Справа № 825/908/17
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

825/908/17

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2017 року м. Чернігів Справа № 825/908/17

Чернігівський окружний адміністративний суд

під головуванням судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Пархомчука Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Заступника керівника Менської місцевої прокуратури, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області до Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області про скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом Заступника керівника Менської місцевої прокуратури, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області до Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області про скасування розпорядження Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області від 02.02.2012 № 30 «Про надання землевпорядним організаціям дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок, право оренди яких підлягає продажу окремими лотами на земельних торгах, у формі аукціону».

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що Менською місцевою прокуратурою Чернігівської області при вивченні стану додержання вимог законодавства України встановлено, що Новгород – Сіверською районною адміністрацією при прийнятті розпоряджень із земельних питань порушаються вимоги Закону України «Про місцеві державні адміністрації». Так, розпорядженням Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області від 02.02.2012 № 30 надано дозвіл землевпорядним організаціям на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок, орієнтовною загальною площею 100 га, що розташовані в адміністративних межах Новгород-Сіверського району. Однак на даний час договори на розробку проектів землеустрою із землевпорядними організаціями не укладались, землевпорядна документація не розроблена, земельні ділянки в оренду не передані, що свідчить про факт недоцільності, неекономності, неефективності за очікуваннями чи фактичними результатами, тому відповідно до вимог ч.3 ст. 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» оскаржуване розпорядження підлягає скасуванню. Так як орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах відсутній, прокурор звернувся із позовом до суду.

Сторони на судове засідання не з’явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи.

Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник третьої особи – Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області надіслав клопотання про розгляд справи без його участі. З позовними вимогами прокурора погоджується.

Представник відповідача надіслав письмові заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні позову, оскільки розпорядженням виконуючого обов’язки голови Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області від 14.06.2017 № 317 визнано таким, що втратило чинність розпорядження голови Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області від 02.02.2012 № 30.

Відповідно до частини першої статті 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

02.02.2012 головою Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області видано розпорядження № 30 «Про надання землевпорядним організаціям дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок, право оренди яких підлягає продажу окремими лотами на земельних торгах у формі аукціону» (а.с.9), до переліку яких входять земельні ділянки сільськогосподарського призначення (рілля) на території Грем’яцької сільської ради орієнтовної площі 20 га та Лісконогівської сільської ради - 80 га, що розташовані в адміністративних межах Новгород-Сіверського району (а.с.10) .

Відповідно до інформації відділу у Новгород-Сіверському районі Головного управляння Держгеокадастру у Чернігівській області від 10.04.2017 № 10-25-0.31-5/111-17 вартість земельних ділянок, вказаних у розпорядженні Новгород-Сіверської РДА від 02.02.2012 № 30, становить 2442314,04 грн. (а.с.15).

Враховуючи те, що з 2012 року договори на розробку проектів землеустрою із землевпорядними організаціями не укладались, землевпорядна документація не розроблена, земельні ділянки в оренду не передані, позивач вважає, що оскаржуване розпорядження залишається нереалізованим, порушує інтереси держави та є таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до Конституції України організація, повноваження та порядок діяльності місцевих державних адміністрацій визначено Законом України «Про місцеві державні адміністрації» від 09.04.1999 №586-XIV (далі - Закон №586-XIV), в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

За змістом статті 7 Закону №586-XIV, правовий статус місцевих державних адміністрацій встановлюється Конституцією України, цим Законом та іншими законами України. Місцеві державні адміністрації у своїй діяльності керуються Конституцією України, цим та іншими законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, органів виконавчої влади вищого рівня, а районні державні адміністрації в Автономній Республіці Крим - також рішеннями та постановами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їх повноважень..

Частиною першою статті 6 Закону №586-XIV передбачено, що на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, власних і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники управлінь, відділів та інших структурних підрозділів - накази.

Як вже встановив суд, 02.02.2012 головою Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області видано розпорядження № 30 «Про надання землевпорядним організаціям дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок, право оренди яких підлягає продажу окремими лотами на земельних торгах у формі аукціону»

Статтею 39 Закону №586-XIV визначено вичерпний перелік повноважень голів місцевих державних адміністрацій, а саме голови місцевих державних адміністрацій: 1) очолюють відповідні місцеві державні адміністрації, здійснюють керівництво їх діяльністю, несуть відповідальність за виконання покладених на місцеві державні адміністрації завдань і за здійснення ними своїх повноважень; 2) представляють відповідні місцеві державні адміністрації у відносинах з іншими державними органами та органами місцевого самоврядування, політичними партіями, громадськими і релігійними організаціями, підприємствами, установами та організаціями, громадянами та іншими особами як в Україні, так і за її межами; 3) призначають на посади та звільняють з посад своїх заступників, керівників управлінь, відділів, інших структурних підрозділів відповідно до статей 10 та 11 цього Закону; 4) призначають на посади та звільняють з посад керівників апаратів місцевих державних адміністрацій та керівників структурних підрозділів апаратів місцевих державних адміністрацій; 5) укладають та розривають контракти з керівниками підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління відповідної місцевої державної адміністрації, або уповноважують на це своїх заступників; 6) погоджують у встановленому порядку призначення на посади та звільнення з посад керівників не підпорядкованих підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління органів виконавчої влади вищого рівня, крім керівників установ, підприємств і організацій Збройних Сил та інших військових формувань України; 7) в межах затверджених бюджетів виступають розпорядниками коштів відповідних державних адміністрацій, використовуючи їх лише за цільовим призначенням; 8) регулярно інформують населення про стан виконання повноважень, покладених на місцеву державну адміністрацію; 9) утворюють для сприяння здійсненню повноважень місцевих державних адміністрацій консультативні, дорадчі та інші допоміжні органи, служби та комісії, члени яких виконують свої функції на громадських засадах, а також визначають їх завдання, функції та персональний склад; 10) здійснюють інші функції, передбачені Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, органів виконавчої влади вищого рівня.

Однак таких повноважень у голів місцевих державних адміністрацій, як надання землевпорядним організаціям дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок, право оренди яких підлягає продажу окремими лотами на земельних торгах у формі аукціону, статтею 39 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» не визначено.

Крім того, частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що умови і строки розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Типовий договір на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджується Кабінетом Міністрів України.

Тобто, між замовником та розробником виникають договірні відносини, обумовлення можливості виникнення яких додатковим дозволом владного суб'єкта, на переконання суду, є необґрунтованим.

Розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами скасовуються Президентом України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку (ч.3 ст. 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації»).

З аналізу вищевказаної норми вбачається, що суду для всебічного, повного та об'єктивного розгляду даної справи необхідно з'ясувати чи містить оскаржуване розпорядження ознаки недоцільності, неекономності, неефективності за очікуваннями чи фактичними результатами.

Про неефективність, недоцільність та неекономність подальшого існування розпорядження відповідача свідчить той факт, що воно залишається нереалізованим упродовж майже 5 років - з моменту прийняття 02.02.2012 і до цього часу.

Таким чином, оскаржуване розпорядження суперечить статті 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», а також статті 91 та статті 96 Земельного кодексу України, відповідно до яких обов'язками власників і користувачів земельних ділянок є забезпечення використання земельних ділянок за цільовим призначенням; додержання вимог законодавства про охорону довкілля; сплата земельного податку; підвищення родючості ґрунтів та збереження інших корисних властивостей землі; своєчасне надання відповідним органам виконавчої влади та місцевого самоврядування даних про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом, та ін.

Так, відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється відповідно до закону. Згідно зі статтею 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди земельної ділянки.

Матеріалами справи доведено, що земельні ділянки, стосовно яких вирішувалось питання в оскаржуваному розпорядженні, до цього часу фактично не використовуються, що призводить до погіршення їх якості та властивостей в цілому, ставить під загрозу їх подальше ефективне використання, забезпечення збереження та відтворення природної цінності.

Суд також враховує те, що невикористання земельної ділянки впродовж 5 років суттєво зменшує її родючість, даний факт є загальновідомий.

Таким чином, матеріалами справи доведено, що розпорядження Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області від 02.02.2012 № 30 «Про надання землевпорядним організаціям дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок, право оренди яких підлягає продажу окремими лотами на земельних торгах, у формі аукціону» не створило для сторін жодних правових наслідків, не реалізувало основну мету - ефективне та раціональне використання землі, є неекономним, оскільки не забезпечило надходження коштів до бюджету, є недоцільним, оскільки договори оренди на вказані земельні ділянки не укладено до цього часу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування розпорядження Новгород-Сіверської районної державної адміністрації від 02.02.2012 № 30 та задоволення позову.

Доводи представника відповідача, що оскаржуване рішення на даний час розпорядженням виконуючого обов’язки голови районної державної адміністрації від 14.06.2017 № 317 визнано таким, що втратило чинність, тому не підлягає скасуванню, суд вважає безпідставними, з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

«В межах повноважень» означає, що суб’єкт владних повноважень повинен приймати рішення відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх.

Статтею 43 Закону № 586-ХІУ чітко визначено, що розпорядження голови районної державної адміністрації може бути скасовано виключно Президентом України, Кабінетом Міністрів України, головою відповідної обласної державної адміністрації, або судом.

При цьому даний нормативно-правовий акт не наділяє голів відповідних місцевих державних адміністрацій повноваженнями на визнання такими, що втратили чинність, своїх же розпоряджень.

Таким чином, голови районних місцевих державних адміністрацій не можуть визнавати свої попередні розпорядження такими, що втратили чинність.

Відповідно до частини четвертої статті 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати розпорядження Новгород-Сіверської районної державної адміністрації від 02.02.2012 № 30.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя І.І. Соломко