Справа № 127/12847/17
Суддя: Луценко Л. В.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/629/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2017 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Луценко Л.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 приміського обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій протиправними та зобовязання призначити пенсію за вислугу років, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 приміського обєднаного УПФ України Вінницької області про визнання дій протиправними та зобовязання призначити пенсію за вислугу років, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що позивач працював на посаді авіамеханіка 3 розряду авіаційно-технічної бази Херсонського обєднаного авіазагону з 08.04.1983 року по 15.10.1986 року. Під час виконання функціональних обовязків позивач безпосередньо був зайнятий повний робочий день на роботах по оперативному і періодичному (гарантійному) аеродромному обслуговуванню повітряних суден.

Також позивач працював у ОСОБА_2 авіаційно-спортивному клубі ТСО України на посадах авіаційного техніка з 10.11.1986 року по 12.03.1998 року та інженера АСК з 13.03.1998 року по 15.10.2011 року.

Під час виконання функціональних обовязків позивач безпосередньо був зайнятий повний робочий день на роботах по оперативному і періодичному (гарантійному) аеродромному технічному обслуговуванню повітряних суден в аеродромних умовах.

Зважаючи на вищевикладені обставини та відповідно до ст.ст.2, 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» позивач вважає, що має право на пенсію за вислугою років, оскільки його трудовий стаж на посадах інженерно-технічного складу авіації, що дає право на пільгову пенсію, становить 28 років 5 місяців 16 днів.

А тому, 31.08.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугою років.

Однак, відповідач всупереч вимогам чинного законодавства 18.01.2017 року відмовив позивачу у призначенні пенсії, посилаючись на те, що згідно поданих позивачем документів загальний трудовий стаж позивача становить 31 рік 9 місяців та 25 днів, а стаж робіт на посадах інженерно-технічного складу авіації взагалі відсутній.

А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення комісії (протокол №140013) Управління Пенсійного фонду України у Тиврівському районі від 18.01.2017 року щодо відмови ОСОБА_1 призначити пенсію за вислугу років відповідно до п. «в» ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобовязати Вінницьке приміське обєднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугою років відповідно до п. «в» ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 31.08.2016 року.

В силу п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України 16.06.2017 року відкрито скорочене провадження у даній справі.

На виконання ухвали суду про відкриття скороченого провадження на адресу суду надійшли письмові заперечення представника відповідача з проханням відмовити у задоволенні позову позивачу.

Відповідно до вимог ч.4 ст.183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суддя, вивчивши та об'єктивно оцінивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що згідно трудової книжки серії БТ-І №5207147 від 27.09.1979 року (а.с.13-14) позивач працював на посаді авіамеханіка 3 розряду авіаційно-технічної бази Херсонського обєднаного авіазагону з 08.04.1983 року по 15.10.1986 року. Під час виконання функціональних обовязків позивач безпосередньо був зайнятий повний робочий день на роботах по оперативному і періодичному (гарантійному) аеродромному обслуговуванню повітряних суден, що підтверджується змістом довідки КП «Херсонські авіалінії» від 28.10.2016 року №61а-16 (а.с.23).

Також позивач працював у ОСОБА_2 авіаційно-спортивному клубі ТСО України на посадах авіаційного техніка з 10.11.1986 року по 12.03.1998 року та інженера АСК з 13.03.1998 року по 15.10.2011 року (а.с.13-14).

Під час виконання функціональних обовязків позивач безпосередньо був зайнятий повний робочий день на роботах по оперативному і періодичному (гарантійному) аеродромному технічному обслуговуванню повітряних суден в аеродромних умовах, що підтверджується змістом довідки ОСОБА_2 авіаційно-спортивного клубу ТСО України від 31.08.2016 року №32 (а.с.15).

Згідно з п. «в» ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають такі категорії робітників і службовців авіації, а також льотно-випробовувального складу, незалежно від відомчої підпорядкованості підприємств, установ і організацій, в яких вони зайняті інженерно-технічний склад за переліком посад і робіт, що затверджується в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, після досягнення 55 років і стаж роботи: для чоловіків не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначених посадах.

Згідно Переліку посад і робіт інженерно-технічного складу авіації, які дають право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 року №418, до останнього входять посади авіаційних техніків (механіки, мотористи) всіх найменувань, майстри всіх найменувань, інженери всіх найменувань, начальники цехів, змін, дільниць, служб, груп по технічному обслуговуванню повітряних суден та інших літальних апаратів.

Право на пенсію за вислугу років мають зазначені в цьому Переліку працівники, які безпосередньо зайняті повний робочий день на роботах по оперативному і періодичному (гарантійному) аеродромному технічному обслуговуванню повітряних суден (крім працівників, зайнятих на зазначених роботах поза аеродромними умовами в спеціально обладнаних приміщеннях) на підприємствах, в обєднаннях, льотно-випробних підрозділах військових частин і підприємств системи Міністерства оборони, МВС і КДБ колишнього Союзу РСР, Міністерства Оборони, МВС і СНБ України (вільнонайманий склад), науково-дослідних та авіаційно-спортивних організаціях, а також у льотних і навчально-льотних загонах навчальних закладів авіації. Зайнятість зазначених працівників на роботах, які дають право на пенсію за вислугу років, підтверджуються довідками, виданими відповідними підприємствами, обєднаннями й організаціями.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За вказаними умовами вік позивача та стаж роботи повністю відповідають вищезазначеними вимогам. На час звернення із заявою про призначення пенсії позивачу виповнилось повних 55 років, а стаж роботи підтверджено трудовою книжкою, а також уточнюючими довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, про які було зазначено вище.

Натомість, відповідач під час відмови позивачу у призначенні пільгової пенсії за віком зазначив, що незважаючи на роботу позивача у ОСОБА_2 авіаційно-спортивному клубі товариства сприяння обороні України на посаді авіаційного техніка з 10.11.1986 року по 12.03.1998 року та на посаді інженера АСК з 13.03.1998 року по 15.10.2011 року, під час перевірки встановлено, що накази особового складу за 1986 рік загублені, підтвердженням роботи є лише картка Т-2 та книга по нарахуванню заробітної плати. Оскільки, надані для перевірки первинні документи не підтверджують характер роботи, що дає право на вислугу років, а тому відповідно не можливо призначити пенсію за вислугу років.

Однак, суд не погоджується з думками та твердженнями представника відповідача, оскільки вважає, що пільговий стаж позивача достеменно підтверджується наступними документами: трудовою книжкою ОСОБА_1 (а.с.13-14); актом від 06.04.2017 року за результатами перевірки достовірності видачі підприємством ОСОБА_2 авіаційно-спортивним клубом ТСО України довідки №32 від 31.08.2016 року, згідно якої вбачається, що первинні документи, використані при здійсненні перевірки, достовірні, предявлені в повному обсязі, додаткових документів, які засвідчують спеціальний стаж роботи ОСОБА_1 за вказаний період не має (а.с.26-27); протоколом №1002 від 30.09.2016 року Тиврівського управління Пенсійного фонду, де трудовий стаж позивача ІТС (інженерно-технічний склад) авіації 24 роки 11 місяців 7 днів (а.с.18); розрахунок УПФ України у Тиврівському районі стажу роботи ОСОБА_1 (а.с.19); довідкою КП «Херсонські авіалінії» від 28.10.2016 року №61а-16 (а.с.23); довідкою ОСОБА_2 авіаційно-спортивного клубу ТСО України від 31.08.2016 року №32 (а.с.15); актом УПФ України в м. Вінниці від 18.04.2017 року (а.с.29).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.4 ст.70 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене та те, що відповідач не довів правомірності свого рішення, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, достатньо вмотивованими та ґрунтуються на наявних у справі доказах, а відтак підлягають задоволенню.

Також, суд звертає увагу, що положенням ст.99 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи строки звернення до суду, визначені ч.ч.1, 2 ст.99 КАС України, та те, що позивач довідався про відмову у призначенні пенсії з розпорядження №140013 від 18.01.2017 року, отриманого поштовою кореспонденцією 15.05.2017 року, про що свідчить штемпель на поштовому конверті, позивачем не пропущено шестимісячний строк для звернення до суду за захистом свого права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 17, 18, 70, 71, 79, 159-161, 183-2 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії (протокол №140013) Управління Пенсійного фонду України у Тиврівському районі від 18.01.2017 року щодо відмови ОСОБА_1 призначити пенсію за вислугу років відповідно до п. «в» ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобовязати Вінницьке приміське обєднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугою років відповідно до п. «в» ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 31.08.2016 року.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до ОСОБА_2 апеляційного адміністративного суду через Вінницький міський суд Вінницької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: