Справа № 127/10890/17
Суддя: Бойко В. М.
Дата ухвалення: 2017-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/127/570/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" червня 2017 р. м. Вінниця
Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бойко В. М. розглянувши у скороченому провадженні в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, мотивуючи позовні вимоги, тим , що він з 23.12.2006 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Як слідує з листа Головного управління ПФУ у Вінницькій області від 28.04.2017 року, до кладу грошового забезпечення, з якого позивачу обраховувалась пенсія, не було включено щомісячну додаткову грошову винагороду, передбачену постановою КМ України від 22.09.2010 року №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних сил, Державної прикордонної служби, Націрональної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій», також не було включено матеріальні допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, індексацію грошового забезпечення, одноразову грошову допомогу, з яких були сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Проте, ГУ ПФУ у Вінницькій області відмовило позивачу у перерахунку пенсії, оскільки зазначені вище виплати не входять до щомісячних видів грошового забезпечення, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
На адресу суду 06.06.2017 року надійшло заперечення відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 в якому вказано, що позивач був звільнений з військової служби в запас Збройних сил України за станом здоров`я та виключений із списків особового складу та всіх видів забезпечення 22.12.2006 року. Пенсія йому була призначена на підставі п. 1 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-ХІІ, де вказується, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби проводиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ.
Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за даним Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. 1 Постанови КМ України від 07.11.2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди. Які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Грошова допомога на оздоровлення, індексація та одноразова допомога відносяться до одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
А тому, враховуючи вищевикладене, вимога позивача щодо здійснення перерахунку та виплату недоплачених сум пенсії, враховуючи додаткову грошову винагороду, грошову допомогу на оздоровлення, індексацію та одноразову грошову допомогу, законних підстав немає, а отже в позові слід відмовити в повному обсязі.
20.06.2017 року на адресу суду року надійшло заперечення відповідача Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області, у якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову, оскільки при обчисленні пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» наведені позивачем виплати не відносяться до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), а тому не можуть бути враховані при обчисленні пенсії.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачами обставини, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову виходячи з наступного:
Судом встановлено, що з 23.12.2006 позивач ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». До складу грошового забезпечення позивача входить посадовий оклад, оклад за військове звання, відсоткова надбавка за вислугу років, а також додаткові види грошового забезпечення.
Як вбачається з відповіді Головного управління ПФУ у Віницькій області №289/А-12 від 28.04.2017 року, позивачу було відмовлено у здійснені перерахунку пенсії, оскільки при обчисленні пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» наведені позивачем виплати не відносяться до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).
Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
З аналізу вказаної норми слідує, що до складу грошового забезпечення військовослужбовця входять основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Норми і порядок пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі визначено Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).
Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсії.
Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за даним Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
При цьому, серед переліку складових грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, наведених у ч.3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, відсутні одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина 1 статті 101 цього Закону).
Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 року № 260.
Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).
Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.
Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).
У відповідності до п.2 ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ, військовослужбовцям при звільненні з військової служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Поряд з цим суд звертає увагу, що Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року № 1282 та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, визначено, що індексація грошових доходів населення - механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання; поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення (ст.1 Закону).
Статтею 2 Закону передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника.
Згідно статті 4 Закону, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно індексація не є постійною виплатою, а залежить від індексу споживчих цін.
З викладеного вбачається, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні - мають тимчасовий характер, залежать від певних обставин, їх розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вони не включаються до складу грошового забезпечення при звільненні з військової служби.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що одноразові додаткові види грошового забезпечення обґрунтовано не враховано ГУ ПФУ у Вінницькій області при визначенні розміру грошового забезпечення позивача для обчислення пенсії.
Наведена правова позиція кореспондується з висновками Конституційного Суду України, викладеними у рішенні від 13.05.2015 року.
Так, 13.05.2015р. Конституційним Судом України прийнято рішення по справі № 1-9/2015 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень частини третьої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Приймаючи вказане рішення Конституційний Суд України виходив з того, що однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій. Згідно з частиною третьою статті 43 Закону пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за Законом, та членам їх сімей обчислюються з урахуванням, зокрема, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій в розмірах, установлених законодавством.
Положеннями першого речення частини третьої статті 63 Закону передбачено підстави для перерахунку пенсій та перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які враховуються для їх перерахунку.
Аналіз наведених положень Закону вказує на єдиний підхід законодавця до визначення видів грошового забезпечення військовослужбовців, які враховуються як при призначенні пенсій (стаття 43), так і при перерахунку раніше призначених пенсій (стаття 63).
Конституційний Суд України наголосив, що виключно Верховна Рада України шляхом прийняття законів визначає види грошового забезпечення для обчислення та перерахунку пенсій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом, а Кабінет Міністрів України вживає заходів щодо забезпечення права осіб на пенсійне забезпечення, керуючись Конституцією та законами України
Таким чином, суд зазначає, що включення грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та грошової допомоги при звільненні до складу грошового забезпечення, що виплачується військовослужбовцям та сплата з вказаних складових внесків на загальнообов`язкове страхування не доводить наявність підстав для включення їх до складу грошового забезпечення з якого обчислюється пенсія, оскільки такі підстави законодавчо не закріплені.
Приписами ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ повноваження з визначення порядку призначення та виплати пенсій військовослужбовцям надано Кабінету Міністрів України.
Так, відповідно до п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 33 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Таким чином, перелік видів грошового забезпечення, які враховуються при призначенні пенсії визначений наведеною постановою Кабінету Міністрів України відповідає вимогам ч. 3 ст. 43 Закону №2262-ХІІ.
В той же час, суд приймає до уваги наведену позивачем правову позицію Верховного Суду України висловлену у постанові від 10.03.2015 (справа №21-70а15), яка полягає у тому, що щомісячна додаткова грошова винагорода, винагорода за участь в АТО, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія,
Однак, на підставі ст. 244-2 КАС України, суд вважає за можливе відступити від неї, оскільки правовідносини, які стали предметом розгляду у справі Верховного Суду України виникли раніше, ніж прийняте Конституційним Судом України рішення.
Додатково суд зауважує, що за змістом ст. 69 Закону України «Про Конституційний Суд України» рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов`язковими до виконання.
Враховуючи те, що приписи ч. 3 ст. 43 Закону №2262-ХІІ не передбачають врахування всіх видів грошового забезпечення, які були виплачені військовослужбовцю за час проходження служби та з яких сплачено страхові внески при призначенні пенсії, а наведений вказаною статтею перелік видів грошового забезпечення, які стали підставою для призначення пенсії є вичерпним, суд вважає, що дії відповідачів щодо не проведення перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з включенням спірних складових видів грошового забезпечення є правомірними.
Відповідно до ст. ст. 11, 69 КАС України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 даного Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Стяття 86 КАС України передбачає, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, про наявність підстав для відмови в задоволення позову, враховуючи встановлені судом факти, суд не вбачає неправомірних дій з боку відповідача, який діяв відповідно до норм чинного законодавства, зокрема, ч. 2 ст. 19 Конституції України, в якій зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 94 КАС України, суд вважає за необхідне судові витрати залишити за позивачем.
На підставі викладеного, згідно ст.ст. 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», керуючись ст.ст. 11, 69, 71, 86, 94, 159, 161-163, 244-2 КАС України, суд -
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її отримання через Вінницький міський суд Вінницької області до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Суддя: