Справа № 2а-4555/08/1570  
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2a-4555/08/1570
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2017 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.

секретар судового засідання Станкова О.Ф.

за участю сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (за довіреністю);

від відповідача: ОСОБА_2 (за довіреністю);

від третьої особи: ОСОБА_3 (особисто);

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління ветеринарної медицини в Одеській області, за участю третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та компенсацію втрати частини заробітної плати, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ветеринарної медицини в Одеській області, за участю третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_5 та з урахуванням уточнень позовних вимог (а.с. 192-195, 229-230, 232 т.2), просить суд визнати протиправним та скасувати наказ №05-к від 29.01.2008 року про звільнення ОСОБА_4, поновити ОСОБА_4 на роботі на займаній до звільнення посаді головного спеціаліста державного інспектора ветеринарної медицини в Одеській області, стягнути з Головного управління ветеринарної медицини в Одеській області на користь ОСОБА_4 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01.02.2008 року по день ухвалення судового рішення про поновлення на роботі, стягнути з Головного управління ветеринарної медицини в Одеській області на користь ОСОБА_4 компенсацію втрати частини заробітної плати у розмірі 15663 грн. 89 коп. у звязку із несвоєчасною виплатою заробітної плати, стягнути з Головного управління ветеринарної медицини в Одеській області на користь ОСОБА_4 5000 грн. у якості відшкодування моральної шкоди відповідно до вимог ст.237-1 КЗпП.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржуваний наказ є безпідставним та незаконним, позивач сумлінно ставився до покладених на нього посадових обовязків, відповідачем порушено порядок проведення атестації позивача, а рішення атестаційної комісії є необєктивним та необґрунтованим, результати проведеної атестації не мають впливати на проходження служби позивачем, а тому наказ про звільнення позивача із займаної посади має бути скасованим, позивач має бути поновлений на займаній до звільнення посаді та з відповідача має бути стягнуто компенсації втрати частини заробітної плати у звязку із її несвоєчасною виплатою та відшкодовано позивачу моральну шкоду у звязку із незаконним звільненням.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити вимоги позивача.

Від відповідача - Головного управління ветеринарної медицини в Одеській області надійшли заперечення на адміністративний позов (а.с.193-199 т.3), відповідно до яких проти задоволення позову відповідач заперечує в повному обсязі та наголошує, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки в позові не викладено фактичних, конкретних та обєктивних обставин в обґрунтування порушень його прав оспорюваним рішенням відповідача та своїх вимог. Так, за період роботи на займаній посаді позивач зарекомендував себе як пасивний і безініціативний працівник, потребував постійного спрямування роботи, посадові обов'язки та завдання професійного характеру виконував незадовільно, а тому атестаційною комісією обґрунтовано прийнято рішення, що позивач займаній посаді не відповідає, та, як наслідок, позивача правомірно звільнено із займаної посади. Позивачу пропонувалась посада, проте він категорично відмовився від будь якої іншої роботи. За наведених обставин, відповідач вказує на звільнення позивача у межах наданих повноважень та прийняття відповідного законного рішення про звільнення, а тому позов ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

Третя особа ОСОБА_3 вважав позовні вимоги безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Третя особа ОСОБА_5 у судове засідання не зявилась, письмових пояснень щодо позовних вимог не надала.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, третьої особи, свідків, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_4 проходив службу в Управлінні ветеринарної медицини з 01.04.2003 року та на час звільнення перебував на посаді головного спеціаліста відділу організації протиепізоотичної роботи управління ветеринарної медицини в Одеській області державного інспектора ветеринарної медицини області, на яку був призначений наказом Управління ветеринарної медицини в Одеській області №33 від 31.03.2003 року (а.с. 7 т.1).

Наказом Управління ветеринарної медицини в Одеській області №05-к від 29.01.2008 року ОСОБА_4 звільнено з посади головного спеціаліста відділу організації протиепізоотичної роботи управління ветеринарної медицини області з 31.01.2008 року як такого, що не відповідає займаній посаді із-за недостатньої кваліфікації відповідно до п.2 ст. 40 КЗпП України (а.с.48 т.1).

Судом встановлено, що підставою для прийняття вказаного наказу слугувало рішення атестаційної комісії управління ветеринарної медицини в Одеській області від 25.12.2007 року (а.с.64 т.1) та наказ начальника управління ветеринарної медицини в Одеській області №01 від 09.01.2008 року (а.с. 65-66 т.1), з яким позивача ознайомлено 31.01.2008 року під підпис та отримано копію.

Як вбачається з матеріалів справи та наданих під час розгляду справи представниками сторін пояснень, звільнення позивача стало наслідком проведення атестації державних службовців управлінь ветеринарної медицини в області, районах та містах області.

Так, начальником Управління ветеринарної медицини в Одеській області відповідно до Положення про проведення атестації державних службовців, затвердженого 28.12.2000 року Постановою КМУ №1922, наказу Головного управління державної служби України №201 від 17.11.2004 року, з метою підвищення ефективності діяльності державних службовців та посилення відповідальності за виконання службових обовязків, винесено наказ №100-к від 24.10.2007 року про проведення у листопаді 2007 року атестації державних службовців Управління ветеринарної медицини в області та управлінь ветеринарної медицини в районах та містах області (а.с.50 т.1).

На виконання вказаного наказу утворено атестаційну комісію (а.с. 51 т.1), затверджено графік проведення атестації, складено списки державних службовців, які підлягають атестації (а.с. 52-53 т.1), з яким ознайомлено позивача під підпис.

Крім того, начальником відділу організації протиепізоотичної роботи Управління ветеринарної медицини в Одеській області складено на позивача службову характеристику, згідно якої позивач безвідповідальний до виконання функціональних обовязків, має низький рівень організації власної роботи, доручення виконує з порушенням встановлених термінів та на низькому професійному рівні, результати його виконаної роботи потребують доопрацювань, володіє спеціальним знанням, достатнім для задовільного вирішення завдань професійного характеру, його професійні вміння та навички розвинуті посередньо, що забезпечує необхідний рівень виконання професійних завдань при сторонній допомозі, готовий до дій, але працює не з власної волі, безініціативний, працездатність задовільна, почуття відповідальності виявляє нестабільно, здатний до прийняття самостійних рішень, але вони не завжди бувають обґрунтованими, у критичних ситуаціях виявляє нерішучість, професійний досвід накопичує і оновлює в міру необхідності, здебільшого працює за шаблоном (а.с. 54 т.1).

19.01.2007 року позивача ознайомлено із службовою характеристикою під підпис та останнім додатково зазначено, що із такими висновками щодо його роботи позивач не погоджується.

На виконання наказу №100-к від 24.10.2007 року згідно затвердженого графіку та відповідно до списків державних службовців, Управлінням ветеринарної медицини в Одеській області 27.11.2007 року проведено атестацію ОСОБА_4, за результатами якої та підсумками голосування атестаційної комісії прийнято рішення, що ОСОБА_4 не відповідає займаній посаді та рекомендовано перевести за його згодою на іншу посаду, що відповідає його професійному рівню. У разі відмови - звільнити із займаної посади.

Позивач був присутнім під час проведення атестації, з її результатами ознайомлений 27.11.2007 року, що підтверджується його підписом на атестаційному листі.

При цьому позивач, не погодившись із рішенням атестаційної комісії, подав на імя начальника Управління ветеринарної медицини в Одеській області скаргу від 03.12.2007 року, в якій зазначає, що рішення комісії є не обєктивним та не обґрунтованим, оцінює зазначене рішення як тиск на нього і як наслідок його звільнення з посади за власним бажанням, службова характеристика є необєктивною, оскільки свої службові обовязки виконував сумлінно згідно посадової інструкції, характеристика складена без наведених фактів, крім того позивач зазначає, що управління безпідставно лишає його преміювання, а тому просив розглянути дану скаргу та за результатами прийняти законне рішення (а.с. 56-57 т.1).

У звязку з оскарженням позивачем рішення атестаційної комісії, начальником управління ветеринарної медицини в Одеській області 24.12.2007 року прийнято Наказ №82 Про повторне проведення атестації (а.с. 58 т.1).

На виконання зазначеного наказу 25.12.2007 року проведено повторну атестацію державного службовця головного спеціаліста відділу організації протиепізоотичної роботи ОСОБА_4

Управлінням сформовано атестаційну комісію, до якої для обєктивності залучено головного юрисконсульта управління державної служби Головдержслужби України в Одеській області та директора Одеської дослідної станції Національного наукового центру ІЕКВМ.

Із зазначеним рішенням було ознайомлено під підпис членів комісії та позивача особисто під підпис.

Повторне засідання атестаційної комісії Управління ветеринарної медицини в Одеській області проведено 25.12.2007 року за участю позивача, під час якої вівся протокол (а.с. 59-63 т.1).

За результатами повторної атестації позивача та підсумками голосування атестаційної комісії, прийнято рішення, що ОСОБА_4 не відповідає займаній посаді головного спеціаліста відділу організації протиепізоотичної роботи із-за недостатньої кваліфікації, та рекомендовано начальнику Управління звільнити ОСОБА_4 із займаної посади головного спеціаліста відділу організації протиепізоотичної роботи управління ветеринарної медицини в Одеській області.

Результати атестації державних службовців управлінь ветеринарної медицини в області, районах та містах області у 2007 році затверджено Наказом Управління ветеринарної медицини в Одеській області №01 від 09.01.2008 року, з яким ознайомлено позивача (а.с. 65-66 т.1).

Згідно із додатком до наказу №01 від 09.01.2008 року, позивач був зарахований до списку не атестованих державних службовців управління ветеринарної медицини в Одеській області як такий, що не відповідає займаній посаді (а.с.67 т.1).

Згідно наданих відповідачем відомостей (а.с.214-216, 217-219 т.3), судом встановлено, що в Управлінні існувала вакантна посада провідного спеціаліста відділу організації протиепізоотичної роботи, яка і була запропонована позивачу та від якої останній відмовився.

Крім того, на головного спеціаліста відділу організації протиепізоотичної роботи Управління ОСОБА_4 18.01.2008 року внесено подання на імя начальника Управління (а.с. 68-69 т.1) та на імя голови Профспілкового комітету державних закладів ветеринарної медицини м. Одеси (а.с. 70-71 т.1) про звільнення позивача із займаної посади як недостатньо кваліфікованого та за систематичні порушення трудової та виконавчої дисципліни відповідно до п.2 ст. 40 КЗпП України.

На засіданні профспілкового комітету державних закладів ветеринарної медицини 28.01.2008 року розглянуто подання управління ветеринарної медицини в Одеській області про надання дозволу на звільнення члена профспілкової організації ОСОБА_4, за наслідками розгляду якого надано дозвіл на звільнення члена профспілкової організації ОСОБА_4 із займаної посади відповідно до п. 2 ст. 40 КЗпП України (а.с. 72 т.1).

Закон України Про державну службу від 16.12.1993 року №3723-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, визначає загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті.

З метою підвищення ефективності діяльності державних службовців та відповідальності за доручену справу в державних органах один раз на три роки проводиться їх атестація, під час якої оцінюються результати роботи, ділові та професійні якості, виявлені працівниками при виконанні службових обов'язків, визначених типовими професійно-кваліфікаційними характеристиками посад і відображених у посадових інструкціях, що затверджуються керівниками державних органів відповідно до Закону України Про державну службу та інших нормативно-правових актів.

Порядок та організація проведення атестації державних службовців регулюється Положенням про проведення атестації державних службовців, затвердженим 28.12.2000 року Постановою Кабінету Міністрів України №1922 (надалі - Положення)

Відповідно до п. 2, 3 Положення атестації підлягають державні службовці усіх рівнів, в тому числі ті, які внаслідок організаційних змін обіймають посади менше ніж один рік, якщо їх посадові обов'язки не змінилися. У період між атестаціями з метою здійснення регулярного контролю за проходженням державної служби та професійними досягненнями державних службовців щороку проводиться оцінка виконання державними службовцями покладених на них завдань і обов'язків. Оцінка проводиться безпосередньо керівниками структурних підрозділів, де працюють державні службовці, під час підбиття підсумків роботи за рік. Загальний порядок проведення щорічної оцінки виконання державними службовцями покладених на них завдань і обов'язків розробляється Головдержслужбою. Порядок проведення щорічної оцінки в окремому державному органі визначається керівником відповідного органу з урахуванням загального порядку та особливостей кожного державного органу.

Результати атестації та щорічної оцінки беруться до уваги кадровою службою відповідного державного органу під час проведення планомірної ротації кадрів на окремих посадах державних службовців.

Згідно із п. 4 Положення для організації та проведення атестації наказом керівника державного органу утворюється атестаційна комісія, кількісний та персональний склад якої затверджується керівником.

Комісія утворюється у складі голови, секретаря та членів комісії. Головою комісії призначається заступник керівника державного органу. До складу комісії включаються керівники структурних підрозділів, де працюють державні службовці, представники кадрової та юридичної служб. Керівник може залучати до роботи в комісії незалежних експертів.

Згідно із п. 5, 6 Положення комісія забезпечує об'єктивний розгляд і професійну оцінку діяльності державного службовця, який атестується, зокрема щодо виконання покладених на нього службових обов'язків, знання та користування у своїй роботі державною мовою, а також принциповий підхід у підготовці рекомендацій для подальшого використання його досвіду і знань у роботі державного органу. Термін і графік проведення атестації затверджуються наказом керівника і доводяться до відома державних службовців, які атестуються, не пізніше ніж за місяць до проведення атестації.

Відповідно до п. 14, 15 Положення засідання комісії вважається правоможним, якщо на ньому присутні не менш як 3/4 її складу. Рішення комісії приймається стосовно кожного державного службовця, який атестується, простою більшістю голосів членів комісії. Голосування проводиться у відсутності особи, яка атестується. Результати атестації заносяться до протоколу засідання комісії та атестаційного листа, які підписуються головою та членами комісії, які брали участь у голосуванні, які повідомляються державному службовцю, який атестувався, та його керівникові одразу після проведення атестації. Державний службовець ознайомлюється із змістом атестаційного листа під розпис.

Відповідно до п. 9 Положення на кожного працівника, який підлягає атестації, складається службова характеристика, що підписується його безпосереднім керівником, затверджується керівником вищого рівня і подається до комісії не пізніше ніж за тиждень до проведення атестації. Службова характеристика повинна містити аналіз виконання державним службовцем посадових обов'язків; відомості про обсяг, якість, своєчасність і самостійність виконання роботи, ділові якості (ініціативність, відповідальність), стосунки з колегами, знання та користування державною мовою під час виконання службових обов'язків, інформацію про підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації тощо. Державний службовець ознайомлюється із службовою характеристикою до атестації під час співбесіди з безпосереднім керівником.

У разі незгоди з відомостями, викладеними у службовій характеристиці, державний службовець може подати до комісії відповідну заяву, обґрунтування, додаткові відомості щодо своєї службової діяльності.

Під час кожної атестації до комісії подаються щорічні оцінки виконання державним службовцем покладених на нього завдань та обов'язків за період, що минув після попередньої атестації, а також атестаційний лист попередньої атестації. На засідання комісії запрошуються працівник, який атестується, та його безпосередній керівник. Якщо державний службовець не з'явився на засідання комісії без поважних причин, комісія має право провести атестацію за його відсутності.

Згідно із п. 11, 12 Положення на підставі всебічного аналізу виконання основних обов'язків, складності виконуваної роботи та її результативності, знання та користування державною мовою під час виконання службових обов'язків комісія приймає рішення, зокрема, таке, як не відповідає займаній посаді та, в цьому разі, рекомендує керівникові перевести цього державного службовця за його згодою на іншу посаду, що відповідає його професійному рівню, або звільнити із займаної посади.

Згідно із п. 18, 19, 20 Положення за результатами атестації керівник видає відповідний наказ (розпорядження). Рішення про переведення державного службовця за його згодою на іншу посаду або про звільнення з посади приймається керівником у двомісячний термін з дня атестації. Державний службовець, визнаний за результатами атестації таким, що не відповідає займаній посаді, звільняється з роботи відповідно до п. 2 ст. 40 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у разі виявлення невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню цієї роботи.

Підставою для звільнення за цією нормою є виявлена невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації, які перешкоджають продовженню даної роботи, та відсутність можливості перевести працівника за його згодою на іншу роботу.

Виходячи із викладеного при вирішенні спору про звільнення працівника необхідно встановити, що розірвання трудового договору за п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок, зокрема, недостатньої кваліфікації працівник не може належним чином виконувати покладені на нього трудові обов'язки (дані про несвоєчасне чи неналежне виконання цих обов'язків, про прийняття помилкових рішень, про відсутність достатніх знань, рішення атестаційної комісії тощо), а від переведення на іншу роботу відмовився.

При цьому суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши надану позивачу характеристику його безпосереднім керівником, проаналізувавши порядок проведення атестації позивача та протокол проведення атестації, не вбачає порушень з боку відповідача, атестація проведена в межах повноважень та з дотриманням норм законодавства.

ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що при прийнятті Наказу №05-к від 29.01.2008 року про звільнення з посади ОСОБА_4, враховано рішення атестаційної комісії, яким визначено, що позивач не відповідає займаній посаді.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України по цій справі від 18.10.2011 року (а.с.132-134 т.3) скасовано постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2012 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2012 року, якими у задоволенні позову ОСОБА_4 про визнання наказу про звільнення неправомірним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди відмовлено, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції зазначивши про необхідність судам встановити чи пропонував відповідач перевести позивача на іншу роботу після проведення повторної атестації, тобто, після 25 грудня 2007 року. При цьому, передумовою для згоди або відмови працівника на переведення на іншу роботу є відповідна пропозиція роботодавця та наявність такої роботи.

На виконання вимог ухвали ВАСУ, судом допитано в якості свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які пояснили, що в Управлінні ветеринарної медицини існувала вакантна посада провідного спеціаліста відділу організації протиепізоотичної роботи, зайняття якої у звязку з непроходженням атестації та невідповідністю посаді головного спеціаліста була запропонована позивачу та від якої останній відмовився.

Третя особа - ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що характеристика позивача була негативною, під час атестації позивач не відповідав на запитання, які йому задавались, що також підтверджується протоколом засідання атестаційної комісії, як працівник позивач не виконував свої обовязки, а після проведення атестації, у звязку з невідповідністю позивача займаній посаді останньому запропоновано посаду провідного спеціаліста відділу організації протиепізоотичної роботи, але ОСОБА_4 відмовився від неї.

В матеріалах справи містяться посадові інструкції позивача від 12.01.2004 року та від 05.07.2007 року (а.с. 9, 10-11 т.1), згідно яких обовязками головного спеціаліста відділу організації протиепізоотичної роботи Управління ветеринарної медицини в Одеській області є збір звітності і інформації з питань, що стосуються заразних захворювань тварин від районних та міських установ ветеринарної медицини; узагальнення та аналіз отриманої інформації, підготовка проектів рішень, розпоряджень, вказівок на підставі цієї інформації; узагальнення та підготовка місячної звітності по заразним захворюванням згідно форми 1-Вет; організація, контроль та здійснення аналізу виконання комплексу профілактичних і оздоровчих протиепізоотичних заходів проти основних заразних захворювань тварин та птиці відповідно щорічних планів по області; контроль своєчасності та якості проведення профілактичних протиепізоотичних заходів в районах і мстах області, своєчасне надання інформації керівництву управління; здійснення контролю за своєчасним встановленням і якісним проведенням карантинних і обмежувальних заходів в неблагополучних пунктах по заразним захворюванням тварин і птиці; проведення оцінки епізоотичної ситуації та підготовка відповідних висновків щодо паразитарних захворювань тварин, птиці, риб, бджіл по господарствах, населених пунктах, регіонах; здійснення розслідування випадків захворювання тварин інфекційними та інвазійними хворобами, оцінка епізоотичної ситуації, підготовка відповідних висновків по окремих господарствах, населених пунктах, районах; при виїзді в райони здійснення перевірки та проведення аналізу виконання протиепізоотичних заходів, надання методичної та практичної допомоги; тримання на постійному контролі, збирання звітності та інформації з питань інфекційних та паразитарних хвороб; координація роботи паразитологічного відділу облдержлабораторії ветмедицини; виконання всіх розпоряджень та вказівок начальника відділу організації протиепізоотичної роботи Управління ветеринарної медицини в Одеській області в частині, що стосується питань забезпечення виконання ветеринарно-профілактичних і оздоровчих заходів проти заразних захворювань тварин та птиці.

З зазначеними посадовими інструкціями позивач був ознайомлений та мав керуватись безпосередньо при виконанні своїх службових обовязків та забезпечити належне їх виконання.

Оцінка роботи працівника проводиться з урахуванням його особового вкладу в діяльність установи, його дисципліни праці, кваліфікації та якості виконаних трудових обовязків.

Так, в матеріалах справи містяться акти та доповідні записки начальників відділів (а.с. 78-96 т.1), з яких вбачається, що позивач за період 2004 - 2007 роки, неналежно та неякісно виконував службові обов'язки, а також не дотримувався трудової дисципліни, крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 перебуваючи на службі в Управлінні ветеринарної медицини з 01.04.2003 року протягом 2003-2007 років неодноразово притягався до дисциплінарної відповідальності, повністю або частково позбавлявся премій, що оформлювалось відповідними наказами по управлінню.

При цьому, накази про позбавлення позивача премій протягом 2003-2004 років (№117 від 26.11.2003 року, №139 від 24.12.2003 року, №3140 від 24.12.2003 року, №27-к від 26.04.2004 року, №38 від 26.05.2004 року, №58-к від 19.07.2004 року, №64-к від 31.08.2004 року, №382-к від 30.09.2004 року, №99-к від 29.10.2004 року, №119-к від 30.11.2004 року, №135-к від 29.12.2004 року, №136-к від 29.12.2004 року, №04-к від 31.01.2005 року) були предметом дослідження та рішенням Вищого адміністративного суду України від 12 лютого 2009 року (а.с. 61-62 т.2) відмовлено в позові ОСОБА_4 щодо стягнення недоплаченої премії за цими наказами, а тому характеризують позивача та свідчать про неналежне ставлення до своїх обовязків.

Також, неналежне виконання своїх обовязків позивачем та порушення ним дисципліни підтверджується наказами по управлінню про позбавлення ОСОБА_4 премій та притягнення його до дисциплінарної відповідальності №105-к від 30.08.2005 року, №49 від 3.05.2006 року, №57 від 31.05.2006 року, №195-к від 19.12.2006 року, №37 від 15.05.2007 року (за неподання щорічної оцінки), №47 від 19.06.2007 року, № 66 від 04.10.2007 року, №69 від 26.10.2007 року.

В матеріалах справи містяться позовні заяви про скасування вищезазначених наказів, проте тільки щодо наказів №57 від 31.05.2006 року та №49 від 3.05.2006 року містяться рішення судів, які набрали законної сили щодо їх скасування.

Також, з свідчень ОСОБА_8, який займав посаду заступника начальника управління - начальника відділу організації протиепізоотичної роботи, пояснень ОСОБА_3, який займав посаду начальника управління ветеринарної медицини в Одеській області вбачається, що позивач не мав достатніх знань з питань ветеринарної медицини, не виконував вимоги, функціональні обовязки, порушував дисципліну, тощо, тобто, як особи, які працювали в управлінні, негативно характеризували ставлення позивача до роботи та обсяг його знань.

Отже, оскільки під час офіційного зясування обставин справи, з пояснень третьої особи ОСОБА_3, допиту в якості свідків вказаних осіб встановлено, що позивачу пропонувалась посада провідного спеціаліста відділу організації протиепізоотичної роботи, проте він зазначив, що бажає працювати тільки на займаній посаді і категорично відмовився від будь якої іншої роботи, суд вважає безпідставними позовні вимоги позивача.

Представник відповідача зазначив, що відповідачем не оформлювалось письмово пропонування вакантної посади, враховуючи що письмова форма такої пропозиції не передбачена нормами законодавства.

Крім того під час проведення атестації 27 листопада 2007 року атестаційною комісією рекомендовано перевести ОСОБА_4 на іншу посаду за його згодою, а в разі відмови звільнити. З атестаційним листом позивач був ознайомлений подав скаргу на дії комісії проте не зазначав про згоду на переведення на іншу посаду.

З огляду на наявні в матеріалах справи докази, врахувавши пояснення представників сторін та свідчення, які надавались свідками, судом не встановлено порушень при звільненні позивача та підстав для поновлення ОСОБА_4 на посаді головного спеціаліста відділу організації протиепізоотичної роботи управління ветеринарної медицини в Одеській області.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 235, ст. 237-1 КЗпП України, рішення про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу приймається при винесенні рішення про поновлення на роботі. Відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

За наведених обставин суд прийшов до висновку, що відповідач діяв правомірно та підстав для поновлення на посаді позивача немає, вимоги щодо стягнення з Головного управління ветеринарної медицини в Одеській області середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01.02.2008 року по день ухвалення судового рішення про поновлення на роботі, компенсацію втрати частини заробітної плати у розмірі 15663 грн. 89 коп. у звязку із несвоєчасною виплатою заробітної плати та стягнення моральної шкоди у розмірі 5000 також не підлягають задоволенню.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 3 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно положень ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приймаючи до уваги вищевикладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 9, 11, 69-72, 86, 158-163, 167, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Головного управління ветеринарної медицини в Одеській області, за участю третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та компенсацію втрати частини заробітної плати, відшкодування моральної шкоди відмовити повністю.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено та підписано суддею 29 червня 2017 року.

Суддя П.П.Марин