Справа № 362/1035/17
Суддя: Лебідь-Гавенко Г. М.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1035/17
Провадження № 2-а/362/158/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" червня 2017 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Лебідь-Гавенко Г.М.,

при секретарі Харченко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Василькові Київської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови в справі про порушення митних правил,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом, в якому просить суд поновити строк звернення до суду, визнати незаконною та скасувати постанову Житомирської митниці ДФС в справі про порушення митних правил №0577/101000014/2016 від 26 грудня 2016 року, в частині пунктів 1,2, якими його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн., визнати незаконною та скасувати постанову Житомирської митниці ДФС в справі про порушення митних правил № 0577/101000014/2016 від 26 грудня 2016 року, в частині пункту 4, яким його зобовязано з моменту отримання постанови про порушення митних правил № 0577/101000014/2016 від 26 грудня 2016 року здійснити вивезення за межі митної території України транспортний засіб, присудити з Державного бюджету України на мою користь, f понесені мною судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп., провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 3 статті 470 Митного кодексу України закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26 грудня 2016 року Житомирською митницею ДФС була винесена постанова в справі про порушення митних правил №0577/101000014/2016, відповідно до якої його визнано винним у вчиненні порушень митних правил, передбачених частиною 3 статті 470 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі - 8500 грн. Із даною постановою не погоджуються, вважає її незаконною з підстав порушення митницею процедури розгляду справи про порушення митних правил, які полягали у неналежному повідомленні його про розгляд справи та відповідно у розгляді справи за його відсутності за наявності клопотання від мене про відкладення розгляду справи. Він, 27 червня 2016 року через пункт пропуску «Виступовичі-Нова Рудня» митного поста «Північний» Житомирської митниці ДФС ввіз на митну територію України транспортний засіб «АUDІ А6», кузов № НОМЕР_1, державний реєстраційний номер ОСОБА_2 GNI868 з метою транзиту (особисте використання). Зазначає, що зазначені обставини дають підстави вважати, що Житомирська митниця ДФС, розглянувши справу про порушення митних правил без його присутності, діяла не на підставі, поза межами повноважень, всупереч Конституції та законам України, не обґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання принципу рівності перед законом, не пропорційно, без дотримання балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, без врахування права особи на участь у процесі прийняття рішення, прийняла оскаржувану постанову, а тому вважає, що його позовні вимоги підлягають задоволенню, а постанова Житомирської митниці ДФС в справі про порушення митних правил № 0577/101000014/2016 від 26 грудня 2016 року скасуванню. При розгляді справи про порушення митних правил 26 грудня 2016 року він не був присутнім, оскаржувану постанову № 0577/101000014/2016 від 26 грудня 2016 року він отримав тільки 18 лютого 2017 року, в підтвердження цього факту долучив копію конверту та витяг з офіційного сайту Укрпошти. В звязку із зазначеним, просив вважати підстави пропуску строку звернення до суду поважними та поновити йому строк звернення до суду.

28 квітня 2017 року позивачем було уточнено позовну заяву та остаточно він просив визнати незаконною та скасувати постанову Житомирської митниці ДФС в справі про порушення митних правил №0577/101000014/2016 від 26 грудня 2016 року.

В судове засідання позивач не зявився, надіслав заяву про слухання справи за його відсутності, позов підтримав та просив суд про його задоволення (а.с45).

Представник відповідача в судові засідання не з'явився, надавши письмові заперечення проти позову.

Заперечення обґрунтовані тим, що притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил вчинене відповідно вимог чинного законодавства, за весь вказаний період ОСОБА_1 жодних документів, що підтверджують поважність перенесення розгляду справи не надав, а також не надав жодних письмових чи усних пояснень з приводу самого факту складання протоколу та суті вчиненого порушення, а лише кожного разу висловлював «бажання» прийняти участь у розгляді справи, на які не зявлявся. Крім цього, ці показання по суті і не викладені в його позовній заяві, а сама позовна заява не містить жодних посилань на обґрунтування його невинуватості у вчиненні порушення митних правил за ч.3 ст. 470 Митного кодексу України (а.с. 47-52).

Суд, оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Судом встановлено, що 27 червня 2016 року через пункт пропуску «Виступовичі-Нова Рудня» митного поста «Північний» Житомирської митниці ДФС ввіз на митну територію України транспортний засіб «АUDІ А6», кузов № НОМЕР_1, державний реєстраційний номер ОСОБА_2 GNI868 з метою транзиту (особисте використання).

Зазначена обставина визнається сторонами у справі та додаткового доказування не потребує.

11.07.2016 року на адресу Управління боротьби з митними правопорушеннями Житомирської митниці ДФС надійшла службова записка заступника начальника митного поста «Північний» ОСОБА_3, щодо відсутності в ЄАІС ДФС (єдина автоматизована інформаційна система) інформації про вивезення транспортних засобів за межі митної території України. Відповідно до вказаної службової записки (п.2) 27.06.2016 року громадянином України ОСОБА_1 через пункт пропуску «Виступовичі-Нова Рудня» митного поста «Північний» Житомирської митниці ДФС в митному режимі «транзит» на митну територію України ввезено транспортний засіб «AUDI А6», реєстраційний номер GNL868, кузов № НОМЕР_2, однак останній до теперішнього часу транспортний засіб за межі митної території України не вивіз, до митного органу не доставив, тим самим перевищив більше ніж на десять діб встановлений ст. 95 Митного кодексу України строк доставки вказаного транспортного засобу до митного органу призначення (а.с.54-56).

На підставі вказаної службової записки. Житомирською митницею ДФС 12.07.2016 на адресу Київської міської митниці ДФС було направлено відповідний лист з проханням опитати громадянина ОСОБА_1 про причини не вивезення транспортний засіб «AUDI А6», реєстраційний номер GNL868, кузов № НОМЕР_1 (а.с. 57-58).

З відповіді Київської міської митниці ДФС вбачається, що гр. ОСОБА_1 до митниці для надання пояснення не зявився (а с. 59-60).

Відповідно до протоколу про порушення митних правил №0577/101000014/2016 від 13 вересня 2016 року, за ознаками вчинення правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, складеного відносно ОСОБА_1 значена дата та час розгляду справи - 03.11.2016 року (62-64).

18 жовтня 2016 року ОСОБА_1 направив на адресу УАР та ПМП Житомирської митниці повідомлення про відкладення розгляду справи про порушення митних правил, так як знаходиться в лікарні (а.с. 11-12)

Відповідно до листа заступника начальника Житомирської митниці ДФС ОСОБА_4 №1470/Г/06-70-20 від 04.11.2016 року, ОСОБА_1 повідомили, що розгляд справи перенесено на 06.12.2016 року о 10 год. 00 хв. (а.с.66)

29 листопада 2017 року ОСОБА_1 направив на адресу УАР та ПМП Житомирської митниці повідомлення про відкладення розгляду справи про порушення митних правил, так як він перебуває у щорічній відпустці (а.с.14).

Відповідно до листа заступника начальника Житомирської митниці ДФС ОСОБА_4 №1838/Г/06-70-20 від 07.12.2016 року, ОСОБА_1 повідомили, що розгляд справи перенесено на 26.12.2016 року о 10 год. 00 хв. (а.с.67)

ОСОБА_1 19 грудня 2016 року надіслав на адресу Житомирської митниці ДФС клопотання про перенесення розгляду справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 опинився на лікуванні з цих підстав просить відкласти розгляд справи (а.с.15).

З листа заступника начальника митниці-начальника управління боротьби з митними правопорушеннями ОСОБА_4 №2033/Г/06-70/20 від 27.12.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 повідомлено, що прохання про перенесення не задоволено, в десятиденний термін з моменту отримання даного листа просять вивезти вказаний транспортний засіб за межі митної території України, а в разі наявності обєктивних підстав, що унеможливлюють своєчасне виконання вказаного зобов'язання повідомити Житомирську митницю ДФС про вказані факти та надати відповідні підтверджуючі документи та попереджено, що в разі не дотримання вимог законодавства в цій частині, стосовно нього за наявності обґрунтованих підстав може бути прийняте рішення щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст.ст.470,485 Митного кодексу України, а в разі розпорядження вказаним транспортним засобом без дозволу митного органу - за ст.469 Митного кодексу України.(а.с.68-69).

Разом з тим, у встановлений ст. 95 Митного кодексу України термін (до 10 днів) Позивач вказаний транспортний засіб не вивіз за межі митної території України.

Згідно з статтею 1 Митного кодексу України ( далі - МК України), законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обовязковість яких надана Верховною ОСОБА_2 України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до зміст частини 3 статті 470 МК України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Главою 69 МК України встановлено, особливості та порядок провадження у справах про порушення митних правил.

За змістом статті 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у звязку з оскарженням.

Згідно ст. 491 МК України, підставами для порушення справи про порушення митних правил зокрема є офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у частині першій статті 319 цього Кодексу.

Статтею 498 МК України передбачено, права та обовязки осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та заінтересованих осіб.

Так, згідно вказаній статті, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Тобто, зазначене означає, що особи яки притягаються до відповідальності за порушення митних правил, мають певний обсяг прав, якими вони можуть користуватися під час провадження у справі про порушення митних правил, водночас такі особи зобов'язані користуватися належними їм процесуальними правами добросовісно та без зловживань.

Процесуальні дії у справі про порушення митних правил та порядок їх проведення визначені в главі 71 МК України.

Згідно ч.1 ст. 508 МК України, у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи.

Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що до процесуальних дій належать зокрема складення протоколу про порушення митних правил та опитування осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, свідків, інших осіб.

Статтею 509 МК України, встановлено порядок здійснення опитування осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, свідків, інших осіб.

Відповідно вказаній статті, посадова особа органу доходів і зборів, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, може опитувати особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, а також свідків, інших осіб.

Особи, які викликаються для опитування, повинні зявитися на виклик органу доходів і зборів і правдиво повідомити все, що їм відомо про обставини, які стосуються справи про порушення митних правил.

Особи, які підлягають опитуванню у справі, викликаються повісткою, яка вручається їм під розписку, або телефонограмою, телеграмою чи за допомогою інших засобів звязку.

У повістці зазначаються прізвище, імя, по батькові особи, яка викликається для опитування, посада, прізвище, імя, по батькові посадової особи органу доходів і зборів, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, місце та час явки.

Про проведення опитування складається протокол за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (ч. 2,3,4,5 ст.509 МК України).

Отже, з метою отримання від особи стосовно, якої вирішується питання про наявність підстав для притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, відповідні органи, здійснюють виклик такої особи до органів ДФС, у встановленій МК України формі у відповідь на який особа, що викликається зобов'язана, в силу вимог ч.2 вказаної статті, з'явитися до органу ДФС та правдиво повідомити все, що їм відомо про обставини, які стосуються справи про порушення митних правил

Крім того, в силу статті 579 МК України, законні розпорядження та вимоги посадових осіб органів доходів і зборів, надані під час виконання ними службових обовязків, є обовязковими для виконання фізичними та юридичними особами.

Отже, у зв'язку із систематичним нез'явлення позивача до органів ДФС на вказані виклики, у задоволення чергового клопотання позивача про перенесення розгляду справи по суті було відмовлено у зв'язку із відсутністю поважних причин для перенесення розгляду справи та надання позивачем суперечливої інформації про поважність цих причин та здійснено розгляд справи про порушення ОСОБА_1 митних правил, за наслідком якого позивача притягнуто до відповідальності за порушення митних правил передбаченого ч. 3 статті 470 митного кодексу України.

Відповідно статті 522 МК України, справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468-470, 474, 475, 477-481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

За змістом статті 493 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюють, крім випадків, передбачених частинами другою і третьою цієї статті, посадові особи митниці, в зоні діяльності якої було вчинено або виявлено таке порушення. Окремі процесуальні дії у справі про порушення митних правил можуть вчинятися посадовими особами, уповноваженими складати протоколи про порушення митних правил відповідно до статті 490 цього Кодексу, а у випадку, передбаченому статтею 518 цього Кодексу, - також посадовими особами іншого органу доходів і зборів.

Керівник центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або особа, яка виконує його обовязки, має право передавати справу про порушення митних правил для здійснення провадження з однієї митниці до іншої.

У відповідності до статі 319 МК України, товари, що переміщуються через митний кордон України, крім митного контролю, можуть підлягати державному санітарно-епідеміологічному, ветеринарно-санітарному, фітосанітарному, екологічному та радіологічному контролю. У пунктах пропуску через державний кордон України зазначені види державного контролю (крім радіологічного) здійснюються органами доходів і зборів у формі попереднього документального контролю на підставі інформації, отриманої від державних органів, уповноважених на здійснення цих видів контролю, з використанням засобів інформаційних технологій. Органи доходів і зборів взаємодіють з державними органами, уповноваженими на здійснення зазначених видів контролю, координують роботу з їх здійснення у пунктах пропуску через державний кордон і в зонах митного контролю на митній території України в порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України.

В силу ж статті 523 МК України, від імені митниць справи про порушення митних правил розглядаються керівниками цих митниць або їх заступниками, а від імені центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - посадовими особами, уповноваженими на це відповідно до посадових інструкцій, або іншими особами, уповноваженими на це керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Отже відповідно зазначеному, органи, що згідно з МК України уповноваження на вчинення дій спрямованих перевірку дотримання митних правил, можуть у своїй діяльності взаємодіяти один з одним з метою покращення та пришвидшення здійснення митного контролю вчиняючи відповідні дії зокрема без дотримання територіального принципу (поставлення на митний контроль одним митним пунктом, передача інформації органам ДФС, який знаходиться за місцем реєстрації особи та ін.).

При цьому згідно статті 524 МК України, справа про порушення митних правил розглядається за місцезнаходженням органу доходів і зборів, посадові особи якого здійснювали провадження у цій справі.

Враховуючи, що вчинення процесуальних дій (зокрема складання протоколу про правопорушення), тобто початок провадження у справі (згідно статті 488 МКУ) про порушення митних правил розпочате Житомирською митницею ДФС, розгляд справи по суті та винесення нею оскаржуваної постанови було здійснено правомірно.

Також, статтею 526 МК України, передбачено, присутність під час розгляду справи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, або її представника.

Згідно з ч. 1,2 вказаної статті, справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Однак, відповідно до ч.4 ст. 526 МК України, справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

З комплексного аналізу зазначених норм, можна прийти до висновку, що право особи зокрема на безпосередню участь її під час розгляду справи про порушення митних правили, а також надання відповідних пояснень по суті справи, не є абсолютним правом та може обмежуватися зокрема у випадку зловживання особою своїми правами та не з'явлення для участі у розгляді справи без поважних причин у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Тобто, вказане означає, що відсутність особи під час розгляду такої справи за певних умов не унеможливлює розгляд справи по суті в цілому.

Як уже зазначалося, згідно матеріалам справи, відповідачем виконано вимоги МК України щодо повідомлення позивача про необхідність присутності його під час розгляду справи та надання відповідних пояснень, при цьому позивач в свою чергу систематично не з'являвся до органів ДФС та надсилав клопотання про перенесення розгляду справи, мотивуючи їх неможливістю прибути для дачі пояснень, у зв'язку із хворобою та відпусткою, які за наслідками розгляду справи не знайшли своє підтвердження в повній мірі, а саме позивачем документально не підтверджено знаходження його на лікуванні протягом всього періоду та не підтверджено знаходження його у відпустці.

В свою чергу відповідачем, було вжити ряд заходів спрямованих на підтвердження обгрунтованості клопотань позивача про перенесення розгляду справи, за результатами яких обгрунтованість таких доводів не підтверджена.

Суд, вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Отже, законодавством встановлені часові обмеження для притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, а тому затягування позивачем процесу розгляду справи може призвести до неможливості притягнення позивача до адміністративної відповідальності органами митного контролю у зв'язку із строків такого накладення, та як наслідок уникнення позивачем відповідальності за вчинене ним правопорушення.

Однак, позивач вчинивши порушення вимог митного законодавства, намагаючись уникнути притягнення до відповідальності протягом тривалого строку зловживав своїми процесуальними правами наданими йому як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності в рамках провадження у справі про порушення митних правил, не виконував законні вимоги посадових осіб органу ДФС та не з'являвся для дачі пояснень відповідно до вимог ч.2 ст. 509 МК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст. 99 КАС України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 цієї статті для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи те, що позивачем з поважних причин було пропущено строк звернення до суду, суд вважає за можливе його поновити.

Таким чином, суд вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності було вчинено всіх необхідних дій відповідно до вимог статті 486 МК України з метою своєчасного, повного та об'єктивного з'ясування всіх обставин справи, а отже правомірно притягнуто позивача до відповідальності, що свідчить про те, що відповідач в даних правовідносинах діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому з урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини сторін, та встановлених обставин даної справи, суд дійшов до висновку про необгрунтованість заявлених позивачем вимог у зв'язку з чим позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 69, 319, 467, 470, 486, 491, 498, 508, 509, 522-526 МК України та ст.ст. 4, 9, 11, 71, 99, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Житомирської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови в справі про порушення митних правил - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України.

У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою суду за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко