Справа № 823/1475/15
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Черкаси

22 червня 2017 року Справа № 823/1475/15

09 год. 48 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

за участю секретаря судового засідання Цаплі І.Ю.,

позивача ОСОБА_1 (особисто),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 13.07.2015 у справі №823/1475/15 за позовом ОСОБА_1 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про визнання незаконними наказів, поновлення на посаді та стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

03.05.2017 ОСОБА_1 звернувшись до суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами просить скасувати постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 13.07.2015 у справі № 823/1475/15 та прийняти нову про задоволення позовних вимог.

Обґрунтовуючи заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами заявник посилається на рішення суду у справі № 823/1475/15, яке вмотивоване тим, що 17.04.2015 року прокуратурою Черкаської області було відкрите кримінальне провадження №0000140 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України, за фактом незаконного збуту начальником сектору БНОН Смілянського MB УМВС капітаном міліції ОСОБА_2 та оперуповноваженим по БНОН вказаного міськвідділу лейтенантом міліції ОСОБА_3 особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс. Проте, вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23.05.2016, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 21.04.2017, ОСОБА_1 визнано невинуватим в пред'явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 364 КК України та виправдано за недоведеністю у вчинені кримінальні правопорушення, в яких він обвинувачувався. Отже, заявник вважає, що обставини, встановлені по даній кримінальній справі, мають преюдиціальне значення для правильного вирішення даної адміністративної справи. Таким чином, при постановленні рішення суду від 13.07.2015 у адміністративній справі № 823/1475/15 Черкаським окружним адміністративним судом не були та не могли бути враховані обставини, які встановлені вироком щодо недоведеності вчинення кримінальних поравопорушеннь, у яких обвинувачувався ОСОБА_1

В судовому засіданні заявник подану заяву підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення заявника, розглянувши матеріали справи і заяви, суд дійшов до такого висновку.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 13 липня 2015 року у справі № 823/1475/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2015 року, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про визнання незаконними наказів, поновлення на посаді та стягнення коштів - відмовлено повністю.

Судом при винесенні рішення було враховано, що 03 червня 2015 року управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області видано наказ № 1070 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників міліції Смілянського та Уманського МВ УМВС, яким на позивача накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення із органів внутрішніх справ, за грубе порушення службової дисципліни і законності, невиконання вимог Закону України Про міліцію, Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, наказів МВС України від 22 лютого 2012 року № 155, від 16 березня 2007року № 81, 15 травня 2007 року № 157 та від 26 березня 2010 року № 90.

05 червня 2015 року позивача звільнено з органів внутрішніх справ у запас з поставленням на військовий облік наказом управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області № 155 о/с по особовому складу відповідно до підпункту є (за порушення дисципліни) пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Підставою для постановлення судового рішення, а також залишення його без змін під час апеляційного провадження у справі № 823/1475/15 слугувала та обставина, що накази управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області № 1070, а також № 155 о/с які мав на меті скасувати позивач, прийняті відповідно до положень пп. «є» п. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ № 114 від 29 липня 1991 року за порушення дисципліни, а не у зв'язку із наявністю у діях позивача ознак злочину.

Згідно зі ст. 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно зі Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобовязує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоровя, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, обєктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх обєднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, повязані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Відповідно до частини 10 статті 14 Дисциплінарного статуту при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обовязків, рівень кваліфікації тощо.

Визначення виду дисциплінарного стягнення є виключною компетенцією особи, якій законом надано право притягувати до дисциплінарної відповідальності.

Крім того, працівник міліції згідно Присяги та Правил поведінки не повинен за будь-яких умов зраджувати моральним принципам служби, що відповідають вимогам держави і очікуванням суспільства, їх неухильне дотримання - справа честі і обовязку кожного працівника органів внутрішніх справ.

Працівник органів внутрішніх справ, керуючись Присягою, відповідно до службового обовязку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе певні моральні зобовязання, а саме бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті, залишатися за будь-яких обставин чесним і непідкупним, відданим інтересам служби.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Суд також врахував, що при прийнятті рішення, а також при його перегляді апеляційним судом, зазначалося про відсутність відносно ОСОБА_1 вироку за вчинення кримінального правопорушення, однак останнє не спростовувало факту порушення позивачем вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Присяги, Етичного кодексу та Кодексу честі працівника органів внутрішніх справ України, наказів МВС України, тобто порушення ним службової дисципліни.

Зокрема, судом неодноразово наголошувалося позивачу, що відповідно до ч. 6 ст.21 Закону України «Про міліцію», звільнення працівника міліції зі служби, у зв'язку з обвинуваченням у вчиненні злочину, допускається тільки після набуття вироком законної сили.

А згідно з пп. «й» п. 63 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ №114 від 29 липня 1991 року, особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину у сфері службової діяльності або адміністративної відповідальності за корупційне адміністративне правопорушення.

Тому, відсутність вироку за порушеним кримінальним провадженням не є обставиною, що унеможливлює звільнення позивача, оскільки відсутність в діях позивача складу злочину, тобто відсутність підстав для притягнення до кримінальної відповідальності, жодним чином не може ототожнюватися з відсутністю фактів порушення дисципліни, тобто дисциплінарною відповідальністю, до якої і притягнено ОСОБА_1

Таким чином, суд вважає, що заявником не доведено, що дана обставина являється нововиявленою, оскільки при дослідженні судом обставин та доказів що слугували доказовою базою на момент прийняття постанови від 13 липня 2015 року в справі № 823/1475/15 та подальшому перегляді у апеляційному порядку, вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23.05.2016, залишений без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 21.04.2017, не впливав на результат вирішення спору, оскільки позивача було звільнено за порушення дисципліни, а не наявністю у діях позивача ознак злочину.

Відповідно до частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути; встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Такі юридичні факти характеризуються тим, що вони одночасно повинні бути передбачені нормами права, спричиняють виникнення, зміну або припинення правовідносин, мають істотне значення для вирішення справи, тобто такі фактичні дані, які спростовують факти, покладені в основу судового рішення, існували на момент звернення до суду з позовом і під час розгляду справи судом, не могли бути відомі ані особі, яка заявила про це, ані суду, в провадженні якого перебувала справа.

За змістом підстава для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, встановлена п. 1 ч. 2 ст. 245, є найширшою. "Істотність" обставини означає те, що якби суд її міг урахувати при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат вирішення.

У зв'язку з обов'язковістю актів правосуддя вирішення спору ґрунтується на рішенні, ухвалі чи постанові суду, винесеними в іншій справі. Зокрема, скасування такого акта (рішення, постанови, ухвали суду) може бути визнано нововиявленою обставиною лише у тому випадку, коли суд обґрунтовував дане судове рішення цим актом чи виходив з вказаного акта, не посилаючись прямо на нього і якщо вже прийнято новий акт, за змістом протилежний скасованому або коли саме скасування акта означає протилежне вирішення питання.

Таким чином, наведена обставина заявника про те, що вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23.05.2016, ОСОБА_1 визнано невинуватим та виправдано за недоведеністю у вчиненні кримінального правопорушення, та який на момент постановлення рішення у справі № 823/1475/15 не існував, в силу ст. 245 КАС України він не є нововиявленою обставиною в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки під час розгляду судом справи дана обставина не покладена в основу судового рішення.

За вказаних обставин, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в заяві доводи позивача є необґрунтованими, а заяву слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 159-163, 167, 253 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 13.07.2015 у справі №823/1475/15 відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку, передбаченому ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.П. Тимошенко

Повний текст постанови виготовлено 23.06.2017