Справа № 572/1187/17
Суддя: Рижий О.А.
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Сарненський районний суд
_____________________________________________________________________________________
Справа № 572/1187/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2017 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Рижий О.А.

при секретарі Мороз Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського Уманського РВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського Уманського РВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_2 та просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення передбачене ст.132-1 КУпАП винесену відносно нього відповідачем.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою поліцейського Уманського РВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_2 від 16.05.2017 року серії ПС2 № 547552 він підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень на підставі ст. 132-1 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови позивач визнаний винним в тому, що будучи водієм транспортного засобу SKANІA, державний номерний знак НОМЕР_1 16.05.2017 року о 15.35 годин керував транспортним засобом буксируючи причіп SCHITZ, державний номер НОМЕР_2 на 210 км автодороги Київ-Одеса з перевантаженням на строєну вісь - 23300 кг при дозволеній 22 т, чим порушив п.22.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП, у зв'язку із чим було винесено постанову та накладено адміністративний штраф в розмірі 510 гривень.

Таку постанову, позивач вважає незаконною та необґрунтованою, винесену з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративні правопорушення і такою, що не відповідає нормам КУпАП з тих мотивів, що він не вчиняв адміністративного правопорушення передбаченого ст. 132-1 КУпАП, про яке йдеться в оскаржуваній постанові, оскільки відсутні докази, перелічених ст. 251 КУпАП, вказуючи що йому не було розяснено прав передбачених ст. 268 КУпАП. Позивач зазначив, що при розгляді даної справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили про те, що він допустив порушення правил проїзду великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, проте з'явилася його представник ОСОБА_3

В судововому засіданні 08.06.2017 р. представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги позивача підтримала, дала пояснення відповідно до адміністративного позову та просила його задоволити. В судове засідання 22.06.2017 р. представник позивача ОСОБА_3 не з'явилася, через канцелярію суду від неї надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Причини неявки суду не повідомив, хоча про розгляд справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить наявність поштового повідомлення в матеріалах справи про поштове відправлення, заперечень проти позову суду не надав.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути розглянуто на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позов слід задоволити.

Судом встановлено, що з постанови про накладення адміністративного стягнення серії ПС2 №54552 від 16.05.2017 р. позивач керував транспортним засобом SKAN1A, державний номерний знак НОМЕР_1 16.05.2017 року о 15.35 годин буксируючи причіп SCHITZ, державний номер НОМЕР_2 на 210 км автодороги Київ-Одеса з перевантаженням на строєну вісь - 23300 кг при дозволеній 22 т, чим порушив п.22.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП. Вказаною постановою на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішуючи питання стосовно законності винесених постанов, суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 69 КАС України відносить до доказів пояснення сторін, третіх осіб та їх представників, показання свідків, письмові і речові докази, висновки експертів.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно п. 22.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

В постанові про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 547552 від 16.05.2017 р. не зазначено чи є транспортний засіб контейнеровозом, а також відсутня дані акридитації ділянки дороги.

З огляду на вищенаведене, суд, вважає дану постанову про скоєння адміністративного правопорушення неправомірною, і вважає пояснення позивача щодо не вчинення в даному випадку правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, правдивими.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу ст.ст. 245, 280 КУпАП посадова особа, уповноважена розглядати адміністративну справу при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи з метою всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів. Відповідно до вимог процесуального закону, докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними - якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку.

Як зазначено в ст.268 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право знайомитись із матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватись юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права і ін.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 11.04.2013 року справа "Вєренцов проти України"(Заява N 20372/11), Європейський суд констатував: порушення прав заявника за п. 1 у поєднанні з підп. (b) п. 3 статті 6 Конвенції у зв'язку з тим, що з огляду на короткий проміжок часу між складанням протоколів про адміністративне правопорушення та розглядом справи щодо нього (кілька годин) заявнику не було надано достатньо часу та можливостей підготувати свій захист. Порушення права заявника, передбаченого п. 1 у поєднанні з підп. (c) п. 3 статті 6 Конвенції, з огляду на свавільну та незаконну відмову надати йому можливість скористатись послугами захисника, незважаючи на те, що національне законодавство гарантувало йому таке право та він прямо клопотав про надання йому захисника.

Однак, як вбачається з пояснень позивача, при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення, він був позбавлений можливості скористатися послугами адвоката чи іншого фахівця в галузі права, тобто було порушено його право на захист.

Таким чином, оскільки позивач стверджував, що не вчиняв правопорушення за яке наступає відповідальність за ст.132-1 КУпАП, беручи до уваги те, що при винесенні постанови інспектором не доведено вини позивача у вчиненні правопорушення; не враховано пояснень позивача, який свою вину не визнав, які суд, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, визнає правдивими; не було притягнуто відповідачем свідків, не долучено інших відомостей необхідних для вирішення справ, передбачених ст. 268 КУпАП України, інспектором поліції грубо порушено вимоги ст. 36, 268, 278, 279 КУпАП, при тому, що відповідно до з ч.2 ст.71 КАС України такий обо'язок покладається саме на відповідача, суд приходить до висновку про те, що постанова по справі про адміністративне правопорушення від 16.05.2017 року серії ПС2 № 54552, винесеної поліцейським Уманського РВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 за ст.132-1 КУпАП підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 159, 160, 161, 163 КАС України, на підставі ст.ст. 7, 8, 9, 11, 69, 70, 71, 86, 162, 171-2 КАС України, ст.ст. 7, 36, 132-1, 245, 251, 252, 258, 268, 278, 279, 280, 293 КУпАП, постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", ПДР України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати дії поліцейського Уманського РВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП протиправними.

Скасувати постанову від 16.05.2017 року серії ПС2 № 54552, винесену поліцейським Уманського РВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 за ст.132-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Сарненський районний суд, шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк, з дня отримання копії постанови, оскільки рішенням Конституційного Суду України від 08.04.2015 року № 3-рп/2015 положення частини 2 статті 171-2 КАС України визнано неконституційними.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.А. Рижий