Справа № 381/1708/17
Суддя: Осаулова Н. А.
Дата ухвалення: 2017-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2017 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Криворучко А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Фастів справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора ОРПА Новгород-Сіверського ВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2017 року позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом. Свій позов мотивує тим, що 28 квітня 2017 року інспектором ОРПА Новоград-Сіверського ВПГУНП в Чернігівській області лейтенантом ОСОБА_3 було винесено постанову БР № 403926 у справі про адміністративне правопорушення, якою його було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, за порушення пункту 9.8 Правил дорожнього руху та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 425 гривень. Вказану постанову вважає необґрунтованою, та винесеною із порушенням норм процесуального права. Тому, змушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просити суд скасувати Постанову серія БР № 403926 від 28 квітня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав викладених в ньому. Суду пояснив, що дійсно 28.04.2017 року керував транспортним засобом на автодорозі Р-65 та був зупинений інспектором патрульної інспекції ОСОБА_4 за порушення правил дорожнього руху (керував автомобілем з вимкненим ближнім світлом). Вважає дії інспектора не правомірними щодо покарання за порушення правил. Між тим, зазначив, що неодноразово був зупинений працівниками поліції за аналогічні порушення, однак до нього застосовувалися попередження. Просив суд скасувати постанову.

Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом вчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення позивача, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 28 квітня 2017 року постановою серії БР № 403926 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Зі змісту даної постанови вбачається, що 28 квітня 2017 року об 11 год. 20 хв. на 63 кілометрі автодороги Р-65, ОСОБА_1 керуючи автомобілем Opel Vivaro, державний номерний знак НОМЕР_1, поза населеним пунктом у денну пору доби рухався без увімкнених фар ближнього світла, чим порушив п. 9.8 ПДР та скоїв адміністравине правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Так, посилання позивача на порушення відповідачем ст. 251 КУпАП щодо відсутності протоколу про адміністративне правопорушення, який є належним доказом того, що особою вчинене певне діяння, яке може бути кваліфіковано як адміністративне правопорушення, не заслуговує на увагу з огляду на наступне.

«Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р. встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124- 1, статтями 125.126. частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Розглядаючи доводи позивача про те, що відповідачем не вірно кваліфіковано його дії та помилково притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а не за ст. 125 КУпАП, то суд враховує наступне.

Адміністративна відповідальність за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає у разі порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Так, ч.2 ст.122 КУАП встановлено адміністративну відповідальність у виді штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Зазначена норма, за своєю конструкцію є бланкетною, а тому у регулюванні суспільних відносин відсилає до інших нормативно-правових актів, якими, в тому числі, є Правила дорожнього руху України.

Пунктом 9.8. ПДР України передбачено, що під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: а) у колоні; б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів; в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; г) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; ґ) на транспортному засобі, що буксирує; д) у тунелях.

З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах можна ввімкнути дальнє світло фар або додатково протитуманні фари за умови, що це не буде засліплювати інших водіїв.

Враховуючи те, що ближнє світло фар відноситься до зовнішніх освітлювальних приладів, це правило фактично визначає порядок їх використання протягом певного періоду на рівні із вимогами розділу 19 Правил, незважаючи на положення п.п. г п.9.1 Правил, якими передбачено, що увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є також попереджувальним сигналом.

Недотримання цього правила слід тлумачити як порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами, що передбачено диспозицією ч.2 ст.122 КУАП, у зв'язку з чим дії ОСОБА_1 за вказаною нормою кваліфіковано вірно.

Згідно зі ст.293 КУАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про залишення постанови без змін, а скарги без задоволення.

Статтею 251 КУпАП Україні, передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, та технічних засобів, що мають функції фото - и кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В силу статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В силу ст. 71 ч.1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно до ст. 69 ч. 2 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

З огляду на зазначене та враховуючи, що ОСОБА_1 обставини руху поза населеним пунктом з вимкненим світлом фар не заперечує, суд вважає, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУАП. Доводи позивача щодо протиправності дій відповідача та необґрунтованості постанови про накладення адміністративного стягнення серії БР №403926 від 28 квітня 2017 року спростовуються вищенаведеним, а відтак, не приймаються судом до уваги та розцінюються як уникнення адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. 6-14, 71, 159-163, 167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, Правилами дорожнього руху України, ч.1 ст.288 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора ОРПА Новгород-Сіверського ВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в Київський апеляційний адміністративний суд через Фастівський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СУДДЯ