Справа № 159/4847/16-а
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/5579/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гудима Л.Я.,

ОСОБА_1,

з участю секретаря судового засідання Румянцевої О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційні скарги ОСОБА_2 та Тойкутської сільської ради Ковельського району Волинської області на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 березня 2017 року в адміністративній справі № 159/4847/16-а, провадження № 2-а/159/55/17 за позовом ОСОБА_2 до Тойкутської сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання протиправним та скасування рішення і зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Ковельського міськрайонного суду Волинської області із вказаним позовом та просила:

- визнати протиправним і скасувати рішення Тойкутської сільської ради Ковельського району Волинської області від 28.10.2016 в частині відмови у наданні їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,85 га поруч з житловим будинком № 54 по вулиці М.Кримчука в с.Воля Ковельського району Волинської області для ведення особистого селянського господарства;

- зобовязати Тойкутську сільську раду Ковельського району Волинської області надати їй дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,85 га поруч з житловим будинком № 54 по вулиці М.Кримчука в селі Воля Ковельського району Волинської області для ведення особистого селянського господарства.

Позов мотивує тим, що таке рішення відповідача порушує її право на безоплатне отримання земельної ділянки, передбачене статтями 116, 118, 121 ЗК України.

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 березня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним і скасовано рішення Тойкутської сільської ради Ковельського району від 28.10.2016 в частині відмови у наданні ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,85 га поруч з житловим будинком № 54 по вулиці М.Кримчука в с.Воля Ковельського району Волинської області для ведення особистого селянського господарства.

Зобовязано Тойкутську сільську раду Ковельського району Волинської області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 в частині передачі їй у власність земельної ділянки площею 0,85 га поруч з житловим будинком № 54 по вулиці М.Кримчука в с.Воля Ковельського району Волинської області для ведення особистого селянського господарства та прийняти відповідне рішення за наслідком розгляду питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із прийнятою постановою, її оскаржили сторони.

ОСОБА_2 вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права. Тому просила скасувати постанову суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні її позовних вимог і прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовувала тим, що зобовязання відповідача повторно розглянути її заяву на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не є ефективним способом захисту її порушеного права.

Тойкутська сільська рада Ковельського району Волинської області вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте за невідповідності висновків суду обставинам справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи,

Тому просила скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовано тим, що попереднє судове рішення було виконане сільською радою належним чином, а відтак ще раз розглядати заяву позивачки немає підстав; також, спірна земельна ділянка не може бути надана позивачці. Крім того, остання обрала неправильний спосіб захисту своїх прав.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не належить до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.09.2016 визнано протиправними дії Тойкутської сільської ради Ковельського району Волинської області в частині відмови у наданні ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,85 га поруч з житловим будинком № 54 по вулиці М.Кримчука в с.Воля Ковельського району Волинської області для ведення особистого селянського господарства.

Зобовязано Тойкутську сільську раду Ковельського району повторно розглянути заяву ОСОБА_2 в частині передачі їй у власність земельної ділянки площею 0,85 га поруч з житловим будинком № 54 по вулиці М.Кримчука в селі Воля Ковельського району Волинської області для ведення особистого селянського господарства та прийняти відповідне рішення за наслідками розгляду питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.

28.10.2016 на виконання цього рішення Тойкутська сільська рада Ковельського району прийняла рішення, яким залишила без змін Рішення Тойкутської сільської ради від 09.02.2016 № 5/3.13 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» і відмовила їй у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,85 га поруч з житловим будинком № 54 по вулиці М.Кримчука в селі Воля Ковельського району для ведення особистого селянського господарства, у звязку з відсутністю вільної земельної ділянки.

Вважаючи такі дії протиправними, ОСОБА_2 оскаржила їх до суду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що згідно із матеріалами справи ОСОБА_2 у відповідності до вимог частини шостої статті 118 ЗК України повторно звернулася до сільської ради з заявою про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а Тойкутська сільська рада повторно 28.10.2016 розглянула її заяву і прийняла рішення, яким Рішення Тойкутської сільської ради за № 5/3.13 від 09.02.2016 залишила без змін. У решті вимог сільська рада відмовила позивачу, мотивами чого зазначила відсутність вільної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Водночас, в судовому засіданні встановлено, що фактично сестра позивачки ОСОБА_3 на даний час подала заяву про відмову розробляти проект землеустрою на цю ділянку, якщо вона буде виділена позивачці. Також належних доказів про те, що частина спірної ділянки належить до лісосмуги відповідачем не надано.

За таких обставин суд визнав за правильне задовольнити позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Тойкутської сільської ради щодо відмови у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,85 га поруч з житловим будинком № 54 по вулиці М.Кримчука в селі Воля Ковельського району Волинської області для ведення особистого селянського господарства.

Разом з тим, суд вважав за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в частині зобовязання сільської ради прийняти рішення про надання дозволу, оскільки такі повноваження належать до виключної компетенції сесії сільської ради.

Суд може лише зобовязати орган самоврядування розглянути заяву у відповідності до вимог законодавства та прийняти відповідне рішення, зміст якого визначає сесія сільської ради згідно до вимог законодавства.

Колегія суддів апеляційного суду загалом погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу (частина перша статті 12 Земельного кодексу України (далі ЗК України).

Згідно із частиною третьою статті 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам, зокрема, для ведення особистого селянського господарства.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону (частина перша статті 116 ЗК України).

Відповідно до приписів частин шостої та сьомої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема, для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_4 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З огляду на зазначені вище норми законодавства та встановлені у справи обставини, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позову, з огляду на те, що на час судового розгляду справи змінилися обставини, порівняно з тими, які існували на час прийняття оскаржуваного рішення, що виключає спірний характер частини земельної ділянки, на яку позивач просить надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, що виключає задоволення позову шляхом зобовязання відповідача надати відповідний дозвіл, тому вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 є безпідставними.

Також безпідставними є вимоги апеляційної скарги відповідача, оскільки ним не було надано до суду доказів відсутності вільної земельної ділянки, чим було обгрунтоване оскаржуване рішення, а також враховуючи зміну зазначених вище обставин.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційних скарг зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 п.1 ч.1, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Тойкутської сільської ради Ковельського району Волинської області залишити без задоволення, а постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 березня 2017 року в адміністративній справі № 159/4847/16-а, провадження № 2-а/159/55/17 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_5
судді ОСОБА_6
ОСОБА_7

Ухвала в повному обсязі складена 26 червня 2017 року.