Справа № 623/403/17
Суддя: Гуренко М. О.
Дата ухвалення: 2017-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер справи 623/403/17
Номер провадження 2-а/623/57/2017
У Х В А Л А

іменем України

26 червня 2017 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Гуренко М.О.

з участю: секретаря - Телешевській В.Ю.

позивача: ОСОБА_1

представника Ізюмського міського голови ОСОБА_2 - ОСОБА_3

представника Ізюмської міської ради та виконавчого комітету Ізюмської міської ради: Кисельової Н.С.

третьої особи: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізюмі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізюмського міського голови ОСОБА_2, Ізюмської міської ради, виконавчого комітету Ізюмської міської ради, третя особа: ОСОБА_5 про визнання дій незаконними, скасування актів органів місцевого самоврядування та зобов'язання вчинити певні дії,,

в с т а н о в и в :

17 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до Ізюмського міського голови ОСОБА_2, їзюмської міської ради, виконавчого комітету Ізюмської міської ради, третя особа: ОСОБА_5 про визнання дій незаконними, скасування актів органів місцевого самоврядування та зобов'язання вчинити певні дії.

26 червня 2017 року ОСОБА_5 надав заяву про відвід головуючому судді Гуренко М.О. по тим підставам, що суддя Гуренко М.О. надавав переваги відповідачу та нібито виконував вказівки Ізюмського міського голови ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 по іншій розглянутій справі 623/5217/15-а.

В судовому засіданні ОСОБА_5 підтримав дану заяву.

Позивач ОСОБА_1 посилався на розсуд суду та зазначив, що у нього немає на даний час підстав вважати неупередженим суддю Гуренко М.О., оскільки його позов навіть не розглядався.

Представники відповідачів проти заяви заперечували, та зазначали, що заявлений відвід є безпідставним.

Перевіривши викладені в письмових заявах підстави відводу судді Гуренко М.О., суд вважає, що заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 27 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і відводиться:

1) якщо він брав участь у розгляді цієї справи або пов'язаної з нею справи як представник, секретар судового засідання, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи

усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого частиною третьою статті 15-1 цього Кодексу.

Суддя відводиться також за наявності обставин, встановлених статтею 28 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Відповідно до п.1.1 Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов'язком судді.

Неупередженість є необхідною умовою виконанням суддею своїх обов'язків.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб'єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об'єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).

Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. UnitedKingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Заявляючи відвід судді жодних доказів зацікавленості в результатах розгляду справи та упередженості судді Шевченко Л.Ф. до суду не надано.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09 листопада 2006 року, особиста безсторонність суду призюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у рішенні у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Стосовно об'єктивного критерію Європейський суд рекомендує визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (FerrantelliandSantangelo v. Italy), від 7серпня 1996 poку, п. 58).

Враховуючи викладене, слід відмітити, що зазначені причини заявленого відводу ніяким чином не пов'язані з порушенням Європейської конвенції з прав людини та Закону України «Про судоустрій та статус суддів», а тому не можуть викликати сумнів в неупередженості судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області Гуренко М.О.

Суд, вивчивши письмову заяву про відвід, проаналізувавши наведені норми права, міжнародними стандартами, судової практики, яка є джерелом права, відсутність підтверджуючих доказів на предмет викладеного та співставлення їх з встановленими

обставинами дають суду підстави для прийняття рішення про відмову у задоволення заяві про відвід судді Гуренко М.О.

Керуючись п.1.1 Бангалорських принципів, ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», ст. 27, 31, 32 КАС України, суд-

у х в а л и в :

У заяві ОСОБА_5 про відвід судді Гуренко М. О. - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: М.О. Гуренко