Справа № 643/15621/16-а
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2017-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 р. Справа № 643/15621/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Донець Л.О.

Суддів: Бенедик А.П. , Мельнікової Л.В.

за участю секретаря судового засідання Дорошенко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова на постанову Московського районного суду м. Харкова від 16.03.2017р. по справі № 643/15621/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

12.12.2017 року, ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (далі - відповідач), в якому просить суд, зобов'язати відповідача провести перерахунок призначеної пенсії у розмірі 90% від заробітної плати з моменту порушення її права, повернувши недоплачену суму.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 16 березня 2017 року позов було задоволено.

Зобов'язано відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії за ставкою 90%, починаючи з часу її зменшення до 80%, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до виплати сумою пенсії.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції постанову Московського районного суду м. Харкова від 16 березня 2017 року скасувати та постановити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм чинного законодавства.

Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, положення Закону України «Про державну службу», фактичні обставини справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач знаходиться на пенсійному обліку у відповідача, як отримувач пенсії призначеної відповідно до умов Закону України «Про державну службу» з 04.08.2006 року довічно.

На час призначення пенсії, розпорядженням №109053 від 08.09.2006 року встановлений її розмір, який складає 86% від заробітку, виходячи із стажу державної служби 16 років 5 місяців 19 днів.

На підставі постанови Московського районного суду м. Харкова від 10.10.2007 року у справі №2а-165/07 змінено розрахунок пенсії позивача, та розпорядженням №109053 від 06.11.2007 року, до стажу роботи державного службовця зараховано стаж роботи державного службовця період роботи у спеціальному суді «28» на посаді завідуючої діловодством з 01.12.1961 року по 04.08.1970 рік, з 04.08.2006 року з урахуванням вислуги років державного службовця з суми для обчислення пенсії 4960,00 грн. у розмірі 40% за 25 років 3 місці 19 днів.

Розмір пенсії станом на 04.08.2006 рік складає - 4308,00 - розмір пенсії з обмеженням, із розрахунку:

4960,00 - оклад;

90% - процент розрахунку пенсії від заробітку;

4464,00 - основний розмір пенсії (4960,00* 90%).

Згідно до постанови Московського районного суду м. Харкова від 03.09.2012 року та ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2013 року по справі №2027/2а-1114/12, розпорядженням відповідача №109053 від 12.03.2013 року позивачу проведений перерахунок пенсії.

Розмір пенсії позивача станом на 01.01.2012 року складає - 8220,00 грн - загальний розмір пенсії з обмеженням, що забезпечує максимальну виплату, із розрахунку:

12017, 60 - оклад;

80% - процент розрахунку пенсії від заробітку;

9614,08 грн - основний розмір пенсії (12017,00 *80%);

57,54 - підвищення дітям війни.

У відповідності до постанови Московського районного суду м. Харкова від 22.08.2013 року, ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2013 року у справі №643/11511/13-а, розпорядженням відповідача №109053 від 17.12.2013 року позивачу обчислена пенсія станом на 01.12.2006 рік у розмірі 12912,83 грн - загальний розмір пенсії, із розрахунку:

16058,00 грн - оклад;

80% - процент розрахунку пенсії від заробітку;

12846,40 грн - основний розмір пенсії (16058,00*80%);

66,43грн - підвищення дітям війни.

Позивач звернулась до відповідача з заявою від 23.11.2016 року про роз'яснення порядку нарахування її пенсії.

02.12.2016 року відповідачем надана відповідь.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходив із приписів Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», та зробив висновок, про те, що пенсія позивачу була призначені у розмірі 90% від заробітку до внесення змін до ст. 37 Закону України «Про державну службу», то приписи згаданого вище Закону щодо обмеження пенсії до 80% на позивача не поширюються.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

В своїй письмових поясненнях до суду апеляційної інстанції, представник відповідача каже, що підставою для прийняття відповідачем розпоряджень №№109053 від 12.03.2013 року та від 17.12.2003 року стало застосування судових рішень Московського районного суду м. Харкова від 03.09.2012 року по справ №2027/2а-1114/12 та від 22.08.2013 року по справі №643/11511/13-а.

Вказаними розпорядженнями пенсія позивачу стала обраховуватись з застосуванням 80% від заробітку.

Крім цього, представником відповідача вказується на здійснення вказаного перерахунку у відповідності до стаття 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що діяла станом на 01.10.2011 рік), на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Матеріали справи свідчать про те, що на підставі судових рішень, що набрали законної сили позивачу було задоволено позови.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 03.09.2012 року позов задоволено. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду в Московському районі м. Харкова здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком, призначеної згідно довідки № 124 від 22.02.2012 року, виданої Господарським судом Харківської області.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 22.08.2013 року позов задоволено. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду в Московському районі м. Харкова здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком, згідно довідок Господарського суду Харківської області № 103 від 17.06.2013 року, та № 140 від 31.07.2013 року без обмеження максимального розміру пенсії, починаючи з 04.06.2013 року.

Дані судові рішення не скасовані, тому є чинними та повинні виконуватися відповідачем.

Колегія суддів, не вбачає обґрунтованих підстав для зменшення позивачу розміру грошового утримання - з 90 % на 80%, наведені вище судові рішення не містять вказаних вказівок. Крім цього застосування приписів статті 37 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла станом на 01.10.2011 рік є помилковим, оскільки пенсія позивачу призначена у 2006 році, а відповідно до судового рішення від 10.10.2007 року при її обчисленні враховується 90% від заробітку.

Виходячи із вищевикладеного, колегія суддів, вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність порушеного права позивача.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що поновлення порушеного права позивача можливо шляхом скасування розпоряджень №109053 від 12.03.2013 року та №109053 від 17.12.2013 року в частині визначення 80% від заробітної плати під час обрахування пенсії позивача.

Апеляційна скарга не містить спростувань вказаних доводів, лише повторює позицію викладену в письмових запереченнях на позовну заяву.

Застосування норм процесуального права у такий спосіб передбачено ст.. 11 КАС України, відповідно до якої, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано адміністративний позов, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Щодо частини позовних вимог про зобов'язання відповідача провести перерахунок призначеної пенсії у розмірі 90% від заробітної плати з моменту порушення її права, повернувши недоплачену суму,то колегія суддів зазначає на таке.

Згідно до ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог. Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень щодо справ, зазначених у пункті 5 частини першої статті 183 2 цього Кодексу, встановлюється 15-денний строк, який обчислюється з дня виявлення суб'єктом владних повноважень підстав для звернення до адміністративного суду. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, встановлюється місячний строк.

Відповідно до ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Аналізуючи викладені вище норми, колегія суддів дійшла до висновку про те, що строк звернення до адміністративного суду з позовом як різновид строку позовної давності та наслідки його пропущення, встановлені ч.2 ст.100 КАС України, можуть застосовуватися судом лише у випадку, коли мало місце порушення прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду за захистом цих прав.

Вказані позиція узгоджується з аналогічною правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 06.10.2013 року у справі №21-389а13.

Позивач дізналась про своє порушене право у 2016 році, звернулась до суду 12.12.2016 року, тому позовні вимоги слід задовольнити за період часу з 01.06.2016 року, та зобов'язати відповідача здійснити обчислення пенсії позивачу з урахуванням 90% від заробітної плати та провести відповідні виплати.

Як вбачається із викладених вище обставин, відповідачем порушені права позивача за період часу з 12.03.2013 року, тому колегія суддів дійшла до висновку про те, що позовні вимоги за період часу з 12.03.2013 року по 01.06.2016 рік підлягають залишенню без розгляду.

Щодо питання стягнення судового збору, то колегія суддів вказує на таке.

Відповідно до ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з даним позовом ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у загальному розмірі 551 грн. 20 коп., про що свідчить квитанція № 4 від 10.12.2016 року (а.с.7).

Оскільки даною постановою апеляційного суду позовні вимоги задоволено, то відповідно до ст. 94 КАС України слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань за зобов`язаннями Управління Пенсійного фонду України в Московському районі в м. Харкова на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу адміністративного позову у розмірі 551 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга не містить посилань на вказані доводи, але суд апеляційної інстанції керувався ст. 195 КАС України, відповідно до якої суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановленні під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи

Судом першої інстанції були неповністю з'ясовані обставини справи, що мають значення для справи, тому судове рішення підлягає частковому скасуванню, а апеляційна скарга - частковому задоволенню.

В силу приписів ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно ч.1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановленні під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Згідно до п.3 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: скасувати постанову суду, та прийняти нову постанову суду.

Колегія суддів, дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова задовольнити частково.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 16.03.2017р. по справі № 643/15621/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова №109053 від 12.03.2013 року та №109053 від 17.12.2013 року, в частині визначення 80% від заробітної плати під час обрахування пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова здійснити обчислення пенсії ОСОБА_1 з урахуванням 90% від заробітної плати з 01.06.2016 року та провести відповідні виплати.

Позовні вимоги про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова здійснити певні дії за період часу з 12.03.2013 року по 01.06.2016 рік - залишити без розгляду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань за зобов'язаннями Управління Пенсійного фонду України в Московському районі в м. Харкова () на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подачу адміністративного позову у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Донець Л.О.
Судді Бенедик А.П. Мельнікова Л.В.

Повний текст постанови виготовлений 23.06.2017 р.