Справа № 361/368/17
Суддя: Селезньова Т. В.
Дата ухвалення: 2017-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 361/368/17
Провадження № 2-а/361/140/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 червня 2017 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді Селезньової Т.В., при секретарі Власик Л.Г., розглянувши у судовому засіданні в місті Бровари адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Броварської міської ради Київської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, скасування рішення, відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди,

встановив:

В позовній заяві від 18.01.2017р. позивач заявив такі позовні вимоги:

- визнати протиправними дії Броварської міської ради, рішенням якої від 15.12.2016р. йому відмовлено у відведенні земельної ділянки у звязку з тим, що заявником не наданий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, як того вимагає ст. 118 ЗК України;

- зобовязати Броварську міську раду розглянути заяву позивача від 09.11.2016р. на сесії міської ради щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 відповідно до ОСОБА_2 України «Про місцеве самоврядування в Україні», п.18 ст. 13. ч.2. п.15. ст.15. ОСОБА_2 України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та п.20.ст.20 ОСОБА_2 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та відповідно міждержавною угодою, з урахуванням Конституції України;

- визнати протиправними дії Броварської міської ради по розгляду його заяви від 09.11.2016р. під час складання проекту рішення міської ради у його відсутності та відсутності керівника органу;

- зобовязати Броварську міську раду розглянути його заяву від 09.11.2016р. під час складання проекту рішення міської ради в його присутності та присутності керівника органу влади;

- визнати протиправними дії Броварської міської ради за примушення позивача звертатися за земельною ділянкою на загальних підставах відповідно до ст.118 Земельного кодексу України всупереч передбачених законодавством прав позивача на отримання земельної ділянки в пільговому порядку;

- притягнути до відповідальності службових осіб Броварської міської ради за примушення позивача звертатися за земельною ділянкою на загальних підставах, та за позбавлення позивача пільг при отриманні земельних ділянок відповідно до законодавства;

- відшкодувати йому матеріальні збитки, заподіяні йому відмовою у відведенні земельної ділянки вартістю 800000грн.; дані збитки відшкодувати в розмірі 1 гривня, та стягнути ці кошти з відповідача на його користь;

- відшкодувати моральні збитки ОСОБА_1 у розмірі 1 гривня, та стягнути ці кошти з відповідача на його користь;

- зобовязати відповідача надати звіт про виконання судового рішення.

В заяві про збільшення, уточнення та додаткові обґрунтування позовних вимог, поданій 15.02.2017р., позивач уточнив позовні вимоги та просив:

- визнати протиправними дії Броварської міської ради, рішенням якої 15.12.2016р. розглянуто заяву «громадянина ОСОБА_1 № 9-5-Л-2799» від 09.11.2016р. інваліда війни ІІ групи, інваліда прирівняного до інвалідів Великої Вітчизняної Війни ІІІ групи та відселеного із зони забруднення від ЧАЕС ІІІ категорії…», але чомусь відмовлено у відведенні земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва у розмірі до 0,10 га, у звязку з тим, що заявником не наданий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, як того вимагає ст.118 Земельного кодексу України, що не передбачено даними Законами та свідчить про фальшування підстав відмови у відведенні земельної ділянки;

- визнати протиправними дії Броварської міської ради, рішенням якої від 15.12.2016р. розглянуто його заяву з урахуванням пропозицій постійної комісії з питань земельних відносин, але без врахування своїх повноважень, передбачених і п.2.пп.6.п.6.ст.34 закону «Про місцеве самоврядування в Україні»;

- зобовязати Броварську міську раду розглянути його заяву від 9.11.2016р. на сесії міської ради з урахуванням повноважень, передбачених і п.2.пп.6.п.6.ст.34 закону «Про місцеве самоврядування в Україні»;

- збільшив розмір позовних вимог про відшкодування матеріальних збитків до 10 000 грн., та просив стягнути з Броварської міської ради кошти на його користь матеріальні збитки у розмірі 10 000 гривень;

- збільшив розмір позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, та просив зобовязати відповідача відшкодувати йому моральну шкоду в розмірі 10 000 гривен. та стягнути з Броварської міської ради вказану суму 10 000 гривен.

В заяві від 23.03.17р. позивач заявив додаткові позовні вимоги, за якими просив:

- визнати протиправними дії Броварської міської ради 15.12.2016р. по відмові позивачу задовольнити його заяву від 09.11.2016р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та скасувати дане рішення;

- зобов'язати Броварську міську раду повторно розглянути заяву позивача від 09.11.2016р. на сесії міської ради про надання йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність, площею 0,10 гектара для житлового будівництва в м.Бровари, в установлені законодавством строки та вирішити її у визначеному законодавством порядку;

- визнати протиправними дії Броварської міської ради 09.11.2016р. в звязку з тим, що відповідач змінив підстави, з якими позивач звертався для відведення земельної ділянки та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, та застосував при прийнятті рішення закони, які мають меншу юридичну силу, та примушував позивача діяти всупереч його інтересів;

- збільшив розмір позовних вимог про відшкодування моральної шкоди до 30000грн. та просив стягнути з Броварської міської ради моральну шкоду в розмірі 30 000 гривен.

Позовні вимоги позивач вмотивував тим, що 9.11.2016р. подав відповідачу дві заяви, в одній заяві просив надати йому дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність, площею 0,10 гектара для житлового будівництва в м.Бровари; в другій заяві просив відвести йому земельну ділянку для індивідуального житлового будівництва у розмірі до 0,10 га в м. Бровари, користуючись пільгами інваліда війни другої групи, інваліда, прирівняного до інвалідів Великої Вітчизняної Війни третьої групи, та відселеного із зони забруднення, постраждалого від Чорнобильської катастрофи третьої категорії, наданими йому ОСОБА_2 України «Про статус ветеранів війни , гарантії їх соціального захисту», ОСОБА_2 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та відповідно міждержавною угодою про визнання пільг, і з урахуванням Конституції України, але відповідач 15.12.2016р. на сесії прийняв рішення, яким відмовив йому у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки і відмовив у відведенні земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва у розмірі до 0,10 га, посилаючись на те, що заявник не надав проект землеустрою щодо відведення, і посилаючись на ст.118 ЗК України. Такі дії і рішення позивач вважає незаконними, протиправними і просить їх скасувати. На його думку відповідач самовільно змінив підстави його звернення, оскільки він не звертався до відповідача з клопотанням згідно статті 118 ЗК України, на яку посилався відповідач, а звертався, посилаючись на пільги, надані йому ОСОБА_2 «Про статус ветеранів війни , гарантії їх соціального захисту», ОСОБА_2 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідною міждержавною угодою про визнання пільг, і Конституцією України, вважає, що відповідач сфальшував підстави звернення позивача; примушував позивача звертатися за земельною ділянкою на загальних підставах за статтею 118 Земельного кодексу всупереч передбачених законодавством прав позивача на отримання земельної ділянки в пільговому порядку; що відповідач неправомірно при прийнятті рішення застосував закони, які мають меншу юридичну силу. Примушування полягає у тому, що міський голова під час складення проекту рішення відмовив йому у його праві на позачергове, першочергове і протягом року після звернення отримання земельної ділянки, примусив звертатись і отримувати земельну ділянку на загальних підставах, а не за пільгою. Дані дії відповідача просить визнати неправомірними і виходячи з того, що відповідач порушив порядок підготовки рішення, а саме не запросив його на виготовлення проекту рішення, яке мало б виготовлятись у його присутності і присутності першого керівника, що він за законом «Про звернення громадян» має право бути присутнім при розгляді його заяви, і що такий розгляд повинен був бути у присутності керівника органу, тобто у присутності міського голови; він мав право надати свої письмові пояснення при складенні проекту рішення. Вважає неправомірними дії відповідача, який розглянув його заяву з урахуванням пропозицій постійної комісії з питань земельних відносин, але без врахування своїх повноважень, передбачених законом «Про місцеве самоврядування в Україні», і без урахування законів, якими йому надані пільги на отримання земельної ділянки. Позовні вимоги про відшкодування матеріальних збитків вмотивував тим, що діями та бездіяльністю відповідача йому було завдано тяжких матеріальних витрат, зокрема , він не отримав земельну ділянку, на яку має право; відповідач вчинив дискримінаційні дії по відношенню до нього та допустив неоднакове застосування законодавства для осіб, які мають однакові пільги, враховуючи, що іншим громадянам, що мають такі ж пільги, земельні ділянки були виділені. Вважає, що такими діями відповідача йому було завдано матеріальних збитків на суму 800 000 гривень, що включає в себе ціну земельної ділянки, та компенсацію матеріальних втрат у звязку з знеціненням гривні та недоотриманою вигодою, яку мав би позивач, отримавши земельну ділянку. Але з урахування того, що за протиправні дії відповідача кошти будуть стягнуті з бюджету міської ради, то він просив відшкодувати йому матеріальні збитки у розмірі 10000грн., завдані йому прийняттям рішення про відмову у відведенні земельної ділянки, і у розмірі 30000грн., завдані йому прийняттям рішення про відмову у наданні згоди на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди позивач вмотивував тим, що така шкода йому заподіяна дискримінаційними діями відповідача по відношенню до нього, свідомим невизнанням відповідачем права позивача на пільгове отримання земельної ділянки, що має ознаки знущання, вчиненого з особливою жорстокістю, приниженням гідності та честі позивача та позбавленням його прав, гарантованих законодавством та Конституцією України, через що він зазнав тяжких моральних страждань, в звязку з тим, що відповідач знущався з позивача, принижував його честь та гідність, примушував вчиняти дії, не передбачені законодавством, - на протязі півроку три рази перебував на стаціонарному лікуванні, зокрема з 22.09.2016р. по 13.10.2016р. в Українському державному медико-соціальному центрі ветеранів війни, з 01.12.2016р. в інституті ім.. ОСОБА_3, з 21.02.2017р. по 03.03.2017р. в Київській обласній лікарні №2; з 1983р. йому встановлена 3 група по травмі руки, а з 2007р. встановлена 2 група інвалідності у звязку з перенесеною операцією на серці, але раніше лікувався рідше.

Відповідач позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що всі дії, вчинені міською радою по розгляду заяв позивача, по підготовці проектів рішення і по прийняттю рішення відносно позивача є законними, правомірними, вчиненими у відповідності до вимог закону «Про місцеве самоврядування в Україні», Земельного Кодексу України, Регламенту міської ради; що заява позивача розглядалась в земельному відділі, в Постійній комісії з земельних питань, проект рішення був завчасно оприлюднений на сайті міської ради, заява позивача була винесена на розгляд на сесію міської ради, і рішення за заявою позивача було прийнято колегіально. Процедура підготовки і прийняття даного рішення відповідачем була дотримана. Підставою для відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту відводу була відсутність графічного матеріалу з позначенням бажаного розташування земельної ділянки, та невідповідність розташування земельної ділянки, а підставою для відмови у відведенні земельної ділянки було недотримання позивачем вимог статті 118 ЗК України, а саме неподання позивачем проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (проекту відводу); тобто сам позивач при зверненні до міської ради не дотримався вимог ст.ст.116-118 Земельного кодексу України, яким врегульовано порядок звернення громадян за наданням земельної ділянки у власність, тому підстав для задоволення його заяв не було. Відповідач визнає наявні у позивача пільги в отриманні земельної ділянки, але наявність даної пільги не звільняє позивача від обовязку дотримання процедури і послідовності, визначеної в статті 118 ЗК України; відповідач не фальшував підстави звернення і підстави відмови позивачу, не примушував його звертатись за отриманням земельної ділянки у якийсь певний спосіб, в тому числі за ст.118 ЗК України, діяв в межах своїх повноважень, підготувавши проект рішення у відповідності до регламенту міської ради, оприлюднивши його завчасно, виніс на розгляд сесії у відповідності до повноважень, передбачених ст.122 ЗК, і прийняв рішення колегіально на засіданні сесії. Позивач звертався до міської ради з заявами про відведення йому земельної ділянки неодноразово, і неодноразово позивачу розяснювався єдиний порядок подання клопотання про відведення земельної ділянки - передбачений у статті 118 ЗК України, незалежно від того, з яких підстав звертається громадянин за отриманням земельної ділянки - в тому числі і у разі наявності у особи пільг на отримання земельної ділянки. Що позивач повинен був звернутись до ради з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з долученням необхідних графічних матеріалів з позначенням бажаного місця розташування земельної ділянки, чого не зробив, тому йому було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту відводу; а звертаючись з заявою про відведення йому земельної ділянки, позивач не долучив розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (проект відводу), тобто не дотримався двоетапної процедури, передбаченої в ст.118 ЗК України. Відповідач не мав права і підстав виділити позивачу земленьку ділянку без дотримання вимог ст.118 ЗК України незалежно від того, чи є у позивача пільги. Відомостями про вільні земельні ділянки відповідач не володіє, такими відомостями володіє орган, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (Держгеокадастр), чинним законодавством не передбачено самостійне визначення міськими радами чи міським головою земельних ділянок при прийнятті рішення про виділення земельних ділянок громадянам у власність, обовязок подання графічних матеріалів і зазначення бажаного місця розташування земельної ділянки покладається на заявника. Виділеною може бути лише сформована земельна ділянка у відповідності до вимог ст. 79-1 ЗКУ, тому розроблення проекту відводу є обовязковим. Спростовуючи позовні вимоги про незабезпечення позивачу його участі при складенні проекту рішення і про необхідну участь у складенні проекту рішення міського голови, відповідач послався на те, що закон і Регламент не передбачають обовязку відповідача запрошувати громадянина на виготовлення проекту рішення, і не передбачають права громадянина бути присутнім при технічному виготовленні проекту рішення, тому відповідач не повідомляв про час і місце виготовлення проекту рішення. ОСОБА_2 також не передбачено, що проект рішення готує міський голова, або інша особа у присутності міського голови. З приводу звернення позивача та розгляду його звернення безпосередньо міським головою, то він був на прийомі у міського голови, де позивачу було розяснено порядок розгляду заяв про надання земельної ділянки, повідомлено про засідання Постійної комісії з земельних питань, і про те, що заява буде винесена на розгляд сесії. Крім того, про сесію і про проект рішення позивач міг дізнатись з сайту ради, де були завчасно оприлюднені розпорядження міського голови про призначення сесії і про порядок денний, і де були оприлюднені проекти рішень, що виносяться на сесію. Крім того Постійна комісія з земельних питань повідомляла позивача по телефону, що на 02.12.16р. 9-00 призначено засідання комісії з розгляду його заяв, і позивач мав можливість бути присутнім, але не з,явився, тому дане питання на комісії було розглянуто у його відсутності правомірно, і комісією були надані пропозиції щодо підтримання виготовленого проекту рішення про відмову ОСОБА_1 у відведенні земельної ділянки та про відмову у наданні дозволу на розробку проекту відводу. Згідно протоколу засідання постійної комісії з земельних питань №16/1 від 2.12.2016р. питанням №10 розглядався проект рішення про відмову у наданні дозволів на розроблення проектів землеустрою багатьом громадянам, тому відповідач не погоджується з ствердженням позивача, що відносно нього допущено дискримінацію, і що іншим особам були надані переваги над ним. З приводу вимог про відшкодування збитків та моральної шкоди, відповідач послався на те, що він не вчиняв протиправних дій, не дискримінував позивача і не порушував його право на пільгове отримання земельної ділянки, не принижував і не ображав позивача, не завдавав позивачу ніяких збитків, пошкоджень здоровя, не заподіював моральної шкоди; а хвороба позивача, з приводу якої він лікувався стаціонарно, не була повязана з будь-якими діями відповідача, а є наслідком наявних у позивача захворювань, що виникли набагато раніше і з підстави яких позивачу раніше було встановлено інвалідність.

З пояснень сторін і з досліджених доказів судом встановлено наступне:

Згідно наданим трьом посвідченням позивач є інвалідом війни ІІ групи та користується пільгами, встановленими законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни; є інвалідом третьої групи має пільги та переваги, встановлені законодавством СРСР і радянських республік для інвалідів Вітчизняної війни, відповідно до ОСОБА_2 України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а також є особою, яка постійно працювала або проживала у зонах безумовного та гарантованого добровільного відселення у 1990р., категорії 3, і має право на пільги та переваги, встановлені ОСОБА_2 УРСР « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

9.11.2016р. ОСОБА_1 подав до Броварської міської ради Київської області заяву № 9-5-Л-2799, в якій просив розглянути на сесії питання відведення йому земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва в розмірі 0,10га , діючи як субєкт владних повноважень за ст. 26, п.34 ст.26, п.2 ст.34 ОСОБА_2 «Про місцеве самоврядування в Україні», ч.2ст.18 ст. 13 ОСОБА_2 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», п.20.20 ОСОБА_2 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та міждержавної угоди « Про взаємне визнання пільг і гарантій для учасників та інвалідів Вітчизняної війни, учасників бойових дій, на території інших держав, сімей загиблих військовослужбовців», тому що він є інвалідом 2-ї групи, також прирівняним до інвалідів ВВВ 3-ї групи, , та має права на пільги і переваги , встановлені законодавством для інвалідів ВВВ , а також як відселений із території зараження від ЧАЕС, тому має право на пільгове відведення земельної ділянки. У п.2 заяви ОСОБА_1 просив розглянути його заяву (як заяву пільгової категорії громадян)керівником Броварської міської ради особисто, та надати йому можливість обґрунтувати його вимоги під час складання проекту рішення міської ради. в п.3 заяви зазначив, що бажає бути присутнім при розгляді заяви , тому просив повідомити заявника про час і місце розгляду заяви в земельній комісії та на сесії міської ради. Просив надати можливість виступити на сесії міської ради та в земельній комісії під час розгляду двох або трьох питань, що стосуються його особисто та тисяч пільговиків, відповідно його заяви щодо відведення земельної ділянки, заяви про створення черг на пільгове отримання земельних ділянок пільговими категоріями громадян. Просив повідомити про час та місце розгляду заяви, в тому числі про час прийняття проекту рішення міської ради.

Тоді ж, 9.11.2016р. за вхідним номером № 9-5-Л-2800 ОСОБА_1 подав до Броварської міської ради ще одну заяву, в якій просив: надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в м. Бровари для будівництві обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у власність інваліду війни 2-ї групи, та як інваліду прирівняному до інвалідів ВВВ 2-ї групи, та відселеному із зони забруднення від ЧАЕС 3 категорії. З посиланням на ст.ст.12, 40, 79-1, 81, 116,118, 121 Земельного кодексу України, ст.25 ОСОБА_2 «Про землеустрій», Закон «Про державний земельний кадастр» , п.34, ст26 ОСОБА_2 «Про місцеве самоврядування в Україні» , п.14 ст.12. п.18 ст.13 та п.15 ст.15 закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». В заяві ОСОБА_1 зазначав, що у разі необхідності подання додатково інших документів, просив повідомити, що треба додати. Просив його питання розглянути виключно на сесії міської ради, і крім того, просив дану заяву розглянути керівником ради особисто, для підготовки проекту рішення, і в першочерговому порядку. Та повідомляв про свій намір бути присутнім під час розгляду заяви і повідомити його про час та місце розгляду заяви, в тому числі під час прийняття проекту рішення міської ради. .

22.11.2016р. за вихідним номером №9-7-4060 позивачу ОСОБА_1 направлено листа - відповідь «про надання інформації» на його заяву від 9.11.2016р. №9-5-Л-2799, за підписом міського голови ОСОБА_4. В даному листі позивачу повідомлялось, що за його заявою, розглянутою особисто міським головою у його присутності 17.11.2016р. , питання включено до проекту рішення чергової сесії міської ради, що запланована на 15.12.2016р., розміщено на офіційному сайті. Позивачу було розяснено, що підготовку проектів рішень ради із земельних питань покладено на земельний відділ міської ради. Проекти рішень готуються відповідно до вимог законодавства. На підставі клопотань юридичних і фізичних осіб. Проекти рішень та документи, на підставі яких вони підготовлені, розглядаються на засіданні постійної комісії з питань земельних відносин, після чого подаються на розгляд сесії з відповідними рекомендаціями. Засідання постійної комісії відбудеться 12.12.2016р. о 9-00 в приміщенні малої зали міськвиконкому. Сесія міської ради відбудеться 15.12.2016р. о 10-00 в приміщенні малої зали виконкому. Щодо можливості виступити на сесії та в земельній комісії позивачу повідомлялось, що він має право бути присутнім та виступити при обговоренні його питання на засіданні сесії міської ради, розяснено порядок реєстрації бажаючих.

22.11.2016р. за вихідним номером №9-7-4059 позивачу ОСОБА_1 Виконкомом за підписом міського голови направлено листа - відповідь «про надання інформації» на його заяву від 9.11.2016р. №9-5-Л-2800, розглянуту особисто міським головою у його присутності 17.11.2016р., - згідно наданої відповіді, позивачу розяснювалось, що питання регулювання земельних відносин відноситься до виключної компетенції міської ради, проект рішення буде розглянуто на черговій сесії ради, що запланована на 15.12.2016р. о 10-00 в приміщенні малої зали виконкому; було розяснено положення п.6 ст.118 ЗК України, зокрема про необхідність долучення до клопотання про надання дозволу на розроблення проекту відводу графічних матеріалів з зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки.

Розпорядженням міського голови № 262-ОД від 17.11.2016р. скликано чергову сесію на 15.12.2016р., сформовано порядок денний, в тому числі питання 37- Про відмову у наданні дозволів на розроблення проектів землеустрою та у відведенні земельної ділянки.

Оскаржуваним рішенням є Рішення Броварської міської ради Київської області від 15.12.2016р. з назвою «Про відмову у наданні дозволів громадянам на розроблення проектів землеустрою та у відведенні земельної ділянки», прийняте на сесії Броварської міської ради за № 421-22-07, в якому вирішено:

П.1. Відмовити у наданні дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам: п.1.21- ОСОБА_1 , зареєстрованому ІНФОРМАЦІЯ_1, інваліду війни 2-ї групи, інваліду, прирівняному до інвалідів ВВВ 3-ї групи, та відселеному із зони забруднення від ЧАЕС 3-ї категорії, на земельну ділянку орієнтовно площею 0,1000га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах міста Бровари, в звязку з тим, що подана заява №9-5-Л-2800 від 9.11.2016р. не відповідає вимогам чинного законодавства (до заяви не додано графічні матеріали , на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки);

П.3. Розглянувши заяву ОСОБА_1 № 9-5-Л-2799 від 9.11.2016р. інваліда війни 2-ї групи, інваліда, прирівняного до інвалідів ВВВ 3-ї групи, та відселеного із зони забруднення від ЧАЕС 3-ї категорії, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_1, відмовити у відведенні земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва у розмірі до 0,10га, в звязку з тим, що заявником не наданий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, як того вимагає ст.118 Земельного Кодексу України.

Проект даного рішення був погоджений секретарем ради, заступником міського голови, начальником юрвідділу, начальником управління містобудування-головним архітектором, начальником відділу оргзабезпечення та діловодства, головою постійної комісії з питань земельних відносин, підписи вказаних посадових осіб наявні.

До Проекту даного рішення долучалась Пояснювальна записка за підписом начальника земельного відділу, в якій підставами для виготовлення саме такого проекту рішення , що готується на сесію, зазначались положення п.7 статті 118 ЗК України щодо єдиної підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проектів відводу це невідповідність місця розташування обєкта вимогам законів, генеральних планів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко- економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць , проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів. А також враховуючи інформацію управління містобудування та архітектури міської ради та відділу ДГК у м. Броварах. Щодо п.3 проекту рішення в пояснювальній записці є посилання на ст.79-1 ЗКУ щодо необхідності формування земельної ділянки як обєкту цивільних прав, з визначенням площі, меж, внесенням відповідної інформації до ДЗК, яке здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Заявником (ОСОБА_1) не подано проект землеустрою, яким сформована земельна ділянка, як того вимагає ст.ст.79-1, 118 ЗК, у звязку з чим обєкт цивільних прав (земельна ділянка) відсутній.

З Протоколу №16/1 засідання Постійної комісії Броварської міської ради з питань земельних відносин, будівництва та архітектури (далі комісії) від 2.12.2016р. встановлено, що в порядку денному на даному засіданні комісії включено питання 10: про відмову у наданні дозволів громадянам на розроблення проектів землеустрою та у відведенні земельної ділянки. Як видно з протоколу , на даному засіданні комісії було в порядку підготовки проектів рішень на сесію попередньо розглянуто обидві заяви позивача від 9.11.2016р. В протоколі серед присутніх ОСОБА_1 не зазначений. З питання №10 слухали доповідача Гудименко Л.М. начальника земельного відділу, виступаючих не було, головуючий запропонував підтеми ати проект, голосуванням вирішили рекомендувати сесії Броварської міської ради підтримати проект рішення.

З протоколу №22 22-ї чергової сесії Броварської міської ради сьомого скликання від 15 грудня 2016 року видно, що в порядку денному внесено питання 34 про відмову у наданні дозволів громадянам на розроблення проектів землеустрою та у3 відведенні земельної ділянки., доповідач Гудименко- начальник земельного відділу. За питанням 34 порядку денного слухали доповідача Гудименко, виступав депутат опально В.Г., зазначив, що даним проектом рішення вкотре виноситься відмова ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою, попросив розяснити, з чим це повязано. Головуючий пояснив, що ОСОБА_1 кожного разу при зверненнях до міської ради про надання дозволу на отримання земельної ділянки не дотримується вимог чинного законодавства в частині надання необхідного переліку документів, а саме надання графічного матеріалу. Рішення голосувалось, прийнято в цілому, № 421-22-07 (додається).

Земельні правовідносини, зокрема, порядок передачі у власність земельних ділянок і набуття земельних ділянок у власність, врегульовані Земельним Кодексом України.

Згідно ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно ч.6 та ч.7 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для, зокрема, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 ЗК. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб). Органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно ч.1 ст.2 ОСОБА_2 України «Про місцеве самоврядування в Україні» - місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Згідно ч.2 - Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і, зокрема, через селищні ради та їх виконавчі органи.

Згідно ч.1 ст.26 ОСОБА_2 - виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема, щодо регулювання земельних відносин. Згідно ч.1 ст.59 ОСОБА_2 в межах своїх повноважень приймає акти у формі рішень.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З аналізу даних норм закону слід дійти висновку, що вирішення питань щодо передачі земельної ділянки у власність - за законом і у відповідності до розмежування повноважень між державними органами та органами місцевого самоврядування віднесено до компетенції відповідача як до відповідного органу місцевого самоврядування. Вирішення питань у сфері земельних відносин за законом віднесено до виключної компетенції колегіального органу, тобто питання з приводу надання земельної ділянки у власність , в тому числі і розгляд питань про надання дозволу на розробку проекту відводу земельної ділянки, має вирішуватись виключно радою на пленарному засіданні (сесії), і прийняття рішень з даних питань не віднесено до компетенції міського голови, виконавчого комітету, земельного відділу чи постійної комісії з земельних питань. Враховуючи, що позивачем було подано до міської ради письмове клопотання у сфері земельних відносин, зокрема, про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (проекту відводу), та про відведення земельної ділянки , то відповідно до ст.19 Конституції України, п. 34 ч.1 ст. 26 ОСОБА_2 України «Про місцеве самоврядування в Україні», чч.6, 7 ст.118 Земельного Кодексу України дані питання мають бути вирішені колегіальним органом- міською радою на пленарному засіданні (на сесії).

Порядок набуття земельної ділянки у власність із земель державної і комунальної власності врегульований статтею 118 ЗКУ, і дотримання його є обовязковим. Об,єктом права власності може бути лише визначена конкретна земельна ділянка, і її формування відбувається на підстави виготовленої технічної документації - проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (або у користування). Тому правильним є посилання відповідача, що передача земельної ділянки у власність певній особі із земель державної або комунальної власності, які є вільними, може бути здійсненою лише після її конкретного визначення і сформування у вигляді обєкту нерухомого майна (обєкту цивільного права), тобто лише на підставі вже виготовленого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

ОСОБА_2, на які посилається позивач як на підставу відведення йому земельної ділянки, є спеціальними законами, що визначають статус, права, гарантії, пільги для певних категорій громадян, в тому числі пільги щодо отримання земельної ділянки у власність, але даними законами не встановлюється порядок реалізації даного права, і не визначається порядок передачі (отримання) земельної ділянки у власність даним категоріям осіб з певними пільгами. Статтею 118 ЗК України визначений єдиний для всіх порядок і процедуру передачі-отримання у власність земельної ділянки із земель державної та комунальної власності, за яким передбачено двоетапну процедуру: першого звернення з клопотанням до органу місцевого самоврядування (у даному випадку) з заявою про надання згоди на розроблення проекту відводу, далі виготовлення проекту відводу заявником і подальше затвердження органом самоврядування проекту відводу та передача вже сформованої за даним проектом відводу земельної ділянки у власність, після чого виготовлення правостановлюючого документу і реєстрація права власності на конкретний обєкт нерухомого майна.

Тому посилання позивача на те, що неправомірними є дії відповідача, який: неправомірно розглянув і відмовив з посиланнями на статтю 118 ЗК України; самовільно змінив підстави звернення; - сфальшував підставу звернення і підставу відмови; примушував позивача звертатися за земельною ділянкою на загальних підставах за статтею 118 ЗКУ всупереч передбаченого права позивача на отримання земельної ділянки в пільговому порядку; примушував позивача діяти всупереч своїх прав; неправомірно при прийнятті рішення застосував закони, які мають меншу юридичну силу, - є такими, що суперечать закону, є необґрунтованими, і позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо дотримання прав позивача при розгляді його заяв і при підготовці проекту рішення перед винесенням його на сесію, то суд виходить з наступного:

Порядок розгляду клопотання (заяви) громадянина про відведення йому земельної ділянки, врегульований, зокрема статтею 118 ЗК України, а також ОСОБА_2 «Про місцеве самоврядування в Україні» і Регламентом міської ради визначено такий порядок, за яким клопотання громадянина щодо земельної ділянки попередньо розглядається (стадія підготовки проекту рішення) в земельному відділі , де здійснюються заходи по перевірці відповідності чи невідповідності місця розташування об'єкта вимогам законів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань, проектів землеустрою щодо впорядкування територій, затверджених у встановленому порядку, зясовується питання чи не передана бажана земельна ділянка у власність (користування) іншим особам (так звана перевірочна і технічна частина підготовки). У подальшому проект рішення попередньо розглядається на засіданні Постійною комісією з земельних питань, результати розгляду якої мають рекомендаційний характер для сесії. Рекомендований земельною комісією проект рішення, який пройшов подальшу стадію погоджень відповідними службами і посадовими особами, підлягає оприлюдненню на офіційному сайті ради та вноситься на розгляд сесії; рішення приймається на пленарному засіданні (сесії).

Згідно ч.1 ст.47 закону «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст.ст.62-72 Регламенту міської ради, - Постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету. Згідно ч.4 - Постійні комісії за дорученням ради або за власною ініціативою попередньо розглядають проекти програм соціально-економічного і культурного розвитку, …інші питання, які вносяться на розгляд ради, розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з доповідями і співдоповідями. Згідно ст.71 Регламенту, - за результатами вивчення і розгляду питань , проектів рішень, постійної комісії надають висновки і рекомендації.

Згідно ст.4 Положення про постійні комісії Броварської міської ради сьомого скликання постійні комісії розробляють та вносять на розгляд сесії міської ради проекти відповідних рішень міської ради, попередньо розглядають і готують висновки, рекомендації до проектів рішень міської ради. Згідно ст.14 Положення - постійна комісія з питань земельних відносин, будівництва та архітектури попередньо розглядає, бере участь у підготовці та готує проекти рішень міської ради , надає висновки та рекомендації з питань володіння, користування та розпорядження землями територіальної громади міста, включаючи питання передачі земельних ділянок у власність чи користування , приватизації земельних ділянок, припинення користування та вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності.

Згідно ст.17 та ст.70 Регламенту на засіданнях постійної комісії можуть бути присутніми громадяни, яким в порядку, встановленому Регламентом, надається право виступити. Згідно ст.5 Положення, засідання постійної комісії проводиться відкрито і гласно. Згідно ст.8 Положення у засіданнях постійної комісії беруть участь депутати- члени комісії, інші депутати з правом дорадчого голосу, та громадяни.

Згідно ст.1 ОСОБА_2 України «Про звернення громадян» громадяни мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, … посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів. Згідно ст.18 закону - г ромадянин, який звернувся із заявою, має право, зокрема: особисто викласти аргументи особі, що розглядає заяву, та брати участь у перевірці заяви; бути присутнім при розгляді заяви; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви . Згідно ст.19 закону - о ргани державної влади і місцевого самоврядування, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: зокрема, на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву.

Суд погоджується з позивачем в тій частині його вимог, що відповідачем було порушено його право бути присутнім при розгляді його заяв.

Як видно з обох заяв позивача від 9.11.2016р., він просив повідомити його про розгляд заяви при виготовленні проекту рішення, на засідання земельної комісії і на сесії, та висловлював свій намір та бажання бути присутнім та надати пояснення, а у разі необхідності подати документи - просив пояснити які саме. Праву позивача бути присутнім при розгляді заяви (клопотання) кореспондує встановлений даним законом обовязок відповідача (субєкта розгляду) повідомити заявника про розгляд його заяви, якщо про це просить заявник. А невиконання даних вимог є порушенням передбаченого статтею 18 ОСОБА_2 «Про звернення громадян», ОСОБА_2 «Про місцеве самоврядування в Україні», Регламенту міської ради , і зокрема, порушенням права особи бути присутнім при розгляді його заяви, і порушенням принципу прозорості діяльності органів місцевого самоврядування.

З аналізу відправлених позивачу листів від 22.11.2016р. видно, що йому розяснювалось про засідання постійної комісії з земельних питань і про призначення сесії, та про порядок розгляду його заяв у сфері земельних відносин. Разом з тим, позивач заперечує отримання ним даних листів, і заперечує проти того, що він був повідомлений про засідання постійної комісії. Відповідач не надав доказів на підтвердження відправлення позивачу вказаних листів та/або доведення до його відома у інший доступний спосіб. Оскільки КАСУ покладає саме на відповідача обовязок по доказуванню правомірності своїх дій, і зокрема, по доказуванню відсутності бездіяльності то виходячи лише з наданих доказів, суд дійшов висновку, що в даному судовому засіданні, в межах даної адміністративної справи не встановлено факту належного повідомлення позивача про засідання земельної комісії з розгляду його заяв. Тому слід погодитись з позивачем у тому, що його право на присутність при попередньому розгляді його питання земельною комісією, за рекомендацією якої проект рішення був внесений на розгляд сесії, дійсно було порушено; тим більше, що рішення, яким позивачу було відмовлено у його клопотанні, дійсно містить посилання на рекомендації цієї постійної комісії. Сам факт оприлюднення на сайті ради розпорядження міського голови про призначення сесії, визначеного порядку денного та проекту рішення - не є належним забезпеченням вказаного права позивача. Крім того, в даних листах розяснено право позивача бути присутнім на сесії, але не розяснено його право бути присутнім на засіданні земельної комісії. Таким чином, не доведено дотримання відповідачем вказаних норм закону та забезпечення даного права позивача.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України - у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо; 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскільки з самого початку процесу прийняття рішення з стадії підготовки проекту рішення та надання рекомендацій Постійною комісією у земельних відносинах (з земельних питань) - відповідачем допущено порушення права заявника бути присутнім на засіданні постійної комісії, де попередньо розглядається його питання, то прийняте з таким порушенням у подальшому рішення не може вважатись законним, правомірним і обґрунтованим.

Таким чином, є підстави для задоволення позовних вимог в цій частині в частині визнання дій відповідача протиправними, що полягає у порушенні права позивача бути присутнім при розгляді його заяв Постійною комісією з земельних питань. Відповідно , враховуючи вимоги ст.2 КАС, є підстави для визнання протиправним та скасування рішення, прийнятого з такими порушеннями, допущеними на стадії його підготовки, про які зазначено у п.10 ч.3 ст.2 КАСУ. Скасовуючи з цих підстав рішення, оскаржуване позивачем, є підстави для зобовязання відповідача повторно розглянути заяви позивача від 9.11.2016р. №2799, №2800, з забезпеченням його права бути присутнім при розгляді його заяв, права знати про час і місце розгляду заяв.

ОСОБА_2 про місцеве самоврядування, Регламент міської ради не передбачають відкритості даного процесу під час технічної підготовки і перевірки, що здійснюється в земельному (профільному ) відділі, не передбачено право громадянина (можливість) бути присутнім при вчиненні даних підготовчих (технічних) дій, і відповідно законом та Регламентом не передбачено кореспондуючого обовязку відповідача забезпечити особі право бути присутнім на даній стадії при вчиненні таких дій.

Тому вимоги позивача про визнання протиправними дії Броварської міської ради по розгляду його заяв під час складання проекту рішення у його відсутності, та щодо зобовязання розглянути його заяву під час складання проекту рішення в його присутності, в цій частині - присутності в земельному відділі при виготовленні документу - проекту рішення є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно ч.4 ст.42 закону «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень міського голови, зокрема, відноситься: 1) забезпечення здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України; 2) організація в межах, визначених цим ОСОБА_2, роботи відповідної ради та її виконавчого комітету; 3) підписання рішень ради та її виконавчого комітету; 8) скликання сесій ради, формування порядку денного сесій ради і головування на пленарних засіданнях ради; 9) забезпечення підготовки на розгляд сесії рішень ради з питань, що належать до її відання; 19) здійснення інших повноважень місцевого самоврядування, визначених цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання виконавчих органів. Даним законом, Регламентом, Земельним кодексом та/або іншими законами не передбачено право чи обовязок міського голови приймати участь у підготовленні проекту рішення чи обовязку міського голови виготовляти проекти рішень з земельних питань.

Тому вимоги позивача про визнання протиправними дій міської ради по розгляду його заяв під час складання проекту рішення у відсутності керівника органу влади, та про зобовязання розглянути заяву позивача під час складання проекту рішення в присутності керівника органу влади, також є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи передбачений статтею 118 ЗКУ порядок відведення земельної ділянки у власність, порядок звернення особи з клопотанням щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, та щодо затвердження проекту відводу та передачу земельної ділянки у власність, враховуючи визначені законом виключні повноваження колегіального органу місцевого самоврядування у вирішенні питань у сфері земельних правовідносин, то суд не вбачає підстав на даному етапі робити висновки щодо правомірності чи неправомірності відмови позивачу , що було б на даний час передчасним.

При цьому суд не втручається в роботу колегіального органу і не перебирає на себе його повноважень та не приймає рішення замість цього колегіального органу по самій суті порушеного у клопотанні особи питання. Тому відсутні законні підстави для покладення на відповідача конкретного обовязку прийняти позитивне рішення про надання позивачу земельної ділянки у власність, і про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, - як просить позивач. Позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, і прийняття такого зобовязального рішення було б виходом за межі повноважень суду при розгляді адміністративної справи, було б втручанням в процес колегіального прийняття рішення, та порушувало б права колегіального органу місцевого самоврядування на прийняття рішень, що відведенні до його виключної компетенції.

Суд, задовольняючи позов частково, покладає на відповідача обовязок дотриматись визначеного законом порядку підготовки та розгляду даного питання з дотриманням права позивача, порушення якого встановлені судом при розгляді даної справи, з метою усунення такого порушення і забезпечення прав позивача на справедливий, прозорий, відкритий розгляд його заяви у його присутності.

Статтею 6 КАСУ передбачено право особи на звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом, якщо вона вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч.1 ст.8 КАСУ - суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ст.161, ст.162 КАС України суд може задовольнити позов повністю або частково, і у разі встановлення порушення охоронюваних законом прав особи, що звернулась за захистом свого права, прийняти постанову про визнання протиправними дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, про визнання протиправним та скасування рішення, та покласти на відповідача певні зобовязання, направлені на поновлення порушених прав особи.

Скасовуючи обидва пункти рішення, прийняті міською радою відносно позивача за обома його заявами від 9.11.2016р., суд не виходить за межі позовних вимог, оскільки вимога позивача про визнання дій відповідача від 15.12.2016р. щодо відмови позивачу є по суті вимогою про визнання протиправним рішення, прийнятого відносно нього, а єдиним способом забезпечення поновлення порушеного права від протиправного рішення є його скасування.

Щодо вимог позивача про притягнення до відповідності посадових осіб відповідача, то такі вимоги задоволенню не підлягають, враховуючи, що законом визначений порядок притягнення винних осіб до відповідальності, і такі питання не вирішуються в межах розгляду адміністративної справи щодо оскарження рішень, дій, бездіяльності субєкту владних повноважень. Крім того, такі вимоги не обґрунтовані і не доведені позивачем.

Розглядаючи позовні вимоги про відшкодування матеріальних збитків і моральної шкоди, суд виходить з наступного:

Відмовляючи в цій частині позовних вимог, суд виходить з того, що в даному випадку відсутні підстави для відшкодування збитків, передбачені у статі 25 ОСОБА_2 «Про звернення громадян», а також підстав, передбачених у ст.ст.1166, 1167, 1173-1175 ЦК України. Суд не встановив такої протиправності дій відповідача, яка б завдала позивачу дійсної майнової чи моральної шкоди та дійсних матеріальних збитків; сам факт визнання неправомірними певних дій (бездіяльності) відповідача у межах розглядуваної справи - є суто процедурними порушеннями, від яких не настало для позивача дійсних збитків. Крім того, позивач у даному випадку не довів факту завдання йому матеріальних збитків, які б він поніс в процесі розгляду його заяв; не надав з даного приводу ніяких доказів на підтвердження наявності таких збитків. Надані позивачем довідка про стаціонарне лікування в березні 2017р. з приводу захворювання плеча (руки), консультативний висновок від 1.12.2016р. щодо діагностування стану після протезування клапану на серці (захворювання серця яке виникло з інших причин і набагато раніше) не доказують заподіяння шкоди відповідачем або звязку між діями відповідачами і даними захворюваннями. Позивачем не доведено звязку між діями відповідача і перебуванням його на стаціонарному лікуванні, враховуючи діагноз, час встановлення йому такого діагнозу та його звязок з військовою службою. Таким чином, в даному випадку відсутня сукупність трьох необхідних для відшкодування шкоди підстав: наявності дійсної шкоди (збитків), причинного звязку між такою шкодою (збитками) і діями відповідача; наявність вини відповідача у заподіянні такої шкоди (збитків). Посилання позивача на зловживання відповідачем своїм службовим становищем, на дискримінацію нічим не доведене. Такого зловживання не встановлено, а посилання на дискримінацію (яку позивач вбачає в тому, що заяви інших осіб були задоволені) не вказує на дискримінацію позивача , більш того, як видно з оскаржуваного рішення, даним рішенням було відмовлено за аналогічними зверненнями багатьом іншим громадянам. Посилання позивача на приниження його честі і гідності також ним не доведене. Сам факт допущення процесуального порушення не є ознакою приниження честі та гідності. Інших підстав для покладення на відповідача обовязку по відшкодуванню матеріальних збитків і моральної шкоди, суд не вбачає, і розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та лише на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що в цій частині вимог позивачу слід відмовити.

Щодо вимог позивача про зобовязання відповідача надати звіт про виконання судового рішення, то суд не вбачає підстав для задоволення даних вимог, виходячи з наступного:

Згідно ч.1ст.267 КАСУ суд, який ухвалив судове рішення, має право зобовязати субєкта владних повноважень , не на користь якого ухвалюється рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Таким чином, покладення на відповідача такого зобовязання може мати місце у разі задоволення позову як захід контролю за виконанням судового рішення, і крім того, не є обовязковим, є правом, а не обовязком суду і вирішується судом в залежності від прийнятого рішення і в залежності від необхідності та доцільності цього. У даному випадку, враховуючи ту частину позовних вимог, в якій суд задовольняє позов, суд не вбачає підстав для застосування ч.1ст.267 КАС України.

Керуючись ст.ст.116, 118, 122 ЗК України, ст.ст.2, 26, 47, 59 ОСОБА_2 України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст.18, 19 ОСОБА_2 України «Про звернення громадян», ст.19 Конституції України, ст. ст.2, 6, 161, 162 КАС України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково:

визнати протиправними дії Броварської міської ради Київської області під час підготовки і прийняття рішення від 15 грудня 2016 року №421-22-07 по розгляду заяв ОСОБА_1 від 09.11.2016р., вхідний №9-5-Л-2799 і №9-5-Л-2800, які полягають у порушенні права ОСОБА_1 бути присутнім на засіданні Постійної комісії з земельних питань та на сесії міської ради при розгляді його заяв;

визнати протиправним та скасувати п. 1.21 Рішення Броварської міської ради Київської області від 15 грудня 2016 року № 421-22-07 - щодо відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовно площею 0,1000га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах міста Бровари;

визнати протиправним та скасувати п. 3 Рішення Броварської міської ради Київської області від 15 грудня 2016 року № 421-22-07 - щодо відмови ОСОБА_1 у відведенні земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва у розмірі до 0,10га;

зобов'язати Броварську міську раду Київської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.11.2016р. (вхідний №9-5-Л-2799) про відведення земельної ділянки, і заяву ОСОБА_1 від 09.11.2016р. (вхідний №9-5-Л-2800) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з дотриманням його права бути присутнім та надавати пояснення при розгляді його заяв на засіданні Постійної комісії з земельних питань, повідомивши ОСОБА_1 про дату, час та місце засідання комісії, та повторно внести заяви ОСОБА_1 від 09.11.2016р., вхідний №9-5-Л-2799 і вхідний №9-5-Л-2800 на розгляд сесії Броварської міської ради Київської області , з дотриманням права особи бути присутнім та надавати пояснення при розгляді його заяв на сесії міської ради;

в іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя Т.В. Селезньова