Справа № 344/445/17
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2017-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/6870/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Сапіги В.П.,

суддів: Обрізка І.М., Яворського І.О.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську (далі Управління) про визнання дій щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі Закон № 1788-ХІІ) протиправними, зобовязання зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії у відповідності до п. б ст. 13 Закону № 1788-ХІІ періоди роботи на посадах геологом і інженером по бурінню (буровим роботам) з 01.10.2006 по 17.02.2008, з 20.02.2008 по 06.05.2015 та призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 25.07.2016 по досягненню 55 віку.

Позовні вимоги мотивує тим, що 24.07.2016 йому виповнилось 55 років. Згідно записів в трудовій книжці його загальний стаж роботи складає більше 32 років, з них 13 років 3 місяці зайнятість протягом повного робочого дня на роботах зі шкідливими умовами праці, що дає йому право на отримання пільгової пенсії згідно списку №2 виробництв, професій та посад, затвердженого постановою КМУ від 01.08.2003 року №36. Зокрема, як видно із записів у трудовій книжці: з 01.10.2006 по 17.02.2008 працював геологом в ТОВ Интегра Бурение вахтово-експедиційним методом в місцевості, прирівняної до умов Крайньої Півночі, стаж роботи в цей період за Списком №2 становить 1 рік 4 місяці 16 днів; з 20.02.2008 по 06.05.2015 працював інженером по бурінню в ТОВ ВКТБ плюс вахтово-експедиційним методом в місцевості, прирівняної до умов Крайньої Півночі, стаж роботи в цей період за Списком №2 становить 7 років 2 місяці 13 днів. Професія Геолог та Інженер по бурінню (буровим роботам) передбачена списком №2 відповідно до постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року за №10. Отже, загальний стаж роботи позивача зі шкідливими умовами праці за період роботи в ТОВ Интегра Бурение та в ТОВ ВКТБ плюс складає 8 років 6 місяців 29 днів. Позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за списком №2, однак отримав відмову з посиланням на те, що зазначені періоди роботи не підтверджені матеріалами атестації робочих місць. Позивач вважає таку відмову неправомірною, а тому звернувся до суду з наведеним позовом.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 травня 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії відповідача та зобовязано його зарахувати до стажу позивача спірні періоди роботи на посадах, які даю право на пенсію за віком на пільгових умовах та призначити та здійснювати виплату спірної пенсії.

Не погоджуючись з прийнятим рішення суду першої інстанції, його оскаржило Управління. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, тому просить її скасувати і прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовує аналогічними доводами, що і в запереченні на адміністративний позов, зазначаючи, що спірні періоди роботи позивача не можуть бути зараховані до стажу роботи за Списком № 2, оскільки за ці періоди не підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за результатами атестації робочих місць.

12 червня 2017 року після відкриття апеляційного провадження позивачу за наявною в матеріалах справи адресою: вул. Довженка, 9/17, м. Івано-Франківськ було надіслано копію ухвали про відкриття апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та повістку-повідомлення про розгляд справи, який призначено на 26.06.2017 11:30. З незалежних від суду причин зазначене поштове відправлення повернулось в суд. За наявним в матеріалах справи номером контактного телефону позивача +73 абонент не піднімав трубку.

За змістом ч. 4 ст. 33 КАС України фізичним особам судовий виклик надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Згідно абз. 2 ч.3 ст. 167 КАС України судове рішення вважається врученим, у тому числі у разі повернення поштового відправлення, яке не вручено адресату з незалежних від суду причин, та у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, повідомленою цими особами суду, або за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, чи для фізичних осіб, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, яка зареєстрована у встановленому законом порядку.

Таким чином сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання апеляційного суду не з'явились, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. В силу вимог ч.1ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

На підставі положень ч. 3 ст. 72 КАС України пільговий стаж позивача за Списком №2, який становить 04 роки 08 місяців 23 дня та визнається сторонами, суд апеляційної інстанції не вважає за потребу у його доказуванні.

Відповідачем відмовлено в зарахуванні до пільгового стажу періоди роботи позивача з з 01.10.2006 по 17.02.2008, з 20.02.2008 по 06.05.2015.

Судом апеляційного суду з врахуванням встановленого судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 у звязку з досягненням 55 - річного віку 16.09.2016 звернувся до Управління із заявою про призначення пенсії за віком по Списку №2., вважаючи, що у нього належно підтверджений спеціальний стаж роботи записами у трудовій книжці та довідками, які підтверджують його зайнятість на роботах по Списку №2

Управління листом № 4313/03 від 09.12.2016 відмовило позивачу в призначенні пенсії за віком по Списку №2 у звязку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи по Списку №2, що дає право для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до п.б ст. 13 Закону № 1788-ХІІ у віці 55 років. Не зараховано Управлінням наступні періоди роботи: в ТОВ «Аргиллит» з 01.10.2006 по 01.04.2007 та за наказом про переведення до ТОВ «Интегра-Бурение» з 02.04.2007 по 17.02.2008 на посаді геолога безпосередньо зайнятого на буровій у центральній-інженерно-технічній службі; в ТОВ «ВКТБ плюс» з 20.02.2008 по 06.05.2015 на посаді інженера по бурінню у звязку з тим, що вказані періоди роботи не можуть бути зараховані до стажу роботи за списком №2, оскільки не підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за результатами атестації робочих місць.

Вважаючи зазначену відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач досяг 55 річного віку, у нього наявний стаж роботи більше 32 років, із них не менше 13 років 3місяці стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, який підтверджений записами у трудовій книжці, довідкою уточнюючою характер роботи або умов праці, робота в яких зараховується в спеціальний стаж, який надає право на дострокову трудову пенсію по віку (по старості) у звязку із особливими умовами праці №822 ТОВ Интегра Бурение від 12.05.2015 та довідкою № 48 ТОВ ВКТБ плюс від 30.03.2016.

Крім того, судом зроблено висновок, що не може бути підставою для відмови позивачу в призначенні пільгової пенсії при відсутності підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення за результатами атестації робочих місць, так як за приписами ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Проте, суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду на підставі наступного.

Пунктом 2 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Пунктом «б» частини першої статті 13 Закону 1788-ХІІ встановлено, що мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За приписами статті 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць, постанова № 442 відповідно), та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Із зазначених нормативних актів видно, що основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Порядок проведення атестації робочих місць та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Положеннями Порядку проведення атестації робочих місць визначено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації робочих місць дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року, 25 листопада 2014 року, 17 березня 2015 року (справи №№ 21-183а13,21-519а14, 51-585а14 відповідно) та від 12 квітня 2016 року (справа № 21-6501а15).

Колегія суддів зазначає, що трудова книжка позивача за спірні періоди роботи не містить запису про проведення атестації умов праці на відповідних посадах та не відображає характеру умов праці, а також зайнятості у шкідливих умовах праці повний робочий день.

Отже, посилання суду першої інстанції, що не може бути підставою для відмови позивачу в призначенні пільгової пенсії при відсутності підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення за результатами атестації робочих місць, так як за приписами ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка є помилковими, які не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

В матеріалах справи відсутні дані про проведення атестації робочого місця позивача в

ТОВ «Аргиллит» з 01.10.2006 по 01.04.2007 та за наказом про переведення до ТОВ «Интегра-Бурение» з 02.04.2007 по 17.02.2008 на посаді геолога безпосередньо зайнятого на буровій у центральній-інженерно-технічній службі, в ТОВ «ВКТБ плюс» з 20.02.2008 по 06.05.2015 на посаді інженера по бурінню, у звязку з чим вказані періоди роботи не можуть бути зараховані до стажу роботи за Списком №2, що дають право на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-ХІІ, без належно встановленого факту проведення атестації робочого місця за вказані періоди роботи позивача, що є необхідною умовою для виникнення спірного права.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи чинне законодавство та обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції безпідставно частково задовольнив позов, оскільки відповідач, як суб'єкт владних повноважень, виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Всупереч вищенаведеній нормі закону висновки суду апеляційної інстанції зроблені без повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, до того ж не ґрунтуються на законі.

Статтею 202 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність таких обставин; невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Оскільки суд першої інстанції допустився порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, то ухвалене ним рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську задовольнити.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 травня 2017 року у справі № 344/445/17 скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5
Повний текс виготовлено 27.06.2017р.