Справа № 208/200/17(2а/208/104/17)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 червня 2017 рокусправа № 208/200/17(2а/208/104/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Панченко О.М. Чередниченка В.Є.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 27 березня 2017 року у справі № 208/200/17(2а/208/104/17) за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання судових рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Кам'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду першої інстанції з позовом до Відділу примусового виконання судових рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якому просила скасувати постанову головного державного виконавця Русецької О.О. від 22.12.2016 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 51292622 та зобов'язати відповідача відновити виконавче провадження ВП № 51292622.

Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 березня 2017 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання судових рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Кам'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про скасування постанови про закриття виконавчого провадження - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 березня 2017 року та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що пенсійним органом було самовільно припинено виплату позивачу пенсії з 01.05.2016 року всупереч постанови суду, яка набрала законної сили. При цьому судом у відповідному рішенні не було визначено кінцевий строк його виконання, тобто пенсія була призначена довічно.

Представник позивача та позивач в судовому засіданні просили задовольнити вимоги апеляційної скарги на підставах, що в ній зазначені, та скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України не перешкоджає розгляду справи без участі останніх.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2016 року відновлено з 1 червня 2015 року виплату ОСОБА_1 пенсії, призначеної на пільгових умовах відповідно до п. б ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с.12-13).

На виконання постанови суду позивачем ОСОБА_1 отримано виконавчий лист (а.с.15), на підставі якого Головним державним виконавцем відділу примусового виконання судових рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області ОСОБА_2 постановою від 03 червня 2016 року відкрито виконавче провадження № 51292622 (а.с.10).

Листом від 15.06.2016 року № 4133/05/40 Кам'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області повідомило відповідача, що розпорядженням від 16.02.2016 року № 170878 з 01.06.2015 року управлінням було поновлено виплату ОСОБА_1 пенсії, призначеної на пільгової умовах, відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с.16,17).

При цьому позивачу було перераховано всю суму заборгованості з виплати пенсії за період з 01 червня 2015 року по 31 березня 2016 року в сумі 11 563,87 грн., але з 01 травня 2016 року управління припинило виплату пенсії, припинило виконання постанови, що сторонами не заперечується.

Постановою про закінчення виконавчого провадження від 22 грудня 2016 року головний державний виконавець відділу примусового виконання судових рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області ОСОБА_2 закінчила виконавче провадження ВП № 51292622 щодо примусового виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2016 року (а.с.56).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до матеріалів справи пенсійним органом було поновлено позивачу виплату пенсії з 01 червня 2015 року, при цьому державний виконавець не може виходити за межі виконавчого документа, де зазначено лише про зобов'язання пенсійного органу відновити з 01 червня 2015 року виплату ОСОБА_1 пенсії, призначеної на пільгових умовах відповідно до п. «б» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з рішенням суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, за позицією позивача відповідно до рішення суду, яке набрало законної сили, та у встановленому законом порядку пенсійним органом не оскаржувалось, було зобов'язано поновити ОСОБА_1 виплату пенсії з 01.06.2015 року, при цьому таке має бути здійснено довічно, або до настання підстав для припинення пенсії, у зв'язку з чим припинення Кам'янським об'єднаним управлінням пенсійного фонду України виплати позивачу пільгової пенсії з 01.05.2016 року є протиправним, а тому у відповідача були відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження.

В той же час, відповідач вважає, що ним в повній мірі виконано приписи резолютивної частини постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2016 року, за межі якої останній виходити не може, а незгода позивача з припиненням їй виплати пенсії з 01.05.2016 року має інший предмет спору, що свідчить про обрання ОСОБА_1 невірного способу захисту порушених прав.

Відповідно до вимог ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Стаття 40 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Так, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.02.2016 року у справі № 208/7348/15 (2а/208/183/15) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01.12.2015 р. в справі № 208/7348/15-а задоволено частково.

Постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01.12.2015 р. в справі № 208/7348/15-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення суми - скасовано.

Прийнято в справі № 208/7348/15-а нову постанову.

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення суми задоволено частково.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області відновити з 1 червня 2015 року виплату ОСОБА_1 пенсії, призначеної на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В задоволенні іншої частині позову відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2016 року у справі № 208/7348/15 (2а/208/183/15) було відмовлено в задоволенні заяви відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про роз'яснення рішення в справі № 208/7348/15-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення суми.

При цьому у вказаній ухвалі зазначено, що судом апеляційної інстанції надавалась оцінка правовідносинам між ОСОБА_1 та пенсійним органом, які виникли у 2015 році, а тому надання роз'яснення щодо виконання постанови суду в розрізі правовідносин, які виникли у 2016 році, а також оцінка дій відповідача щодо припинення виплати пенсії у 2016 році, не може вважатися роз'ясненням судового рішення в розумінні приписів ст. 170 КАС України. При цьому постанова суду апеляційної інстанції є зрозумілою, оскільки в ній чітко зазначено про обов'язок пенсійного органу поновити ОСОБА_1 виплату пенсії призначеної на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01.06.2015 року.

З матеріалів адміністративної справи вбачається та не заперечується позивачем, що на виконання рішення суду від 08.02.2016 року пенсійним органом було дійсно поновлено позивачу виплату пільгової пенсії з 01.06.2015 року та виплачено відповідні суми.

Разом з тим, з 01.05.2015 року Кам'янським об'єднаним управлінням пенсійного фонду України припинено виплати позивачу пільгової пенсії, що мотивовано внесенням змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.205 року № 911, відповідно до якого статтю 37 Закону України «Про державну службу» викладено в наступній редакції: у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, особам, які працюють на посадах та умовах, передбачених законом, призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачується.

З огляду на встановлені обставини в сукупності, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що державним виконавцем дійсно виконано постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.02.2016 року в межах резолютивної частини рішення, а саме поновлено виплату пенсії 01.06.2015 року, в той же час, в процесі виконання відповідного судового рішення між позивачем та Кам'янським об'єднаним управлінням пенсійного фонду України виникли нові правовідносини, які виявились у повторному припиненні виплати пенсії, але вже на підставі іншого нормативно-правового акту, правова оцінка яким може бути надана судом лише під час розгляду відповідного адміністративного позову, що свідчить про правомірність дій державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження у зв'язку з його фактичним виконанням.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205,206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 27 березня 2017 року у справі № 208/200/17(2а/208/104/17) - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко