Справа № 308/13688/16-а
Суддя: Каралюс Володимир Маріянович
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/5361/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання неправомірними дій щодо відмови у перерахунку розміру пенсії та зобовязання здійснити перерахунок призначеної пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача при прийнятті рішення про відмову позивачу у перерахунку розміру пенсії за вислугу років; зобовязати відповідача здійснити перерахунок та проводити виплати пенсії позивачу за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла станом на 04.10.2001 року в розмірі 90 % від місячного заробітку, зазначеного у довідці прокуратури Закарпатської області від 17.10.2016 року № 285 з часу подання заяви про перерахунок пенсії.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 березня 2017 року адміністративний позов задоволено. Визнано неправомірними дії Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області при прийнятті рішення про відмову ОСОБА_1 у перерахунку розміру пенсії за вислугу років. Зобов'язано Ужгородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області здійснити перерахунок та проводити виплати пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла станом на 04 жовтня 2001 року в розмірі 90% від місячного заробітку, зазначеного у довідці прокуратури Закарпатської області від 17 жовтня 2016 року № 285 з часу подання заяви про перерахунок пенсії.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права. Таким чином, вимоги позивача є безпідставними. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів, у відповідності до ч.1 п.2 ст.197 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе розглядати справу у порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, заслухавши доповідь судді-доповідача та пояснення представника відповідача на підтримання вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з жовтня 2001 року перебуває на обліку в Ужгородському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Закарпатської області, як одержувач пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України « Про прокуратуру».

06.12.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за вислугою років у відповідності зі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, що діяла на час призначення йому пенсії, долучивши довідку прокуратури Закарпатської області від 17.10.2016 р. № 285 про заробітну плату.

Проте, 16.12.2016 року відповідач листом № 10734/02 відмовив позивачу у перерахунку пенсії у зв'язку з втратою чинності Закону № 1789-ХІІ та у відповідності до розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213, згідно якого з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на перерахунок пенсії за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру, згідно довідки прокуратури Закарпатської області від 17.10.2016 р. № 285, з розрахунку 90 % від суми місячного заробітку з часу подання заяви про перерахунок пенсії.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.

Підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам були врегульовані частинами 13, 18 статті 50-1 Закону України Про прокуратуру № 1789-ХІІ.

Згідно з частиною вісімнадцятою статті 50-1 Закону України Про прокуратуру № 1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Поряд з цим, Законом України Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2014 року № 76-VІІI, частина 18 статті 50-1 Закону України Про прокуратуру № 1789-ХІІ викладена в наступній редакції: Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Даний ОСОБА_2 згідно пункту 1 Прикінцевих положень набрав чинності 01 січня 2015 року.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на момент звернення позивача до Пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії Кабінетом Міністрів України не було прийнято відповідний нормативно-правовий акт на виконання положень статті 50-1 Закону України Про прокуратуру № 1789-ХІІ у чинній редакції.

Колегія суддів вважає, що доводи позивача щодо спірних правовідносин підлягають застосуванню саме норми, що діяли на момент призначення пенсії є необґрунтованими, оскільки на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії набула чинності та діяла інша редакція ст. 50-1 даного Закону.

Відсутність на час звернення позивача до відповідача затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не є доказом неправомірності дій відповідача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, за відсутності нормативного акту, який би визначав порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, відповідач позбавлений законодавчих можливостей для проведення перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що суд не вправі перебирати на себе функції законодавчого органу та визначати умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нової постанови про задоволення позовних вимог з наведених вище мотивів.

Керуючись статтями 195, 197, 198 п. 3, 202 п. 4, 205 ч. 2, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області задовольнити.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 березня 2017 року у справі № 308/13688/16-а скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_2