Справа № 805/2108/17-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2017 р. Справа №805/2108/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 15 год. 05 хв.

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Голубової Л.Б.,

за участі секретаря судового засідання Маковецької О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом приватного акціонерного товариства «Українська керамічна група»

до Головного управління ДФС у Донецькій області

про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень від 09 березня 2017 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1, за дов. від 30.05.2017 року,

представника відповідача: ОСОБА_2, за дов. від 13.04.2017 року

Приватне акціонерне товариство «Українська керамічна група» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень від 09 березня 2017 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2.

Заявлені вимоги позивач обґрунтував безпідставністю висновків фіскального органу, викладених в акті документальної планової виїзної перевірки № 189/14-01/22042269 від 10 лютого 2017 року, яким встановлено порушення пунктів 274.1, 274.2 статті 274, пункту 284.1 статті 284, пунктів 286.1, 286.2 статті 286 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на землю (орендна плата) по м. Словянськ (вул. Заводська, 2) в сумі 29172,30 гривень за період з 29.02.2016 року по 30.06.2016 року та занижено податок на землю в сумі 14849,24 гривень м. Словянськ (вул. Заводська, 2) в сумі 14849,24 гривень за період з 29.02.2015 року по 28.02.2016 року.

На підставі акту документальної планової виїзної перевірки від 10 лютого 2017 року податковими повідомленнями-рішеннями від 09 березня 2017 року № НОМЕР_1 позивачеві збільшено суму грошового зобовязання з податку на землю в сумі 11066,68 гривень та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 2766,67 гривень та № НОМЕР_2, яким позивачеві збільшено суму грошового зобовязання з орендної плати за землю в сумі 11650,17 гривень та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 2912,54 гривень.

Сутність порушень, визначених при проведенні документальної планової виїзної перевірки полягає у тому, що позивач почав користуватись земельною ділянкою площею 0,4542 га, розташованою за адресою: м. Словянськ, вул. Заводська, 2 з 25 травня 2015 року, коли придбав у власність три склади. З 29 лютого 2016 року ця ж земельна ділянка використовується позивачем на підставі договору оренди землі.

Додатком до договору є витяг № 2-25-10-0071 від 20 січня 2016 року про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Оцінка землі складає 1066977,03 гривень.

Виходячи з вказаної оцінки сторонами договору оренди підписаний розрахунок розміру орендної плати до договору. Однак, при проведенні перевірки відділ Держгеокадастру у місті Словянську надав податковій інспекції під час проведення перевірки довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки зовсім з іншими даними, а саме: в 2015 році 1551274,68 гривень, в 2016 році 2222970,43 гривень.

Таким чином, позивач вважає, що керувався при сплаті орендної плати за земельну ділянку даними договору та первинної оцінки земельної ділянки, не порушуючи вимоги податкового законодавства, тому не може бути притягнуто до будь-якої відповідальності.

Позивач зазначає, що на території міста Словянська, де здійснює господарську діяльність ПрАТ «Українська керамічна група», проводилася антитерористична операція, тому пільги, встановлені статтею 6 Закону України №1669-VII від 02.09.2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» поширюються на нього як платника земельного податку.

Виходячи з наведеного, ПрАТ «Українська керамічна група» вважає, що податкові повідомлення-рішення від 09 березня 2017 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 є неправомірними та просить їх скасувати.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідачем надано письмові заперечення від 22 червня 2017 року (а.с. 121-122). В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що відділом Держгеокадастру у м. Словянську надано інформацію стосовно спірних земельних ділянок та їх нормативної грошової оцінки, яку він використав при проведенні перевірки. Перевіркою встановлено, що позивачем порушено норми пунктів 274.1, 274.2 статті 274, пункту 284.1 статті 284, пунктів 286.1, 286.2 статті 286 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на землю, тому було прийнято спірні податкові повідомлення-рішенням.

З зазначених причин відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Українська керамічна група» є юридичною особою, яке зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з кодом 22042269 з 28 жовтня 1993 року, що доведено випискою та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також статутом підприємства (а.с. 7, 38-41, 8-35).

ПрАТ «Українська керамічна група» перебуває на обліку як платник податків у Словянській ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області з 28 квітня 1994 року, про що зазначено у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 39 зв. бік).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України, статті 94 Податкового кодексу України (надалі ПК України) податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно до приписів підпункту 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За вимогами підпункту 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства (пункт 288.1 статті 288 ПК України).

Пунктом 286.2 статті 286 ПК України передбачено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця, як визначено в пункті 287.3 статті 287 Податкового кодексу України.

Судом встановлено, що згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 25 травня 2015 року ПрАТ «Українська керамічна група» згідно договору купівлі-продажу було придбано три склади за адресою: м. Словянськ, вул. Заводська, 2 загальною площею 1169,2 кв.м, 1124,9 кв.м та 1415,2 кв.м відповідно (а.с.79-81).

29 лютого 2016 року позивачем зі Словянською міською радою було укладено договір оренди землі стосовно земельної ділянки загальною площею 0,4542 га, розташованою за адресою: м. Словянськ, вул. Заводська, 2 (а.с. 63-68). Згідно пункту 5 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1066977,03 гривень. Строк оренди складає десять років.

Оскільки позивач є платником орендної плати за землю з 25 травня 2015 року, то надав до Словянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області податкову декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2015 рік, відповідно до якої нарахована сума податку з травня по грудень 2015 року складає 9341,02 гривень.

16 березня 2016 року позивачем надано до Словянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області податкову декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 рік, відповідно до якої самостійно нарахована сума податку з січня по грудень 2016 року складає 9811,31 гривень (а.с. 101-110).

Підставою виникнення зазначених вище податкових зобовязань є документи про право власності на землю та договір оренди земельної ділянки, укладений з Словянською міською радою.

Таким чином, усього з травня 2015 року по грудень 2016 року позивачем самостійно задекларовано до сплати орендної плати за земельні ділянки в розмірі 19152,33 гривень.

Отже, позивач сплачував суму орендної плати за землю відповідно до первинної грошової оцінки, вказаної в пункті 5 договору та у витягу № 2-25-10-0071 Держгеокадастру, а саме: 1066977,03 гривень (а.с. 73).

Відповідно до пунктів 274.1-274.1 статті 274 ПК України ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Ставка податку встановлюється у розмірі не більше 12 відсотків від їх нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні субєктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності).

Згідно з вимогами пункту 284.1 статті 284 ПК України Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

Органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки рішення щодо ставок земельного податку та наданих пільг зі сплати земельного податку юридичним та/або фізичним особам за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Нові зміни щодо зазначеної інформації надаються до 1 числа першого місяця кварталу, що настає за звітним кварталом, у якому відбулися зазначені зміни.

Згідно до пункту 286.1 статті 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Наведене свідчить, що органи місцевого самоврядування, центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва мають право змінювати ставки плати за землю.

Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України встановлено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом.

Базою оподаткування земельним податком, зокрема, є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом (підпункт 271.1.1 пункту 271.1 статті 271 ПК України).

Відповідно до пункту 288.7 статті 288 ПК України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Таким чином, наведеним вище нормами закріплено обов'язок платника земельного податку, а відповідно до пункту 288.7 статті 288 ПК й платника орендної плати за землю, подавати дані Державного земельного кадастру про нормативну грошову оцінку землі разом із першою декларацією та у разі зміни такої оцінки.

Натомість, відповідач у пункті 3.5.1 акту перевірки зазначив, що керувався оновленими даними нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, наданими відділом Держгеокадастру в м. Словянськ.

Отже, зміна розміру земельного податку чи нормативної грошової оцінки земельних ділянок є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договору оренди землі його учасниками.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду України від 07 квітня 2015 року № 21-117а15, від 02 грудня 2014 року № 21-274а14, від 15 листопада 2016 року у справі № 804/7803/15.

Стосовно застосування пільги, встановленої статтею 6 Закону України № 1669-VII від 02.09.2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», суд зазначає, що пільга щодо звільнення від сплати орендної плати за користування земельними ділянками, зокрема, у місті Словянську існувала до 01 січня 2016 року, тобто, до внесення відповідних змін у статтю 6 зазначеного Закону. У 2015 році така пільга існувала, однак позивач самостійно задекларувавши до сплати суми земельного податку, для застосування пільги повинен був подати уточнену декларацію, зменшивши раніш подані показники до нуля.

За таких обставин, вимоги про неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень від 09 березня 2017 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 не підлягають задоволенню.

За приписами ч. 2 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

На підставі положень Податкового кодексу України та на підставі ст.ст. 8 - 11, 40, 94, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У позовних вимогах приватного акціонерного товариства «Українська керамічна група» до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень від 09 березня 2017 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 відмовити.

Постанова прийнята в нарадчій кімнаті та проголошена її вступна та резолютивна частина в присутності представників сторін 22 червня 2017 року.

Повний текст постанови виготовлено 22 червня 2017 року.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Голубова Л.Б.