Справа № 820/2668/17
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

29 червня 2017 р. № 820/2668/17

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Бідонько А.В., розглянувши адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Територія виробництва" до Приватного нотаріуса Харківського нотаріального округу ОСОБА_1 про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Територія виробництва", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до приватного нотаріуса Харківського нотаріального округу ОСОБА_1, в якому просить суд визнати незаконними та скасувати рішення приватного нотаріуса Харківського нотаріального округу ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, стосовно реєстрації права власності на вказані у позовній заяві нежитлові приміщення за ОСОБА_2, які розташові за адресою м. Харків, вул. Сіриківська 1, а саме:

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №35822605 від 22.06.2017 року;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №35822605 від 22.06.2017 року;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №35821754 від 22.06.2017 року;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №35821187 від 22.06.2017 року;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №35820672 від 22.06.2017 року;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №35823684 від 22.06.2017 року;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №35818545 від 22.06.2017 року;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №35840887 від 23.06.2017 року;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №35841988 від 23.06.2017 року;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №35824257 від 22.06.2017 року;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №35840263 від 23.06.2017 року;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №35820257 від 22.06.2017 року;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №35819726 від 22.06.2017 року;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №35824048 від 22.06.2017 року;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №35819277 від 22.06.2017 року;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №35841535 від 23.06.2017 року;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №35843054 від 23.06.2017 року.

Вирішуючи питання, викладені у ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя зазначає наступне.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 29.09.2015 року по справі №642/510/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ТОВ «Територія виробництва», заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову було задоволено та встановлено заборону на відчуження нежитлових приміщень за адресою м. Харків, вул. Сіриківська 1, а саме: нежитлові приміщення підвалу I, II , загальною площею 38,8 кв.м. в літ «А-4»; нежитлові приміщення 1-го поверху № 1, 1а, 2, 3,5-7, 11, 14-23, 25-28, III, IV, VI площею 612,9 кв.м.; 2-го поверху № 29-44, 44а, 45-53, 99-108, VII, VIII, площею 615,7 кв.м.; 3-го поверху № 54-61,61а, 62,62а,63-67,67а,68,68а,69,69а,70-73, IX, X площею 630,9 кв.м.; 4-го поверху № 76-82,82а,83,86-88,91-95,97,98,XI, X площею 620,8 кв.м.; тех. поверху № 109-119, XIII, XV,площею 265,7 кв.м., загальною площею 2746,0 кв.м. в літ «А-4»; нежитлові приміщення 1-го поверху № 1 площею 58,5 кв.м. в літ "Б-2"; нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-25, 60,61, II, 26-33, 2-го поверху №34-37, 39-44, 44а, 45-59 площею 5553,5 кв.м. в літ. "Б-2"; нежитлові приміщення1-го поверху № 1-4 загальною площею 381, 6 кв.м. в літ "В-2"; нежитлові приміщення антресолі № 5 площею 132,1 кв.м.; 2-го поверху №6 площею 382,2 кв.м в літ. "В-2", загальною площею 514,3 кв.м.; нежитлові приміщення № 13-18 загальною площею 206,3 кв.м. в літ. "Г-1"; нежитлові приміщення " 1-12 загальною площею 236,4 кв.м. в літ. "Г-1"; нежитлове приміщення №2 загальною площею 154,0 кв.м. в літ. "Д-1"; нежитлове приміщення № 1 загальною площею 240,6 кв.м. в літ. "Д-1"; нежитлові приміщення № 1,2 загальною площею 65,2 кв.м. в літ. "Е-1"; нежитлові приміщеннґ № 4-10 загальною площею 232,0 кв.м. в літ. "Е-1"; нежитлові приміщення 2-го поверху № 2-5 загальною площею 15,7 кв.м. в літ. "К-2"; нежитлове приміщення № 1 загальною площею 64,9 кв.м. в літ. "К-2"; нежитлові приміщення 2-го поверху №3,4 загальною площею 21,1кв.м. в літ. "О-2"; нежитлові приміщення1-го поверху № 1,2 загальною площею 23,4 кв.м. в літ. "О-2"; 1/2 частину нежитлової будівлі літ. "И-1", площею 15,0 кв.м.; 1/2 частину нежитлової будівлі літ "И-1", площею 15,0 кв.м.

В подальшому, приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу ОСОБА_1 прийнято рішення від 22.06.2017 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,індексні номери: 35822605, 35822605, 35821754, 35821187, 35820672, 35823684, 35818545, 35840887, 35841988, 35824257, 35840263, 35820257, 35819726, 35824048, 35819277, 35841535, 35843054, на підставі яких внесено запис про право власності на вищевказані нежитлові приміщення, які розташовані за адресою м. Харків, вул. Сіриківська, 1, за ОСОБА_2

Судом встановлено, що предметом розгляду в даному провадженні є визнання протиправним та скасування рішень приватного нотаріуса Харківського нотаріального округу ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, від 22.06.2017 року індексні номери: 35822605, 35822605, 35821754, 35821187, 35820672, 35823684, 35818545, 35840887, 35841988, 35824257, 35840263, 35820257, 35819726, 35824048, 35819277, 35841535, 35843054, на підставі яких внесено запис про право власності на нежитлові приміщення, які розташовані за адресою м. Харків, вул. Сіриківська, 1, за ОСОБА_2, з приводу чого суд зазначає наступне.

Згідно положень ч.1 та 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що завданням адміністративного судочинства є розгляд і вирішення спорів про поновлення порушених субєктивних прав громадян і організацій у сфері публічно - правових відносин.

Положеннями статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що є справою адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, справою адміністративної юрисдикції є спір, який виник між двома (кількома) конкретними субєктами стосовно їхніх прав та обовязків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один субєкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) субєкта, а ці субєкти відповідно зобовязані виконувати вимоги та приписи такого владного субєкту. У випадку якщо субєкт владних повноважень у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого субєкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно не може вирішуватись адміністративним судом.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень", згідно п.7 ч.1 ст.3 КАС України, означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

За правилами п.1 ч.1 ст.15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Враховуючи те, що у справі, яка розглядається, спірні правовідносини пов'язані із переходом права власності на вказані нежитлові приміщення, з правомірністю якого не погоджується позивач, суд приходить до висновку, що спір не є публічно-правовим, а є фактично спором про право, а отже має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України №21-41а16 від 14.06.2016.

Згідно з ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 109 КАС України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Територія виробництва" до Приватного нотаріуса Харківського нотаріального округу ОСОБА_1 про скасування рішення, оскільки вказану позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а її розгляд має здійснюватись відповідним місцевим загальним судом в порядку цивільного судочинства.

На підставі вищевикладеного та керуючись 109, 165, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Територія виробництва" до Приватного нотаріуса Харківського нотаріального округу ОСОБА_1 про скасування рішення.

Розяснити позивачу, що розгляд заявлених позовних вимог належить до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного проваджені або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Бідонько А.В.