Справа № 305/1672/16-а
Суддя: Тулик І. І.
Дата ухвалення: 2017-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 305/1672/16-а
Провадження по справі № 2-а/305/7/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.06.2017 Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

судді - Тулик І.І.

за участі: секретаря Шемота М.І.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Державної казначейської служби України в Рахівському районі Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: управління праці та соціального захисту населення Рахівської районної державної адміністрації в Закарпатській області про визнання дій неправомірними, зобов"язання вчинення дій та стягнення коштів

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до управління Державної казначейської службт України в Рахівському районі Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: управління праці та соціального захисту населення Рахівської районної державної адміністрації в Закарпатській області про визнання дій неправомірними, зобов"язання вчинення дій та стягнення коштів.

В обгрунтування позову зазначено, що постановою Рахівського районного суду Закарпатської області від 4 лютого 2015 року зобов"язано управління праці та соціального захисту населення Рахівської РДА призначити та виплатити ОСОБА_3, як представнику малозабезпеченій сім"ї у порядку та строки, визначені чинним законодавством україни, державної соціальної допомоги в період з 16 липня 2010 року по 27 червня 2013 року. Ця постанова суду була оскаржена , де Львівським апеляційним адміністративним судом була залишена в силі, і відповідно постанова набула законної сили 16 квітня 2015 року. Добровільне виконання постанови від 4 лютого 2015 року працівниками УСЗН Рахівської РДА по невідомих причинах не виконано, що є грубим порушенням чинного законодавства України. Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 27 травня 2016 року, яка набула законної сили 2 червня 2016 року, змінено спосіб виконання рішення із зобов"язання на стягнення з управління соціального захисту населення Рахівської державної адміністрації на користь ОСОБА_3 нарахованої, але не виплаченої державної соціальної допомоги згідно рішення суду за період з 01.01.2011 року по 31.05.2011 року та з 01.12.2011 року по 31.12.2012 року в сумі 30817,01 гривень. Рішення суду, якими присуджено позивачці кошти, як державну соціальну допомогу, відповідачем не виконано, оскільки безспірне списання кошьтів державного бюджету здійснюється Казначейством україни в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів Ккраїни, за черговістю надходження таких рішень, що є неправомірним. У зв"язку з чим просила зобов"язати управління Державної казначейської служби України в Рахівському районі Закарпатської області за невиконання рішення суду та постанови КМУ за №845 пунктів 47 і 50 від 3 серпня 2011 року стягнути суму 33328,59 гривень на користь ОСОБА_3, як це написано у постанові КМУ №845 п.47-50 від 03.08.2011 року та виконати рішення суду, яке набуло законної сили.

В ході розгляду справи позивачем збільшено позовні вимоги, мотивуючи тим, що відповідачем станом на 14 червня 2017 року не виконано та не вжито жодних правомірних дій по виконанню рішення суду, у зв"язку з чим виникло право на індексацію суми, яка підлягає до стягнення в силу ст. 625 ЦК України. Загальна сума до оплати згідно розрахунків, що підтверджено згідно чинного законодавства за не виконання рішення суду, яке набрало законної сили 16 квітня 2015 року з урахуванням індексу інфляції по Закарпатській області становить 54026 гривень, з якої 30817 гривень сума згідно рішення суду. 54026 грн. -30817 грн.= 23209 гривень - це та сума, яка розрахована за даними Державної служби статистики україни індексу інфляції по Закарпатській області за весь період згідно чинного законодавства, що складає до оплати позивачу ОСОБА_3, 54026 гривень. на підставі чого позивач просила позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з боржника 54026 гривень, яка складається з 30817,01 гривень згідно рішення суду та 23209 гривень відповідно до ст. 625 ЦК України за невиконання ч.5 ст. 124 Конституції України, та стягнути судові витрати в сумі 551,20 гривень.

Ухвалою суду від 28 березня 2017 року в даній справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору управління праці та соціального захисту населення Рахівської районної державної адміністрації в Закарпатській області.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позові та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що до управління Казначейства звернувся ОСОБА_1 від імені ОСОБА_3 із заявою про виконання виконавчого листа, виданого 28 травня 2015 року Рахівським районним судом Закарпатської області по справі №305/332/13-а з врахуванням ухвали Рахівського районного суду від 27 травня 2016 року про стягнення з управління соціального захисту населення Рахівської РДА на користь подинської ОСОБА_4 нарахованої, але не виплаченої державної соціальної допомоги в сумі 30817,01 гривень. Листом управління Казначейства від 21 червня 2016 року відповідно до вимог Порядку №295 звернулося до боржника - управління соціального захисту населення Рахівської районної державної адміністрації про вжиття заходів щодо виконання вище зазначеного виконавчого документу. Управління соціального захисту населення Рахівської РДА листом від 30 червня 2016 року повідомило, що виконати постанову Рахівського районного суду від 04.02.2015 року по справі №305/332/13-а про неможливість виконання, оскільки такі видатки не закладені в державний бюджет України, а наявні бюджетні призначення носять цілеспрямований та адресний характер використання, що унеможливлює будь-які інші виплати. Відповідно до підпункту 1 пункту 9 розділу УІ прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством України у порядку встановленому Кабінетом міністрів України, за черговістю надходження таких рішень. Для застосування положень ст. 625 ЦК україни щодо сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, у відповідача повинно бути прострочене грошове забов"язання перед стягувачем. Правовідносини між позивачем та управлінням Казнгачейства виникли виключно в площині виконання рішення суду. Управління Казначейства не мало жодних грошових зобов"язань перед ОСОБА_3. Таким чином, вимога позивача щодо компенсації матеріальної шкоди у вигляді інфляційний втрат є не обгрунтованою та не відповідає чинному законодавству. 5 липня 2016 року у зв"язку з наявними обставинами, визначеними п.33 Порядку №845 головним управлінням Казначейства внесено до прикладного програмного забезпечення "Формування інформації про виконання судових рішень" дані по вище згаданому виконавчому документу та повідомлено позивача, що з метою належного подальшого виконання згаданого виконавчого документа, відомості занесені до прикладного програмного забезпечення, та поточний номер в черзі. Крім того, Головним управлінням Казнгачейства забезпечено облік і зберігання виконавчого листа, виданого Рахівським районним судом, разом з документами до настання черги за бюджетною програмою КПКВ 3504040 "Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою". Враховуючи наведене, просить відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи в судове засідання не з"явився. Начальник управління ОСОБА_5 надала заяву, в якій просить справу розглянути без їхньої участі.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що постановою Рахівського районного суду Закарпатської області №305/332/13-а від 4 лютого 2015 року змінений позов ОСОБА_3 до управління праці та соціального захисту населення Рахівської РДА про визнання незаконним рішення, зобов"язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Визнано протиправним рішення управління праці та соціального захисту населення Рахівської районної державної адміністрації в Закарпатської області про відмову в призначенні громадянці ОСОБА_3, 05.04. ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканці с. Білин, урочище Росішка, буд. 110 Рахівського району Закарпатської області державної соціальної допомоги. Зобов'язано управління праці та соціального захисту населення Рахівської районної державної адміністрації в Закарпатській області призначити та виплатити громадянці ОСОБА_3, 05.04. ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканці с. Білин, урочище Росішка, буд. 110 Рахівського району Закарпатської області, як представнику малозабезпеченої сім'ї, у порядку та строки визначені чинним законодавством України, державної соціальної допомоги за період з 16.07. 2010 року по 27.06. 2013 року.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2015 року апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Рахівської райдержадміністрації залишено без задоволення, а постанову Рахівського районного суду Закарпатської області від 4 лютого 2015 року у справі №305/332/13-а без змін.

З метою звернення до примусового виконання судового рішення, Рахівським районним судом Закарпатської області 28 травня 2015 року видано виконавчий лист №305/332/13-а, провадження по справі №2-а/305/7/15.

Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 27 травня 2016 року за поданням державного виконавця змінено спосіб виконання рішення із зобов'язання на стягнення з Управління соціального захисту населення Рахівської державної адімністрації на користь ОСОБА_3 нарахованої, але не виплаченої державної соціальної допомоги згідно рішення суду за період з 01.01.2011 року по 31.05.2011 року та з 01.12.2011 року по 31.12.2012 року в сумі 30817,01 грн. Ця ухвала суду набула законної сили 2 червня 2016 року.

17 червня 2016 року позивач звернувся до Управління Державної казначейської служби України у Рахівському районі Закарпатської області із заявою про виконання виконавчого листа, виданого 28 травня 2015 року Рахівським районним судом Закарпатської області по справі № 305/332/13-а з врахуванням ухвали Рахівського районного суду Закарпатської області від 27 травня 2016 року про стягнення з управління соціального захисту населення Рахівської РДА на користь ОСОБА_3 нарахованої, але не виплаченої державної соціальної допомоги за період з 01.01.2011 по31.05.2011 та з 01.12.2011 по 31.12.2012 в сумі 30817,01 гривень.

Листом від 2 липня 2016 року №01-19/1/311 Управління Державної казначейської служби України у Рахівському районі Закарпатської області повідомило позивача, що відповідно до вимог Порядку, управління Казначейства листом від 21.06.2016 року №01-19/2/284 звернулося до боржника з проханням вжтти заходів щодо виконання ухвали Рахівського районного суду в сумі 30817,01 гривень та надати інформавцію стосовно оскарження рішення суду на виконання якого видано вище зазначений виконавчий документ по справі №305/332/13-а. Боржник, листом від 30.06.2016 року №1804/01-08/ вхідний №734 від 30.06.2016 року повідомив управління Казначейства про те, що виконати постанову рахівського районного суду по справі №305/332/13-а в добровільному порядку не являється можливим, оскільки такі видатки не закладені в державний бюджет україни, а наявні бюджентні призначення носять цілеспрямований та адресний характер використання, що унеможливлює будь-які інші виплати. На підставі наказу Державної казначейської служби України №295 від 19.10.2015 року та керуючись п.33 Порядку, управління Казначейства листом від 02.07.2016 року №01-19/1/3/10 відправили поштою пакет документів до Головного управління Державної казначейської служби україни в Закарпатській області для передачі його на виконання до Державної казначейської служби України за бюджетною програмою 3504040 "Забезпечення виконання рішень суду, що нарантовані державою".

Листами від 6 липня 2016 року №12-15/246-2713 та від 20 вересня 2016 року №12-15/259-3670 Головним упарвлінням Державної казначейської служби України у Закарпатській області повідомило стягувача ОСОБА_3 про те, що Головним управлінням Казначейства, відповідно до наказу Державної казначейської служби україни від 19.10.2015 ролку №295 "Про затвердження порядку здійснення безспірного списання коштів державного бюджетукї зрахунків боржника та за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів", з метою належного подальшого виконання згаданого виконавчого документа, відомості стягувача занесені до прикладного програмного забезпечення "Формування інформації про виконання судових рішень", її номер в черзі 11590. Крім того, Головним управлінням Казначейства забезпечено облік і зберігання виконавчого листа, виданого 28 травня 2015 року Рахівським районним судом по справі №305/332/2013-а, разом з документами до настання черги за бюджетною програмою КПКВ 3504040 "Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою". Відповідно до підпункту 1 пункту 9 розділу УІ Прикінцевих та перехідних положень Бюджеткого кодексу україни безспірне списання коштів державного бюджетк здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень. Станом на 18 вересня 2016 року номер стягувача в черзі 10918.

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_1 звернулася до суду.

Даючи оцінку діям відповідача, Управління Державної казначейської служби України в Рахівському районі Закарпатської області, щодо встановлення черговості, і таким чином не виконання рішення суду у встановлений, законом, строк, суд зазначає таке.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Принцип обов'язковості судових рішень знайшов своє відображення і в статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", за містом частин першої, другої, четвертої, якої судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України; судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України; невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

З 1 січня 2013 року набрав чинності Закон України від 05.06.2012 № 4901-VI "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", який встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження", та особливості їх виконання.

Названим законом держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган, державне підприємство, установа, організація, юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Зазначеним законом також визначено порядок виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу. Так, статтею 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до частини четвертої статті 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

6 лютого 2013 року набрав чинності у новій редакції Порядок виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі - Порядок №845), який визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Відповідно до пункту 3 Порядку №845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Пунктом 4 Порядку №845 на органи Казначейства покладено, зокрема, обов'язок із вжиття заходів до виконання виконавчих документів протягом установленого строку та розгляд письмових звернень (вимог) осіб, які беруть участь у справі, щодо виконання виконавчих документів, а також звернення (вимоги) прокурорів.

У силу положень пунктів 24 та 25 Порядку №845, стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів за його платіжними дорученнями здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.

Пунктом 6 цього ж Порядку передбачено, що у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних про перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового зв'язку, якщо зазначений рахунок відсутній; оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Згідно пункту 31 Порядку №845, у разі коли за визначеними органом Казначейства кодами програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету (кодами тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів) та економічної класифікації видатків бюджету, за якими здійснюється безспірне списання коштів, відсутні відкриті асигнування (кошти на рахунках) або до кінця бюджетного періоду їх недостатньо для виконання судового рішення, орган Казначейства надсилає боржнику вимогу щодо необхідності вжиття боржником заходів для встановлення таких асигнувань або здійснення інших дій, спрямованих на виконання судового рішення.

В свою чергу, відповідно до підпункту 1 пункту 47 вказаного Порядку безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих органом Казначейства документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником, а також інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника.

Пунктом 47 Порядку №845 встановлено, що безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством, у тому числі, на підставі поданих органом Казначейства документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником; інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника.

У силу пункту 48 Порядку №845 для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок.

Перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей.

Таким чином, безспірне списання коштів за рішенням судів здійснюється з рахунків боржника у межах відкритих асигнувань, а у разі їх відсутності, територіальний орган Казначейства надсилає боржнику вимогу, якою зобов'язує здійснити дії спрямовані на виконання рішення суду і пошук відкритих асигнувань. У такому випадку орган Казначейства може заборонити боржнику здійснювати інші видатки, окрім захищених статей, передбачених Бюджетним кодексом України.

Разом з тим, у разі неможливості виконання боржником судового рішення протягом двох місяців з моменту надходження заяви щодо здійснення безспірного списання, виконавчий документ та інші відомості передаються до Державної казначейської служби України для подальшого виконання. При цьому, строк виконання судового рішення Казначейством не може перевищувати трьох місяців з дня надходження виконавчого документу на підставі пункту 47 Порядку №845.

Як вбачається із матеріалів справи, виконавчий документ та інші відомості, необхідні для безспірного списання на користь позивача коштів за рішенням суду, направлені до Державної Казначейської служби 17 червня 2016 року.

Листом від 2 липня 2016 року №01-19/1/311, Державна казначейська служба у Рахівському районі Закарпатської області підтвердила отримання необхідних документів та відомостей, таким чином, виконавчий лист, виданий Рахівським районним судом Закарпатської області 28 травня 2015 року повинен був бути виконаний не пізніше 17 вересня 2016 року.

Станом на момент розгляду даної справи, відповідачем не надано доказів щодо вчинення дій спрямованих на виконання виконавчого листа, виданого на підставі постанови Рахівського районного суду від 4 лютого 2015 року і ухвали від 27 травня 2016 року та перерахування на користь ОСОБА_3 коштів у сумі 30817,01 гривень.

За таких обставин суд дійшов висновку, що зволікаючи у виконанні дій з перерахування коштів стягувачу, відповідач вчинив бездіяльність та як суб'єкт владних повноважень, який зобов'язаний неухильно виконувати покладені на нього обов'язки у спосіб та на підставі, що визначені Законом, належних дій не вчинив.

Відповідно до наданих Державній казначейській службі України повноважень, остання зобов'язана вживати дійсні та повні заходи щодо виконання судових рішень про стягнення з державних органів коштів (майна), і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на день звернення позивача до суду з даним позовом виконавчий лист Рахівського районного суду, виданий 28 травня 2015 року не виконано, чим порушено передбачений законодавством строк для такого виконання.

Доказів, які б спростовували доводи позивача щодо наявної невідповідності комплексу дій здійснених відповідачем із передбаченим Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» і Порядком №845, суду не надано.

Суд вважає за необхідне наголосити, що обов'язковість судових рішень гарантується статтею 124 Конституції України та практикою Європейського суду з прав людини. Зокрема, у рішенні від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції" Європейський суд з прав людини зазначив, що, право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Крім того, відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено пунктом 1 статті 1 Першого протоколу. Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування .

У випадку, що розглядається, суд констатує, що жодних обставин, що стали перешкодою у виконанні рішення суду у встановлений законом строку, відповідач не надав.

У контексті вищезазначеного, суд зазначає, що саме на державу покладено обов'язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вимог Конвенції (рішення у справі «Ромашов проти України»).

Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою (рішення у справі «Шмалько проти України»).

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України»).

У справі "ОСОБА_6 проти Італії" наголошує, що право на звернення до суду також передбачає практичне виконання остаточних, обов'язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.

Отже, виконання судового рішення не може відстрочуватися на незаконних підставах.

Таким чином, суд дійшов висновку, що судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає безумовному виконанню у встановлений законом строк.

При цьому суд вважає, що викладені у листі Державної казначейської служби України посилання на пункт 3 Порядку, за яким рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються у порядку черговості надходження таких документів, не можуть слугувати достатньою правовою підставою для порушення законодавчо встановленого строку виконання судового рішення.

Так, вказана норма не встановлює жодних винятків для недотримання приписів статті 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" щодо тримісячного строку для перерахування стягувачу коштів та підлягає застосуванню виключно у системному взаємозв'язку із зазначеним законодавчим положенням.

Розглядаючи вимогу позивача щодо стягнення із боржника 54026 гривень, яка складається із 30817,01 гривень згідно рішення суду та 23209 гривень індексу інфляції, відповідно до ст. 625 ЦК України, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншийй розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Правовідносини в даному спорі виникли виключно в межах виконання рішення суду. Управління Казначейства не має і не мало жодних грошових зобов"язань перед ОСОБА_3, отже і не може нести відповідальність за невиконання грошового зобов"язання в силу ст. 625 ЦК України, як того вимагає позивач. Так само не можуть бути стягнуті кошти із боржника- управління соціального захисту населення Рахівської РДА, оскільки управління соцзахисту залучене у справі як третя особа без самостійних вимог, яка не може нести адміністративну відповідальність.

Крім того, на підставі ст. 94 КАС України з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 551,20 гривень.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 69, 86, 94,118, 159- 163, КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Змінений адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати дії управління Державної казначейської служби України в Рахівському районі Закарпатської області неправомірними.

Зобов"язати управління Державної казначейської служби України в Рахівському районі Закарпатської області вчинити дії щодо виконання ухвали Рахівського районного суду Закарпатської області від 27 травня 2016 року про стягнення з управління соціального захисту населення Рахівської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_3 суми коштів в розмірі 30817,01 гривень.

Стягнути з управління Державної казначейської служби України в Рахівському районі Закарпатської області в користь ОСОБА_3 551,20 гривень судового збору.

В задоволенні решти змінених позовних вимог відмовити. .

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання повного тексту постанови суду.

Суддя: Тулик І.І.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Тулик І.І.