Справа № 807/64/17
Суддя: Шешеня О.М.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 червня 2017 рокум. Ужгород№ 807/64/17

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шешеня О.М.

при секретарі Цапфел Е.О.

за участю:

позивача: ОСОБА_1;

відповідача 1: Головне територіальне управління юстиції у Закарпатській області, представник ОСОБА_2;

відповідача 2: Ужгородський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, представник ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, Ужгородського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про визнання безпідставними та неправомірними дій, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (далі-відповідач-1), Ужгородського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (далі-відповідач-2) про зобовязання керівника Ужгородського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області усунути допущені порушення її прав шляхом відновлення в частині основних завдань та обовязків у посадовій інструкції провідного спеціаліста Ужгородського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області у відповідності до посадової інструкції, яка була затверджена 13.09.2010 року, та подати на затвердження до Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області; зобовязання Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області усунути допущені порушення її прав шляхом затвердження відновленої в частині основних завдань та обовязків посадової інструкції провідного спеціаліста Ужгородського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області у відповідності до посадової інструкції, яка була затверджена 13.09.2010 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач працює в органах державної реєстрації актів цивільного стану з 2002 року по теперішній час. На посаді провідного спеціаліста Ужгородського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, позивач працює з 01 листопада 2005 року, є державним службовцем. В позовних вимогах позивач зазначила, що керівником Ужгородського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області було змінено та подано на затвердження 02.06.2016 року начальнику Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_4 посадову інструкцію з істотною зміною умов праці та виведенням функцій державної реєстрації актів цивільного стану та внесення функції забезпечення належного зберігання архівного фонду та організації роботи з ним. Вважає, що зміна керівником Ужгородського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області позивачці ОСОБА_1, провідному спеціалісту Ужгородського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, після виходу з відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку 08.09.2016 року, посадової інструкції є незаконною і безпідставною.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог та просила відмовити в задоволенні позовних вимог повністю з підстав, наведених у запереченнях на адміністративний позов (а.с.78-82).

Представник відповідача-2 в судовому засіданні проти задоволення позовних також заперечила та просила відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, з мотивів, викладених в запереченнях на позовну заяву (а.с.68-77).

Розглянувши подані сторонами документи та проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представників відповідачів, всебічно та повно зясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач працює на посаді провідного спеціаліста Ужгородського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області. За період з 03 лютого 2014 по 07 вересня 2016 року позивач перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку згідно з Наказом Головного управління юстиції у Закарпатській області від 03.02.2014р. 77/4.

02.06.2016 року Наказом начальника Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області було затверджено посадову інструкцію провідного спеціаліста Ужгородського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (а.с.88-90).

Не погодившись з затвердженням даної посадової інструкції, позивач звернулася з заявою про порушення істотних умов праці до начальника Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (а.с.170).

Листом-відповіддю від 10.10.2016р. № П-378/02-22/04.2 начальником Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області позивача було повідомлено про те, що начальник Ужгородського міського відділу ОСОБА_5 діяла в межах повноважень та привела у відповідність посадову інструкцію позивача без зміни істотних умов праці та без зміни робочого місця (а.с.174-175).

Не погоджуючись з цим, позивач звернулася з скаргою про порушення норм чинного законодавства про державну службу до Міжрегіонального управління Національного агентства з питань державної служби у Львівській та Закарпатській областях (а.с.176-180).

У висновку Міжрегіонального управління Національного агентства з питань державної служби у Львівській та Закарпатській областях (а.с.181-183) зазначено, що до посадової інструкції були внесені зміни без зміни основних посадових обовязків і це не є істотною зміною умов державної служби.

Вважаючи затвердження вказаної вище посадової інструкції незаконним, позивач звернулася до суду та просила:

зобовязати керівника Ужгородського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області усунути допущені порушення її прав шляхом відновлення в частині основних завдань та обовязків у посадовій інструкції провідного спеціаліста Ужгородського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області у відповідності до посадової інструкції, яка була затверджена 13.09.2010 року, та подати на затвердження до Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області;

зобовязати Головне територіальне управління юстиції у Закарпатській області усунути допущені порушення її прав шляхом затвердження відновленої в частині основних завдань та обовязків посадової інструкції провідного спеціаліста Ужгородського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області у відповідності до посадової інструкції, яка була затверджена 13.09.2010 року.

Виходячи з наведених обставин у справі, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що у справах у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи, що спірні правовідносини, що є предметом розгляду стосується питання правомірності затвердження відповідачем-1 посадової інструкції провідного спеціаліста Ужгородського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області згідно наказу начальника управління від 02.06.2016р., вирішення даного публічно-правового спору повязаного з оцінкою тієї обставини чи була істотна зміна умов праці щодо виконання позивачем своїх основних посадових обовязків.

З огляду на вказане, суд зазначає наступне.

Відповідно до постанови Кабінету ОСОБА_6 України від 11 лютого 2016 року № 99 «Про реформування територіальних органів Міністерства юстиції та розвиток системи надання безоплатної правової допомоги» відділи державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення) виведені з підпорядкування районних, міськрайонних управлінь юстиції та включені до структури відповідних головних територіальних управлінь юстиції.

Наказом Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області «Про введення структури та штатного розпису Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області» від 29 березня 2016 року № 743/4 відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції перейменовано на Ужгородський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області та введено в структуру Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області чим змінено порядок його підпорядкування.

Як наслідок реформування, наказом Міністерства юстиції України від 11.04.2016 № 1079/5 затверджено нове Типове положення про відділи державної реєстрації актів цивільного стану головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, на підставі якого керівник відділу привів у відповідність та вніс зміни у посадові інструкції працівників відділу.

Слід зазначити, що права та обов'язки керівника відділу відображені в Положенні про відділ державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, затвердженого наказом Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 20.04.2016 № 77/8 (а.с.83-87).

Зокрема, пунктом 4 Положення визначено, що начальник відділу здійснює керівництво діяльністю відділу, організовує та контролює його роботу, а також розподіляє обов'язки між працівниками та розробляє їх посадові інструкції (а.с.87).

В позовних вимогах позивач посилається на те, що відповідачі не мали право вносити зміни до посадової інструкції та затверджувати її.

Однак, дане право прямо передбачено в положенні про відділ. Зокрема, розподіл обовязків між працівниками, внесення змін до них є правом керівника відділу, оскільки він забезпечує належний і своєчасний стан виконання функцій, покладений на відділ.

Питання зміни істотних умов праці передбачена статтею 43 Закону України «Про державну службу».

Згідно з ч. 1 ст. 43 Закону «Про державну службу»: підставами для зміни істотних умов державної служби є:

1) ліквідація або реорганізація державного органу;

2) зменшення фонду оплати праці державного органу;

3) скорочення чисельності або штату працівників у звязку з оптимізацією системи державних органів чи структури окремого державного органу.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 43 Закону України «Про державну службу»: зміною істотних умов державної служби вважається зміна основних посадових обовязків.

Разом з тим, основні завдання відділу, визначені Положенням, а саме: забезпечення проведення державної реєстрації актів цивільного стану відповідно до вимог законодавства,; забезпечення у межах визначеної компетенції реалізації громадянами особистих немайнових і майнових прав; збереження архівного фонду органів державної реєстрації актів цивільного стану; ведення з дотриманням вимог законодавства реєстру актів цивільного стану; видача свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану - залишилися без змін.

Частина 2 статті 43 Закону України «Про державну службу» передбачає, що не вважається зміною істотних умов державної служби зміна назви структурного підрозділу державного органу або посади, не повязана із зміною функцій державного органу та основних посадових обовязків.

В матеріалах справи наявний висновок Міжрегіонального управління Національного агентства з питань державної служби у Львівській та Закарпатській областях (як органу відповідального за дотримання законодавства з питань державної служби) щодо посадових інструкцій працівників, а саме щодо посадової інструкції, розробленої керівником відділу ОСОБА_5 та затвердженою 11 вересня 2015 року начальником Ужгородського міськрайонного управління юстиції (а.с.112-113) та посадової інструкції, затвердженої 02 червня 2016 року начальником Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (а.с.88), зокрема щодо основних посадових обов'язки працівників відділу, а саме: 3 головних спеціалістів та 3 провідних спеціалістів.

У висновку Міжрегіонального управління Національного агентства з питань державної служби у Львівській та Закарпатській областях від 29.12.2016 № 828 (а.с.181-183), управління Нацдержслужби зазначило, що до посадової інструкції були внесені зміни без зміни основних посадових обовязків і це не є зміною істотних умов праці.

Також, за результатами перевірки, проведеної Управлінням Держпраці у Закарпатській області (АКТ № 07-02-002/583 від 10.11.2016 року, а.с.35-37) на підставі звернення позивача від 23 вересня 2016 року, не встановлено будь-яких порушень прав позивача внаслідок затвердження посадової інструкції від 02.06.2016 року а також не підтверджено факту зміни основних посадових обовязків позивача.

Даним доказом додатково підтверджується факт, що зміна істотних умов праці, про яку позивач заявляє у позовних вимогах не відбулася.

Тобто, своїми висновками Міжрегіональне управління Національного агентства з питань державної служби у Львівській та Закарпатській областях та Управління Держпраці у Закарпатській області, як органи відповідальні за дотримання законодавства про працю підтвердили той факт, що зміна істотних умов праці не відбулася, а дії відповідачів вчиненні правомірно.

Враховуючи спосіб захисту, заявлений позивачем у позовних вимогах, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У відповідності з Рекомендаціями № R (80) 2 Комітету ОСОБА_6 Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980р. під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним повноваженнями є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям, не може втручатися у дискрецію суб'єкта владних повноважень в межах такої перевірки.

При цьому, з огляду на положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесенні до компетенції цього органу державної влади.

Аналогічна правова позиція міститься також у постановах Верховного Суду України від 18.03.2014 року у справа № 21-11а14 та від 21.05.2013 року у справі № 21-87а13.

Право вносити зміни до посадових інструкцій щодо розподілу посадових обовязків між працівниками є виключною компетенцією державного органу, зокрема правом керівника такого державного органу.

При цьому, як встановлено судом та підтверджено в матеріалах справи, зміна основних посадових обовязків позивача не відбулася.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 3 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 11 КАС визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися й позиції, висловленої у рішенні Європейського Суду з прав людини у п. 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

За наслідками розгляду справи суд дійшов висновку, що відповідачі як суб'єкти владних повноважень, представили суду достатні та допустимі докази на спростування вищенаведених у позові обставин, у зв'язку з чим суд відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись статтями 19, 94, 104-106, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, Ужгородського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про визнання безпідставними та неправомірними дій, зобовязання вчинити певні дії відмовити.

2.Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

СуддяОСОБА_7

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 20 червня 2017 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 23 червня 2017 року.