Справа № 227/358/17
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2017-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

23 червня 2017 року м. Київ К/800/20897/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Іваненко Я.Л., перевіривши касаційну скаргу Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 07 квітня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» Відокремленого підрозділу «Шахта «Добропільська» про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом, в якому просив: визнати неправомірними дії Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо незарахування позивачу до пільгового стажу періоду роботи у ВП «Шахта Добропільська» в якості електрослюсаря підземного з 30 листопада 1999 року по 27 січня 2000 року; зобов'язати Добропільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати позивачу до пільгового стажу період роботи у ВП «Шахта Добропільська» в якості електрослюсаря підземного з 30 листопада 1999 року по 27 січня 2000 року.

Постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 07 квітня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року, позовні вимоги задоволено.

Відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 07 квітня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування доводів касаційної скарги зазначає, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є, зокрема, документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці, а оскільки чергова атестація робочих місць Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» Відокремленого підрозділу «Шахта «Добропільська» була проведена з порушенням строків її проведення, дії Управління щодо незарахування позивачу до пільгового стажу періоду роботи з 30 листопад 1999 року по 27 січня 2000 року є правомірними.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що листом № 93/С-02-01-06 від 01 грудня 2016 року відповідач повідомив позивача, що до стажу роботи на пільгових умовах не зараховано період роботи з 30 листопад 1999 року по 27 січня 2000 року у якості електрослюсаря підземного у ВП «Шахта "Добропільська», оскільки адміністрацією підприємства несвоєчасно проведено чергову атестацію робочих місць.

Позивач, вважаючи такі дії відповідача неправомірними, звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Спірним питанням у даній справі є правомірність (неправомірність) незарахування періоду роботи позивача з 30 листопада 1999 року по 27 січня 2000 року у ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» ВП «Шахта "Добропільська» у зв'язку з несвоєчасністю проведення адміністрацією підприємства атестації робочого місця позивача за професією «електрослюсар підземний».

Як встановлено судами попередніх інстанцій, в період з 30 листопада 1999 року по 27 січня 2000 року позивач працював електрослюсарем підземним з повним робочим днем на "Шахті Добропільська" ВО "Добропіллявугілля", що підтверджується записом у трудовій книжці позивача та відповідачем не оспорюється.

Крім того судами встановлено і не заперечується сторонами, що у зв'язку з недостатнім фінансуванням, чергова атестація робочого місця позивача «електрослюсар підземний» була проведена ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» ВП «Шахта "Добропільська» 28 січня 2000 року, а попередня - 29 листопада 1994 року.

З 30 листопада 1999 року по 27 січня 2000 року позивач працював на посаді «електрослюсаря підземного», яка віднесена до переліку робіт зі шкідливими умовами праці, передбачених Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах з особливо небезпечними і особливо тяжкими умовами праці, зайнятість на яких повний робочий день дає право на пенсію по віку на пільгових умовах, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці України від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України 16 вересня 2014 року №21-307а14.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанції дійшли висновку, що оскільки чергова атестація робочого місця позивача проводилася 28 січня 2000 року, а попередня - 29 листопада 1994 року, і з 30 листопада 1999 року по 27 січня 2000 року позивач працював на посаді електрослюсаря підземного, яка віднесена до переліку, зайнятість на яких повний робочий день дає право на пільгове пенсійне забезпечення, а відтак період роботи позивача з 30 листопада 1999 року по 27 січня 2000 року має бути зарахований до пільгового стажу за результатами проведених атестацій.

Висновки судів узгоджуються з вимогами законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, відповідають дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги їх не спростовують та ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній обставини і зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій допущено порушення норм матеріального та процесуального права, а зазначені в касаційній скарзі доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 07 квітня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» Відокремленого підрозділу «Шахта «Добропільська» про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Я.Л. Іваненко