Справа № 243/1860/17
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мінаєв І.М.
Суддя-доповідач - Ястребова Л. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2017 року справа №243/1860/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Ястребової Л.В.,

суддів: Васильєвої І.А., Компанієць І.Д.,

секретар: Терзі Д.А.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Семібратової Д.О. (діє за довіреністю), розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 квітня 2017 року у справі № 243/1860/17 за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського 3 роти батальону Управління патрульної поліції у містах Краматорську та Слов`янську Департаменту патрульної поліції Сава Юлії Олександрівни про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_2 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Поліцейського 3 роти батальону Управління патрульної поліції у містах Краматорську та Слов`янську Департаменту патрульної поліції Сава Юлії Олександрівни (надалі відповідач) про визнання дій відповідача при винесенні постанови № 429877 від 17.02.2017 року та скасування постанови № 429877 від 17.02.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу 425 грн. (а.с. 1-5).

Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 квітня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без задоволення (а.с. 34-35).

Позивач, вважаючи, що вищезазначена постанова прийнята без вивчення дійсних обставин справи, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на ст.. 276 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Апелянт вказує, що в даному випадку, місцем вчинення адміністративного правопорушення є: вул. Совхозна, 20 м. Краматорськ, Донецька область, 84391, тобто, саме за цією адресою розташоване управління патрульної поліції м. Краматорська і Словянська, однак відповідач, на думку апелянта, не дотримався положень вищезазначеної норми та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу. Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції, що відповідач, розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу не дав йому можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі. До того ж, апелянт зазначає, що відповідачем порушено вимоги щодо процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме, проігноровано порядок, встановлений ст.ст. 278,279 КУпАП (а.с. 37-39).

Під час апеляційного перегляду, позивач підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та в повному обсязі задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

За правилами частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права колегія суддів встановила наступне.

Як встановлено судом першої, апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, 17 лютого 2017 року поліцейським 3 роти батальону Управління патрульної поліції у містах Краматорську та Слов`янську, капралом поліції Сава Юлією Олександрівною, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 429877 зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 грн. 00 коп.

Постанова мотивована тим, що ОСОБА_1 , 17 лютого 2017 року о 08-27 год. у місті Слов`янську на перехресті вулиці Василівська та вулиці Центральна, керуючи автомобілем SKODA FABIA AMBIENTE, номерний знак НОМЕР_1 на перехресті при повороті ліворуч ине дав дорогу пішоходу, який переходив проїзну частину на яку він повертав, чим порушив п. 16.2 ПДР України (а.с. 7).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позивачем, під час розгляду справи не надано належних та допустимих доказів того, що він не порушував ПДР України, а його притягнуто до адміністративної відповідальності з порушенням матеріальних та процесуальних норм, а відповідачем, в свою чергу, надано суду достатніх та переконливих доказів на обґрунтування наявності підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності та прийняття оскаржуваної постанови.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.5 ст.14 Закону України Про дорожній рух, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пункт 16.2 Правил дорожнього руху визначає, що на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.

Відповідно до п.1.10 ПДР дати дорогу - вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено відповідальність водіїв за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Судом апеляційної інстанції оглянуто відеозапис подій, зроблених 17.02.2017 за допомогою службових нагрудних відеокамер на одязі поліцейського.

З копії відеозапису, який записаний на DVD-R диску ARENA та наявний в матеріалах справи, що знаходиться в матеріалах справи ( а. с. 21) та відтворений в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, колегією суддів встановлено, що позивач, 17.02.2017 року рухаючись на автомобілі НОМЕР_1 по вул. Васильківська у м. Слов`янську Донецької області здійснив поворот ліворуч на вул. Центральну. З відеозапису також видно, що позивач закінчував здійснення руху маневру, а пішохід в цей час знаходився на тротуарі, а позивач, в свою чергу, створив перешкоду для руху пішоходу в напрямку вул.. Центральна.

Колегія суддів зазначає, що позивач, в даному випадку, повинен був зупинитися та надати пішоходу можливість перейти дорогу в напрямку вул. Центральної, адже для нього (пішохода) горіло зелене світло, але, як видно з копії відеозапису, позивачем цього зроблено не було.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що під час розгляду справи знайшло своє підтвердження наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбачено ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та визначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Щодо посилання апелянта на ст.. 276 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів зазначає, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено розгляд справи безпосередньо за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим зазначений довід апелянта колегією суддів до уваги не приймається.

Посилання апелянта що відповідач не дав йому можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі колегія суддів також не приймає до уваги, оскільки під час судового розгляду не встановлено існування фактів таких порушень, що могли б істотно вплинути на правильність застосованих до позивача санкцій.

Посилання апелянта на невиконання інспектором патрульної поліції ст. ст. 278-279 КУпАП взагалі є припущенням та спростовуються матеріалами справи.

Колегія суддів зазначає, що крім посилання ОСОБА_1 на порушення відповідачем вимог ст.ст. 268,178-279 КУпАП, останні ані в позовній заяві, ані в апеляційній скарзі не навів жодних підстав порушення відповідачем вищевказаних норм.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Повний текст ухвали складено 23 червня 2017 року.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 квітня 2017 року у справі № 243/1860/17 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня її складення в аповному обсязі.

Головуючий суддя : Л.В. Ястребова

Судді: І.А. Васильєва

І.Д. Компанієць