Справа № 817/746/17
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 червня 2017 р.Р і в н е 817/746/17
08год. 30хв.

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О. за участю секретаря судового засідання Янчар О.П. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не прибув

відповідача: представник ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області

до Рівненського навчально - виробничого підприємства "Українського товариства глухих"
про стягнення витрат на виплату та доставку пенсій , -
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулось ОСОБА_1 об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненької області з адміністративним позовом до Рівненського навчально - виробничого підприємства "Українського товариства глухих" про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій з січня по квітень 2017 року в розмірі 8416,24 грн.

Позов обгрунтовано тим, що за відповідачем обліковується заборгованість з фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", яка не сплачена добровільно.

Позивач в судове засідання не прибув, подав суду клопотання про розгляд справи без участі представника, яким адміністративний позов підтримав в повному обсязі та зазначив, що у разі коли страхувальник має несплачені суми недоїмки та здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються в порядку календарної черговості їх виникнення.

Відповідач позов не визнав. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що вся сума боргу з фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у спірних правовідносинах підприємством сплачена після пред'явлення адміністративного позову, що підтверджується платіжним дорученням від 09.06.2017 №491. З зв'язку з повною сплатою заборгованості просив відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представника відповідача, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх в сукупності, відповідно до вимог закону, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи встановлено, що відповідач ОСОБА_1 навчально - виробниче підприємство "Українського товариства глухих" є платником страхових внесків, збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та є страхувальником в розумінні Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-ІV).

Відповідно до п.2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абз.1 п.2, пенсії призначаються за нормами Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення" (надалі Закон №1788). У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст.27 та з урахуванням норм ст.28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Також відповідно до п.16 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058 до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить йому.

Відповідно до абз.4 п.1 ст.2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" № 400/97-ВР від 26.06.1997 для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з п.6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003, зареєстровано в Міністерстві юстиції України № 64/8663 від 16.01.2004 зі змінами та доповненнями (далі - Інструкція №21-1), відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV в таких розмірах:

для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно п.6.4 Інструкції №21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Пунктом 6.5 Інструкції №21-1 визначено, що розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

За даними позивача ОСОБА_3, який працював на підприємстві відповідача, призначена і виплачується пільгова пенсія.

Дотримуючись вимог п.6.4 Інструкції №21-1, позивачем на адресу відповідача надіслано розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV, в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 11.01.2017 №376/06, 10.04.2017 №3778/08 (а.с.5-6).

Вказані розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій є узгодженими з моменту їх отримання відповідачем і обов'язковими для виконання.

Суд встановив, що відповідачем було здійснено перерахування пенсійному органу грошових коштів. платіжним дорученням від 09.06.2017 №491 на суму 8416,24 грн. із призначенням платежу: "відшкодування витрат на виплату та доставку пільгової пенсії ОСОБА_3 за січень квітень 2017 року згідно з адм.позовом №5048/11 від 15.05.2017" (а.с.31).

Оцінюючи доводи позивача про зарахування сплачених відповідачем коштів в рахунок погашення несплаченого боргу, що виник раніше, суд зазначає наступне.

Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" визначено правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

За правилами п.1 ч.2 ст.6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобовязаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобовязані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів (чч.2, 3 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування").

Згідно з ч.6 ст.25 "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

У відповідності до п.6.7 зазначеної вище Інструкції №21-1, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомлені місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, що впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

Пунктом 6.8 Інструкції №21-1 передбачено, що у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає повідомлення згідно з додатками, зазначеними у п.6.4 цієї Інструкції для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Аналіз наведених положень нормативно-правових актів дає підстави суду дійти висновку, що право спрямовувати суми на погашення заборгованості в порядку календарної черговості її виникнення надано управлінню Пенсійного фонду України лише щодо недоїмки, пені та фінансових санкцій. Водночас суми, які підлягають сплаті страхувальниками в рахунок відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, не є страховими внесками, недоїмкою, штрафними санкціями чи пенею.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 02.06.2015 у справі №21-166а15, яка відповідно до ст.244-2 КАС України є обов'язковою для врахування судом.

Окрім цього, відповідно до приписів п.10.11 Інструкції №21-1, у разі, коли страхувальник має несплачені суми недоїмки, пені та фінансових санкцій та здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються шляхом перерозподілу такої сплаченої суми в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення.

При цьому протягом п'яти робочих днів після закінчення базового звітного місяця орган Пенсійного фонду складає повідомлення, в якому міститься інформація про суми розподілу сплачених коштів, за формою згідно з додатком 22 цієї Інструкції, яке надсилається (вручається) такому платнику. При цьому корінець повідомлення залишається в органі Пенсійного фонду.

Повідомлення вважається надісланим (врученим) платнику, якщо його передано посадовій особі юридичної особи або фізичній особі-субєкту підприємницької діяльності, адвокату, приватному нотаріусу, під підпис або надіслано листом з повідомленням про вручення. Дата відправлення проставляється на корінці повідомлення.

Із урахуванням наведеного, докази надіслання повідомлення, у якому міститься інформація про суми розподілу сплачених коштів, пенсійним органом у цій справі також не було надано.

Суд враховує, що відповідно до визначення, наведеного у ст.1 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", страхові внески кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обовязкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Наведене дає підстави для висновку, що страхові внески та витрати на виплату і доставку пільгових пенсій не є тотожними поняттями, адже порядок їх нарахування та сплати регулюється різними нормативно-правовими актами.

Розмежовуються дані поняття також й Інструкцією №21-1.

Так, відповідно до п.1.2 Інструкції №21-1, вона визначає процедуру стягнення заборгованості:

- зі сплати внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування (надалі страхові внески);

- сплати збору на обовязкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України;

- нарахування і сплати фінансових санкцій та пені;

- відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Страхові внески, в розумінні цієї ж Інструкції, це кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обовязкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообовязкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону (абз. 5 п. 1.3 Інструкції).

За таких обставин, враховуючи, що у п.10.11 Інструкції №21-1 йдеться виключно про страхові внески та порядок їх погашення, суд вважає, що в органу Пенсійного фонду відсутні підстави застосовувати цю норму при проведені розрахунків по пільгових пенсіях та витратах на їх доставку, як і не надано законом права змінювати призначення платежу та напрямок його зарахування.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що кошти, сплачені ОСОБА_1 навчально-виробничим підприємством "Українського товариства глухих" згідно з платіжним дорученням від 09.06.2017 №491 в рахунок заборгованості по фактичних витратах на виплату та доставку пільгових пенсій за січень квітень 2017 року, підлягали зарахуванню в порядку й на умовах, установленими вказаними вище нормативно-правовими актами, саме в погашення такої заборгованості.

Згідно зі статтею 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За результатами судового розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку, що позивачем не доведено наявність заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за січень-квітень 2017 року в сумі 8416,24 грн., позаяк така заборгованість сплачена відповідачем в повному обсязі, у зв'язку з чим позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Судові витрати по справі згідно з ч.4 ст.94 КАС України з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дорошенко Н.О.