Справа № 808/1010/16
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2017-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 квітня 2017 рокусправа № 808/1010/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.,

представників сторін:

позивача : - ОСОБА_2, дов. від 3.01.17

відповідача: - ОСОБА_3, дов. від 3.03.17

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління ДФС

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2016 р. у справі № 808/1010/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна"

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління ДФС

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

24.03.2016 Публічне акціонерне товариство "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь ім.А.М.Кузьміна" звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС від 11.03.2016 № НОМЕР_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що законодавцем у відповідній сфері правовідносин відокремлено господарські операції з транспортно-експедиторського обслуговування (далі - ТЕО) від операцій з міжнародного перевезення (у тому числі морського), у зв'язку з чим їх врегулювання здійснюється різними нормативно-правовими актами, що зумовлює також і відмінності в оподаткуванні цих операцій, і контролюючим органом не доведено неправомірність включення до складу податкового кредиту податкових накладних, виписаних ПП «Ексимтранссервіс-Південь» за операціями щодо транспортно-експедиторського обслуговування вантажів, за ставкою ПДВ 20 %, без врахування вартості міжнародних перевезень, а суми, зазначені в податковому повідомленні-рішенні, визначені на підставі власних припущень контролюючого органу.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2016 р. у справі № 808/1010/16 вищевказаний адміністративний позов задоволено.

Постанову суду мотивовано необґрунтованістю висновків відповідача відносно того, що ПП «Ексімтранссервіс-Південь» при визначенні податкових зобов'язань з послуг міжнародного перевезення позивачу вантажів морським транспортом (ТЕО 20-контейнера, ТЕО 40-контейнера) повинен застосувати ставку ПДВ у розмірі 0 %, однак протиправно застосував ставку ПДВ у розмірі 20 %, оскільки, виходячи зі змісту первинних документів щодо наданих позивачу ПП «Ексімтранссервіс-Південь» послуг, у позивача були всі законні підстави для включення до податкового кредиту послуг з ТЕО вантажів (ТЕО 20-контейнера, ТЕО 40-контейнера) у розмірі ПДВ 293841 грн., наданих ПП «Ексімтранссервіс-Південь». При цьому, безпосередньо визначена відповідачем вартість міжнародного перевезення належного позивачу товару ПП «Ексімтранссервіс-Південь» як експортної операції не зазначена ані у договорі-дорученні, ані у податкових накладних, коносаментах, рахунках-фактурах і актах про надані послуги. У свою чергу, її вирахування здійснено відповідачем за допомогою похідного методу (методу вирахування зайвого), а, відтак, визначена відповідачем сума вартості міжнародного перевезення не може бути прийнята судом як безумовна; доказів зворотного представниками сторін не надано.

Не погодившись з постановою суду, СДПІ з ОВП у м.Запоріжжі подано апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2016 р. у справі № 808/1010/16, та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Скаржник наполягає, що експедитор ПП «Ексімтранссервіс-Південь» при передачі результатів послуг по міжнародному перевезенню замовнику ПАТ «Дніпроспецсталь» повинен застосувати ставку ПДВ у розмірі 0 % при нарахуванні податкових зобов'язань, оскільки згідно п.п."а" п.п.195.1.3 п.195.1 ст.195 ПК України по ставці 0 % обкладається постачання послуг міжнародного перевезення без прив'язки до особи, що її здійснила, з огляду на те, що у вказаному пункті не зазначено, що ставку у розмірі 0 % може застосувати тільки перевізник, абз."а" п.п.195.1.3 п.195.1 ст.195 ПК України визначено порядок оподаткування за нульовою ставкою без встановлення окремого платника податку з застосування ставки ПДВ у розмірі 0 %. Тобто, на думку скаржника, абсолютно логічним є висновок про те, що статтею 195 ПК України визначені саме операції, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою, а не виконавці цих операцій.

ПАТ "Дніпроспецсталь" проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржену постанову суду першої інстанції цілком обґрунтованою та правомірною, зі свого боку, наполягаючи на тому, Товариство є отримувачем послуг з ТЕО від ПП «Ексимтранссервіс-Південь» та є резидентом, тому такі послуги підлягають оподаткуванню за ставкою 20 % згідно із п.п.«б» ст.185.1, п.п.«ж» п.186.3, п.п.186.2.1 п.186.2 ст.186 ПК України.

При цьому позивач звертає увагу, що договором на ТЕО з ПП «Ексімтранссервіс-Південь» не розмежована окремо вартість транспортно-експедиторських послуг та вартість послуг з міжнародного перевезення, отже, експедитор ПП «Ексімтранссервіс-Південь» купує послуги з перевезення у третіх осіб та продає їх замовнику - ПАТ «Дніпроспецсталь», тому експедитор оподатковує ці послуги ПДВ в загальному порядку - в дохід Агента включається вся виручка від наданих послуг (у т.ч. і вартість перевезення, яка здійснюється третьою особою субпідрядником - перевізником), при цьому вартість перевезення відноситься до видатків. Проте, агент за умовами договору не є перевізником безпосередньо, в той час як право на застосування нульової ставки ПДВ відповідно до ст.195 ПК України має платник, який безпосередньо надає транспорті послуги з міжнародного перевезення пасажирів та вантажів, тобто нульова ставка ПДВ, встановлена для перевізника, не поширюється на інші послуги, які надаються при перевезенні, зокрема на ті, які надає експедитор.

Представниками сторін в судовому засіданні підтримано визначені правові позиції по суті спору.

Як вбачається з матеріалів справи, СДПІ з ОВП у м.Запоріжжі проведено документальну виїзну позапланову перевірку ПАТ «Дніпроспецсталь» з питань правильності відображення в податковому обліку з ПДВ господарських операцій по взаємовідносинам з контрагентом ПП «Ексимтранссервіс-Південь» за період жовтень 2015 р., за наслідками якої складено акт № 12/28-04-46-00/00186536 від 25.02.2016 (т.1, а. с.24-41).

Згідно висновків перевірки Товариством в порушення абз.«а» п.п.195.1.3 п.195.1 ст.195, п.200.1, 200.4 ст.200 ПК України завищено суму ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню по взаємовідносинам з ПП «Ексимтранссервіс-Південь» за період з 01.10.2015 по 31.10.2015 на суму ПДВ 293 841 грн.

11.03.2016 на підставі вказаного акта перевірки СДПІ з ОВП у м.Запоріжжі винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким Товариству зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за жовтень 2015 року на суму 293841 грн. та нарахований штраф у розмірі 146 920,50 грн. (т.1, а. с.42).

ПАТ "Дніпроспецсталь", вважаючи зазначене податкове повідомлення-рішення відповідача неправомірним, звернувся до адміністративного суду з даним позовом про визнання його протиправним та скасування.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга СДПІ з ОВП у м.Запоріжжі не підлягає задоволенню з таких підстав:

За приписами ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

З апеляційної скарги відповідача вбачається, що скаржник підтримує позицію свою позицію, викладену в акті перевірки від 25.02.2016 та у суді першої інстанції, яка полягає у порушенні ПАТ "Дніпроспецсталь" абз.«а» п.п.195.1.3 п.195.1 ст.195 ПК України з огляду на віднесення Товариством до складу податкового кредиту податкових накладних, виписаних ПП «Ексимтранссервіс-Південь» на послуги з транспортно-експедиторського обслуговування без врахування вартості міжнародного перевезення вантажів ПАТ «Дніпроспецсталь» морським транспортом, в результаті чого Товариством завищено податковий кредит по взаємовідносинам з ПП «Ексімтранссервіс-Південь» на загальну суму ПДВ 293 841 грн. за період жовтень 2015 р.

Так, з матеріалів справи вбачається і не спростовуються сторонами, що у період, який перевірся, ПАТ «Дніпроспецсталь» мало відносини з ПП «Ексімтранссервіс-Південь» відповідно до договором-доручення від 21.05.2015 № 19150294 (далі Договір-доручення), за умовами якого ПП «Ексімтранссервіс-Південь» (Агент) зобовязалось за плату і за рахунок ПАТ «Дніпроспецсталь» (Вантажовласника) виконати або організувати виконання послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів морським та змішаними видами (транспортно-експедиторське обслуговування - ТЕО), до яких, зокрема, входять: забезпечення оптимального транспортного обслуговування; пошук перевізника по заявці Вантажовласника; організація перевезення морським та змішаним транспортом; організація експертизи вантажів по заявці Вантажовласника; оформлення документів і організація робіт згідно з митними, карантинними і санітарними вимогами тощо (т.1, а. с.199-208).

ПП «Ексімтранссервіс-Південь» виписані податкові накладні на загальну суму 2274271 грн., у т. ч. ПДВ 379 045 грн. ПДВ, згідно яких за ставкою 20 % оподатковані операції з міжнародного перевезення вантажів морським транспортом, а саме: ТЕО 20-контейнера, ТЕО 40-контейнера; стафіровка контейнера, сортування, ремонт пачок, навантаження контейнера на судно, льодовий збір, кріплення, компенсація витрат на паливо, компенсація витрат за кур'єрську доставку документів по Україні, зберігання контейнерів, заїзд автомашин, експедирування контейнерів, доставка контейнера на ППК6 та вивезення на ППК1, видання коносамента (т.2, а. с.142-175).

На виконання Договору-доручення ПАТ «Дніпроспецсталь» надано заявки на доставку контейнерів, в яких, зокрема, зазначено умови поставки вантажів на адресу отримувачів вантажу-нерезидентів, номер експортного контракту, вартість перевезення цих контейнерів в дол. США., та з яких вбачається, що ПАТ «Дніпроспецсталь» здійснювало операції з реалізації продукції власного виробництва на експорт за контрактами купівлі-продажу, укладеними між ПАТ «Дніпроспецсталь» (Продавець) та Компанією «DSS International SA» (Покупець) (т.1, а. с.133-198; т.2, а. с.1-11, 82-141), акти про надані послуги, складені позивачем та «Ексімтранссервіс-Південь», та інші товаросупровідні документи (міжнародні транспортні накладні (СМR), залізничні накладні, звіти ПП «Ексімтранссервіс-Південь», рахунки, акти виконаних робіт, заявки на доставку контейнерів, коносаменти), а також платіжні доручення, що підтверджують оплату позивачем послуг ПП «Ексімтранссервіс-Південь» (т.1, а. с.121-132; т.2, а. с.12-141).

При цьому зі первинних документів, наданих Товариством на підтвердження факту міжнародного перевезення, вбачається, що морські перевезення здійснювались перевізниками-нерезидентами (Hapag-Lioyd, Maersk Line та ін.) (т.1, а. с.157-180).

Отже, наведені обставини свідчать, що ПАТ «Дніпроспецсталь» продавало власну продукцію покупцям-нерезидентам, для експорту якої придбавало послуги з транспортно-експедиторського обслуговування (ТЕО) у ПП «Ексімтранссервіс-Південь». При цьому для перевезення вантажів морським транспортом залучались треті особи - перевізники-нерезиденти.

За визначеннями, наведеними у статті 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" від 01.07.2004 № 1955-IV (далі - Закон № 1955):

транспортно-експедиторська діяльність - підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів;

транспортно-експедиторська послуга - робота, що безпосередньо пов'язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування.

Згідно з ч.ч.1, 11-13 ст.9 Закону № 1955 за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб'єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади.

Перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні.

Такими документами можуть бути: авіаційна вантажна накладна (Air Waybill); міжнародна автомобільна накладна (CMR); накладна СМГС (накладна УМВС); коносамент (Bill of Lading); накладна ЦІМ (CIM); вантажна відомість (Cargo Manifest); інші документи, визначені законами України.

Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Згідно п.п.«е» п.185.1 ст.185 ПК України (в редакції станом на період жовтень 2015р.) об'єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

За положеннями п.п.«в» п.п.186.2.1 п.186.2 ст.186 ПК України місцем постачання послуг пов'язаних із перевезенням пасажирів та вантажів, є місце фактичного постачання послуг, пов'язаних з рухомим майном.

Уп.п.«а» п.п.195.1.3 п.195.1 ст.195 ПК України за нульовою ставкою оподатковуються операції з постачання таких послуг: міжнародні перевезення пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Для цілей цього підпункту перевезення вважається міжнародним, якщо таке перевезення здійснюється за єдиним міжнародним перевізним документом.

В свою чергу, у ст.134 Кодексу торговельного мореплавства України передбачено, що договір морського перевезення вантажу повинен бути укладений у письмовій формі.

Документами, що підтверджують наявність і зміст договору морського перевезення вантажу, є:

1) рейсовий чартер - якщо договір передбачає умову надання для перевезення всього судна, його частини або окремих суднових приміщень;

2) коносамент - якщо договір не передбачає умови, зазначеної в пункті 1 цієї статті;

3) інші письмові докази.

За позицією відповідача експедитор - ПП «Ексімтранссервіс-Південь», при передачі результатів послуг по міжнародному перевезенню замовнику - ПАТ «Дніпроспецсталь», повинен був застосувати ставку ПДВ у розмірі 0 % при нарахуванні податкових зобов'язань, оскільки згідно п.п."а" п.п.195.1.3 п.195.1 ст.195 ПК України по ставці 0 % обкладається постачання послуг міжнародного перевезення без прив'язки до особи, що її здійснила, при цьому у вказаному пункті немає обмовки, що ставку у розмірі 0 % може застосувати тільки перевізник, в звязку з чим ПАТ «Дніпроспецсталь» має відобразити операції з міжнародного морського перевезення у складі податкового кредиту по ставці ПДВ 0 %.

Разом з тим, аналіз вищенаведених норм (у контексті спірних правовідносин), на думку колегії суддів, свідчить, що вартість послуг з міжнародних перевезень оподатковується за ставкою 0 % у разі, якщо платник податку діяв як експедитор в інтересах споживача послуг з міжнародних перевезень вантажу морським транспортом, організовував такого роду перевезення, отримував на свій рахунок грошові кошти від замовників цих послуг, перераховував ці кошти перевізнику, тобто здійснював операції з постачання послуг з міжнародного перевезення вантажів морським транспортом.

За ставкою ж 20 % в податковому обліку має оподатковуватись обсяг продаж з операцій з постачання експедиторських послуг (вартість винагороди експедитора).

Так, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно з ч.10 ст.9 Закону № 1955 у плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов'язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що посилаючись на порушення позивачем п.п."а" п.п.195.1.3 п.195.1 ст.195 ПК України, відповідач в акті перевірки від 25.02.2016 встановив, що Товариством до складу послуг з транспортно-експедиторського обслуговування (ТЕО), наданих ПП «Ексімтранссервіс-Південь», включено вартість міжнародного перевезення вантажів ПАТ «Дніпроспецсталь» морським транспортом на адресу нерезидентів.

Такі обставини встановлено податковим органом за результатами співставлення даних разових заявок на перевезення, товаросупровідних документів, рахунків-фактур, актів про надані послуги та коносаментів, за якими податковим органом зроблено висновок, що вартість послуги ТЕО визначається на підставі вартості, що зазначена в разових заявках на перевезення у дол. США з урахуванням курсу США на визначену дату. При цьому вага, що зазначена в коносаментах, співпадає з даними товаросупровідних документів, накладних на перевезення.

Зі свого боку позивач заперечує, що Товариством до складу послуг з транспортно-експедиторського обслуговування (ТЕО), наданих ПП «Ексімтранссервіс-Південь», включена вартість міжнародного перевезення вантажів ПАТ «Дніпроспецсталь» морським транспортом на адресу нерезидентів.

Згідно з ч.ч.1, 3, 4 ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

В свою чергу у частині 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У п.2 р.І Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 № 727, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.10.2015 за № 1300/27745 (далі Порядок № 727), встановлено, що акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

У відповідності до п.5 р.ІІ Порядку № 727 факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших субєктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

За положеннями п.п.2 п.4 р.ІІІ Порядку № 727 у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно:

чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення;

зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, повязані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення.

Отже, саме акт перевірки являється доказом, який фіксує виявлені перевіркою порушення норм податкового законодавства платником податків, наявність якого підтверджується первинними документами.

Разом з тим, відповідачем всупереч приписів ч.2 ст.71 КАС України, не доведено надання позивачем податковому органу первинних документів, які б фіксували обставини включення вартості міжнародного перевезення вантажів ПАТ «Дніпроспецсталь» морським транспортом на адресу нерезидентів до складу послуг з транспортно-експедиторського обслуговування (ТЕО), наданих ПП «Ексімтранссервіс-Південь».

Тобто, як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідач визначив вартість міжнародних перевезень не на підставі первинних документів, а за допомогою похідного методу (методу вирахування зайвого), а, відтак, визначена відповідачем сума вартості міжнародного перевезення не може бути прийнята судом як безумовна.

Таким чином, СДПІ з ОВП у м.Запоріжжі не надано беззаперечних доказів порушення позивачем п.п."а" п.п.195.1.3 п.195.1 ст.195 ПК України, які б свідчили, що ПП «Ексімтранссервіс-Південь» постачав послуги з міжнародного перевезення вантажів морським транспортом позивачу, що, в свою чергу, означає безпідставність прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення від 11.03.2016 № НОМЕР_1.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає цілком обґрунтованим задоволення судом першої інстанції позовних вимог ПАТ «Дніпроспецсталь» щодо визнання протиправним та скасування спірного податкового повідомлення-рішення.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління ДФС на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2016 р. у справі № 808/1010/16 - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2016 р. у справі № 808/1010/16 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко