті Києві відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, інспектором 3-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в м. Києві лейтенантом ОСОБА_2 (надалі - відповідач) був складений протокол про адміністративне правопорушення, в якому було вказано, що ОСОБА_1, 03.01.2017 керуючи транспортним засобом BMW 3181 номерний знак НОМЕР_1 о 19 годині 00 хвилин в м. Києві по вул. Сікорського, 4-Б, здійснила стоянку даного транспортного засобу, чим унеможливила зустрічний розїзд, що суттєво перешкоджало дорожньому руху, чим порушила п.15.9 «ж» Правил дорожнього руху України, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП. На підставі протоколу відповідач того ж дня виніс постанову серії АР № 747717 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у вигляді штрафу 510 гривень, що підтверджується копією постанови, яка додана до позову.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Але вимоги цієї статті взагалі не виконані.

ОСОБА_1 мешкає у житловому комплексі «Зелений острів-2» у м. Києві за адресою: АДРЕСА_1. На території житлового комплексу є спеціально відведений паркувальний майданчик для паркування автомобілів мешканців цього комплексу. ОСОБА_1 кожного дня паркувала свій автомобіль на одному й тому ж місці. Так, 30.12.2016 вона на паркувальному місці житлового комплексу залишила свій автомобіль та поїхала потягом до м. Запоріжжя святкувати новорічні свята. Однак, 03.01.2017, близько 18 години 00 хвилин їй на мобільний телефон зателефонував начальник охорони житлового комплексу та повідомив, що транспортний засіб, який перебуває у моєму користуванні був пошкоджений невідомими особами, а саме що він був розмальовуй фарбою на вікнах та капоті, пробиті колеса, а також подряпані деталі кузову.

Того ж дня, близько 20 години 00 хвилин, вищевказана особа зателефонувала та повідомила, що співробітники Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції м. Києва, у відповідності до ч.3 ст.122 КУпАП та п.15.9 «ж» ПДР склали акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, у звязку з тим, що нібито вона суттєво заважає проїзду транспортних засобів. Відповідно до складеного акту, транспортний засіб було примусово переміщено ТОВ «Експрес».

Відповідно до вимог підпункту «ж» пункту 15.9 ПДР зупинка забороняється у місцях, де буде неможливим зустрічний розїзд або обїзд транспортного засобу, що зупинився. Із вказаними діями співробітників Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції м. Києва ОСОБА_1 категорично не згодна, тому що припаркувала транспортний засіб на спеціально відведеній для паркування ділянці житлового комплексу, жодних зауважень від охорони та адміністрації житлового комплексу відносно розташування автомобіля у вказаному місці, не надходило. Крім того, дорожні знаки або надписи забороняючі паркувати автомобіль у вказаному місці, на території житлового комплексу, відсутні.

Позивач в судове засідання не зявилася, її представник надав заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Відповідач в судове засідання двічі не зявився, причини неявки суду не повідомив, будь-яких пояснень чи заперечень по суті позову суду не надав, про час та місце слухання справи був повідомлений вчасно.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

інспектором роти №3 батальйону № 1 УПП м. Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, 05.01.2017 р. була складена постанова серії АР № 747717 від 05.01.2017р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.3 КУпАП про накладення на позивачки штрафу в сумі 510 грн.

У позові позивач зазначила, що на місці складання постанови, вона одразу пояснила інспектору поліції про те, що проживає в житловому комплексі «Зелений острів-2» у м. Києві за адресою: АДРЕСА_1. На території житлового комплексу є спеціально відведений паркувальний майданчик для паркування автомобілів мешканців цього комплексу, що вона кожного дня паркувала свій автомобіль на одному й тому ж місці. Далі, 30.12.2016 вона на паркувальному місці житлового комплексу залишила свій автомобіль та поїхала потягом до м. Запоріжжя святкувати новорічні свята, однак, 03.01.2017, близько 18 години 00 хвилин їй на мобільний телефон зателефонував начальник охорони житлового комплексу та повідомив, що транспортний засіб, був пошкоджений невідомими особами, а саме що він був розмальовуй фарбою на вікнах та капоті, пробиті колеса, а також подряпані деталі кузову, але співробітники поліції незаконно на евакуаторі забрали її автомобіль. Правила дорожнього руху, ОСОБА_1 не порушувала.

Відповідно до вимог ст. 71 КАСУ, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази. Про витребування доказів або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про відмову у витребуванні доказів окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи.

Частиною 3 ст. 258 КУпАП передбачено, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Ч. 3 ст. 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст.. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами справи.

На підставі вищевикладеного, суд враховує посилання позивача, які підтверджують те, що вона здійснила зупинку на спеціально обладнаній стоянці житлового комплексу, не здійснювала будь-яких перешкод іншим учасникам дорожнього руху, а також відсутність будь-яких пояснень чи заперечень з боку відповідача, всупереч вимогам ст. 71 КАС України, згідно якої, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльність покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, тому, суд вважає, що накладення на позивачку адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. є незаконним та необґрунтованим, яке застосоване з грубими процесуальними порушеннями зі сторони інспектора поліції, у звязку з чим, суд вважає доводи адвоката позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову серії АР № 747717 від 05.01.2017р., винесену інспектором роти №3 батальйону №1 УПП м. Києва Департаменту патрульної поліції України, ОСОБА_2, за ст. 122 ч. 3 КУпАП, відносно ОСОБА_1, про накладення на неї штрафу в сумі 510 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ця постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд міста Запоріжжя шляхом-подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя: Добрєв М. В.