Справа № 344/5754/17
Суддя: Островський Л. Є.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/5754/17
Провадження № 2-а/344/852/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Островського Л.Є.

секретаря Гули Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську про визнання неправомірною відмови Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську щодо проведення перерахунку пенсії державного службовця з врахуванням сум матеріальної допомоги та індексації заробітної плати та зобов'язання здійснити перерахунок, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання неправомірною відмову відповідача в перерахунку пенсії за період з 01.11.2008р. по 31.10.2010р., зобовязати провести перерахунок раніше призначеної пенсії позивачу, враховуючи до суми заробітку з якого обчислюється пенсія суми виплачених матеріальних допомог та компенсаційних виплат-індексації заробітної плати за вказаний період та виплачувати у розмірі 80% від визначеного заробітку.

В позові зазначено, що позивач є отримувачем пенсії за Законом України «Про державну службу» в розмірі 80% заробітної плати. Вона звернулася до відповідача з проханням провести перерахунок пенсії з врахуванням сум матеріальної допомоги ( 6996,40 грн. та компенсаційних виплат (індексації заробітної плати в сумі 4756,81 грн.) до середньомісячного заробітку з якого обчислюється пенсія та провести провести доплату за попередній період, проте їй листом було відмовлено, посилаючись на те, що чинним законодавством України, а саме Закону України «Про державну службу» ( від 10.12.2015р. №889-VII) скасовано право на перерахунок призначених пенсій державним службовцям , за яким з 01.06.2015р. скасовано норми щодо пенсійного забезпечення в т.ч. перерахунок пенсії призначеної за Законом України «Про державну службу» (№3723) та посилаючись на Постанову КМУ від 09.12.2015р. №1013, якою скасовано пункт 4 Постанови КМУ від 31.05.2000р. №865, яким визначався механізм призначення та перерахунку пенсій призначених відповідно до вищевказаного Закону.

Позивач позов підтримала , просила задоволити, а справу розглянути у її відсутності про що подал заяву.

Представник відповідача в адміністративний позов не визнала, подала до суду письмове заперечення та просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, а справу розглянути за її відсутності

Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено, що публічно-правовий спір між сторонами виник з приводу того, що відповідач відмовив у перерахунку пенсії позивачу оскільки суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації не відноситься до надбавок, чи структури заробітної плати, тому враховувати їх в суму заробітної плати для обчислення пенсії у відповідності до Закону України « Про державну службу» на думку відповідача, не має підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.11.2010 р. є отримувачем пенсії за Законом України «Про державну службу» в розмірі 80% заробітної плати, ця обставина сторонами не оспорюється, тому наведена обставина з урахуванням положення ч. 3 ст. 72 КАС України не потребує доказування в судовому засіданні.

Позивач звернулася до відповідача в лютому 2017р. з проханням провести перерахунок пенсії як державному службовцю із врахуванням індексації, матеріальної допомоги на оздоровлення, проте їй листом від 28.02.2017р. було відмовлено у перерахунку, посилаючись на те, що чинним законодавством України, а саме Закону України «Про державну службу» ( від 10.12.2015р. №889-VII) скасовано право на перерахунок призначених пенсій державним службовцям , за яким з 01.06.2015р. скасовано норми щодо пенсійного забезпечення в т.ч. перерахунок пенсії призначеної за Законом України «Про державну службу» (№3723) та посилаючись на Постанову КМУ від 09.12.2015р. №1013, якою скасовано пункт 4 Постанови КМУ від 31.05.2000р. №865, яким визначався механізм призначення та перерахунку пенсій призначених відповідно до вищевказаного Закону.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

В той же час, в частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України законодавцем закріплено загальні критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені та є усталеними у практиці європейських країн. Субєкти владних повноважень повинні враховувати ці критерії-принципи, приймаючи рішення, вчиняючи дії, чи допускаючись бездіяльності.

Таким чином, завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень з огляду на чіткі критерії, які зазначені у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

До того ж, відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закріплений статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принцип законності кореспондує положенню частини 2 статті 19 Конституції України, відповідно до вимог якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

«На підставі» означає, що субєкт владних повноважень: 1) повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобовязаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

«У межах повноважень» означає, що субєкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх. Під встановленими законом повноваженнями прийнято розуміти як ті, на наявність яких прямо вказує закон, так і повноваження, які є необхідними для реалізації субєктом владних повноважень своїх функцій (завдань).

«У спосіб» означає, що субєкт владних повноважень зобовязаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Іншими словами, при виконанні поставлених перед адміністративним судочинством завдань адміністративний суд перевіряє законність та обґрунтованість реалізації органом публічної адміністрації, його посадовою чи службовою особою компетенції (наданих законом повноважень). Критеріями такої перевірки є: відповідність оскаржуваного акта приписам, що встановлені у законі; дотримання органом меж повноважень, наданих йому законом; дослідження органом передбачених у законі обставин, що є підставою прийняття акта; збереження чинності законом, на основі якого прийнято акт; відсутність спотворення змісту закону, що покладений в основу рішення; додержання правил, строків, форми та процедури прийняття акта.

Як слідує з вимог ст.33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державного службовця складається із посадового окладу, доплат за ранг, надбавки за вислугу років та інших надбавок і премій.

Відповідно до статті 35 Закону України «Про державну службу» передбачено, що державним службовцям допомога на оздоровлення виплачується при наданні щорічних відпусток у розмірі посадового окладу.

Таким чином матеріальна допомога на оздоровлення не є одноразовою виплатою, а має систематичний і обовязковий характер, а виплачені позивачу матеріальної допомоги, в тому числі матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань , компенсаційні виплати-індексація заробітної плати належать до фактичних витрат на оплату праці, з яких утримано внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування і які відповідно до ст..66 Закону України « Про пенсійне забезпечення» (№1788) повинні бути включені до заробітку для обчислення пенсії.

Обгрунтовуючи відмову відповідач посилався на норми Постанову КМУ від 09.12.2015р. №1013, якою скасовано пункт 4 Постанови КМУ від 31.05.2000р. №865, яким визначався механізм призначення та перерахунку пенсій призначених відповідно до вищевказаного Закону.

Проте відповідач необгрунтовано посилається на вказаний вище Закон, оскільки із ст.35 Закону України « Про державну службу» випливає, що державним службовцям допомога на оздоровлення виплачується при наданні щорічних відпусток у розмірі посадового окладу. Таким чином матеріальна допомога на оздоровлення не є одноразовою виплатою. Аналогічний системний характер мають і компенсаційні виплати-індексація заробітної плати. Такий висновок підтверджується тим, що матеріальні допомоги та індексація заробітної плати, що носять системний характер і виплачуються з фонду оплати праці всім або більшості працівників, не включені в «Перелік видів оплати праці та інших випла, та які не враховуються при обчисленні середньомісячної заробітної плати для призначення пенсій», затверджений Постановою КМ України №697 від 18.05.1998 року (діючої на момент призначення позивачу пенсії). З 01.01.2011 року діючою є Постанова КМ України від 22.12.2010р. №1170 «Про затвердження переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавця, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування», де також відсутні матеріальні допомоги та компенсаційні виплати-індексація заробітної плати.

При призначенні пенсії позивачу, відповідач безпідставно не врахував у заробіток з якого обчислюється пенсія виплачені їй за період з 01.11.2008р. по 31.10.2010р. такі виплати:6996,40 грн.-суми матеріальної допомоги; 4756,81-компенсаційні виплати (індексації заробітної плати).

В матеріалах справи міститься довідка ДКР Івано-Франківської міської ради від 10.02.2017р. №35/34-11/108 про виплачені матеріальні допомоги та індексацію заробітної плати ОСОБА_1 з 01.11.2008р. по 31.10.2010р. ( а.с. 11)

Враховуючи вищевикладені обставини, зважаючи на вимоги законодавства, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про те, що дії Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську щодо здійснення перерахунку призначеної Кулин ин Л.П. пенсії з врахуванням до суми заробітку з якого обчислюється пенсія виплачених матеріальних допомог та компенсаційних виплат-індексації заробітної плати за період з 01.11.2008р. по 31.10.2010р. є неправомірною. Таким чином, враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 159-160 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську про визнання неправомірною відмови Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську щодо проведення перерахунку пенсії державного службовця з врахуванням сум матеріальної допомоги та індексації заробітної плати та зобов'язання здійснити перерахунок задоволити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську щодо здійснення перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії з врахуванням до суми заробітку з якого обчислюється пенсія виплачених матеріальних допомог та компенсаційних виплат-індексації заробітної плати за період 0 01.11.2008р. по 31.10.2010р.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську провести перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_1, врахувати до суми заробітку з якого обчислюється пенсія суми виплачених матеріальних та компенсаційних виплат-індексацій заробітної плати за період з 01.11.2008р. по 31.10.2010р. Пенсію виплачувати у розмірі 80% від визначеного заробітку. Виплатити ОСОБА_1 недоплачені суми пенсії з моменту призначення.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську на користь ОСОБА_1, яка зареєстрована за адресою, ІНФОРМАЦІЯ_1 - 640 грн. 00 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з часу її проголошення.

Суддя Островський Л.Є.