Справа № 520/1540/17
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2017 р.м.ОдесаСправа № 520/1540/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Луняченко В.О.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - доповідача -ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі на постанову Київського районного суду м.Одеси від 07.03.2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання неправомірними дій щодо відмови у перерахунку розміру пенсії за вислугу років та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

08.02.2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси та просив визнати неправомірним дії Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста ОСОБА_1 щодо відмови у проведенні перерахунку ОСОБА_4 пенсії та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси здійснити ОСОБА_4 перерахунок пенсії на підставі довідки військової прокуратури Південного регіону України від 11.01.17 року №18-4 вих 17 у розмірі 90 відсотків від суми місячного заробітку, починаючи з 01.09.16 року без обмежень граничного розміру пенсії.

Постановою Київського районного суду м.Одеси від 07.03.2017 року адміністративний позов був задоволений.

Не погоджуючись з постановою суду Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі подало апеляційну скаргу, у який просить скасувати постанову винести нову та відмовити у задоволенні позову .

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.05.2017 року справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.05.2017 року замінено Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси правонаступником Центральним обєднаним управлінням Пенсійного фонду України в м.Одесі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, постанову суду 1-ої інстанції щодо правильності застосування судом 1-ої інстанції норм матеріального права, правової оцінки обставин у справі в межах апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, за наступних обставин:

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_4 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси з жовтня 2006 року як отримувач пенсії, призначеної на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в розмірі 90 відсотків від заробітку.

Стаж роботи, надає позивачу право на даний вид пенсії і він має право на пенсійне забезпечення за вислугою років незалежно від віку у розмірі 90 відсотків від суми його місячної заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержувані перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

У зв'язку з підвищенням заробітної плати робітникам прокуратури останній звернувся 18.01.17 року до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси з відповідною заявою, оскільки має право на перерахунок пенсії.

Згідно довідки Військової прокуратури Південного регіону України від 11.01.17 року №18-4 вих-17 грошове забезпечення полковника юстиції ОСОБА_4, звільненого з органів військової прокуратури з посади начальника відділу військової прокуратури Південного регіону України, відповідно до Постанови КМУ від 09.12.2015 року №1013 « Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» зі змінами, внесеними постановою КМУ від 27.07.16 року №488, станом на 03.08.16 року становить: посадовий оклад 3148 грн., оклад за військовим званням 135 грн., надбавка за вислугу років 40% 1259,20 грн., надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи 70% 3179,54 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% 472,20 грн., премія 130% 10652,12 грн., матеріальна допомога на оздоровлення 9!/12) 682,83 грн., матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань ( 1/12) 682,83 грн., а загалом 20211,72 гривень.

Однак рішенням управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси від 06.02.17 року № 643 позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії з тих підстав, що пунктом 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №213 від 02.03.2015р., який набирає чинності з 01 квітня 2015 року, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення (перерахунку) всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», «;Про статус народного депутата України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про судову експертизу», «;Про Національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

На підставі вищевказаного Закону та поданих ОСОБА_4, довідок військової прокуратури Південного регіону України про грошове забезпечення Управлінням Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси останньому неодноразово проводилися індивідуальні перерахунки пенсії з більшого заробітку, виходячи з 90% середньомісячного заробітку, що мало місце 01.06.2007 року та 01.03.2008 року.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову ,виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII (в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) було передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

З 1 січня 2015 року статтю 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII викладено у новій редакції, частиною 21 якої встановлено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, однак відповідної постанови Уряду так і не було прийнято.

Водночас, вищезазначені законодавчі приписи пов'язують виникнення права на перерахунок пенсії у особи, з певною подією, зокрема, кожного разу, коли відбувається підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" (далі - постанова КМУ № 1013), яка застосовується з 1 грудня 2015 року, підвищено посадові оклади (тарифні ставки, ставки заробітної плати) працівників 1 тарифного розряду Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2002 року № 1298 (Офіційний вісник України, 2002 року, № 36, стаття 1699).

Також, пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України від 2 березня 2015 року № 213-VIIІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" (далі - ОСОБА_5 № 213-VIIІ) передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до вищезазначених законів.

ОСОБА_5 № 213-VIIІ не скасовано, його положення не визнано неконституційними, а до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то, відповідно, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, відповідно до Закону № 1789-XII, в тому числі і стаття 50-1 цього Закону.

Таким чином, станом на 1 грудня 2015 року (дати підвищення розміру заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників) стаття 50-1 Закону № 1789-XII, яка передбачала право на перерахунок пенсії, скасована.

Одночасно, Закон № 1789-XII, зокрема, і частина 21 статті 50-1 цього Закону, втратив свою чинність з 15 липня 2015 року - дня набрання чинності Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII "Про прокуратуру" (далі - ОСОБА_5 № 1697-VII).

За приписами частини 1 статті 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Названій правовій нормі Основного Закону України дано офіційне тлумачення згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99.

У абзаці 2 пункту 2 мотивувальної частини зазначеного Рішення вказано, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, у даному випадку, до спірних правовідносин не підлягає застосуванню стаття 50-1 Закону № 1789-XII, яка станом на 1 грудня 2015 року (дати підвищення розміру заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників), а також на момент звернення позивача до УПФУ з заявою про здійснення спірного перерахунку пенсії, вже не діяла.

Системний аналіз наведених положень законодавства, в контексті встановлених судами обставин справи, дає підстави для висновку, що у позивача не виникло право на спірний перерахунок пенсії.

Згідно із правовим висновком, вказаним у Постанові ВСУ від 19 жовтня 2016 року № 21-6646а15, який є обовязковим для врахування судом в порядку ст.244-1 КАС України, відповідно до частини шістнадцятої статті 50-1 Закону № 1789-XII прокурорам і слідчим у разі виходу на пенсію за вислугою років чи по інвалідності виплачується грошова допомога у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за кожен повний рік роботи прокурором, слідчим прокуратури чи на посадах у науково-навчальних закладах прокуратури.

Пунктом 3 розділу ІІ Закону № 1166-VІІ внесено зміни до Закону № 1789-ХІІ. Зокрема, абзацом другим підпункту 3 пункту 3 розділу ІІ Закону № 1166-VІІ зі статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ виключено частину шістнадцяту.

Згідно з абзацом першим пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1166-VІІ зміни, передбачені розділами II і III, набирають чинності з 1 квітня 2014 року, крім, зокрема, абзацу другого підпункту 3 пункту 3 розділу ІІ, який набирає чинності з 1 травня 2014 року.

Тобто, зміни, якими, зокрема, було виключено частину шістнадцяту статті 50-1 Закону № 1789-XII, набрали чинності з 1 травня 2014 року.

Аналогічний правовий висновок містить і постанова Верховного Суду України від 17 травня 2016 року у справі № 21-569а16.

Таким чином , апеляційний суд доходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову , а зворотній висновок суду 1-ої інстанції є помилковим.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно п.3 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 3. ч.1. ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційний суд, доходить до висновку про необхідність скасувати постанову суду 1-ої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Згідно положень ч. 10 ст. 183-2КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст.183-2, 185, 195, 197,199, 205, 207,254 КАС України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі задовольнити, постанову Київського районного суду м.Одеси від 07.03.2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі , оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді: С.Д.Домусчі

ОСОБА_3