Справа № 752/18815/16-а
Суддя: Колдіна О. О.
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/752/81/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2017 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.,

з участю секретаря - Овдій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності в справі про порушення митних правил,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до Київської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил № 0509/125130013/16 від 03.11.2016 р. та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.11.2016 р. Київською митницею Державної фіскальної служби України було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності № 0509/125130013/16 за порушення митних правил, а саме ст.485 Митного кодексу України, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 96533,73 гривні.

Як зазначено в постанові, позивач, який є агентом з митного оформлення ТОВ «Делайт-Сервіс», з метою зменшення митних платежів на суму 32177,91 гривня заявив у митний декларації № 125130013/2016/547973 від 25.07.2016 р. невірні відомості щодо коду товару згідно з УКТЗЕД, чим порушив вимоги ст.485 МК України.

Позивач посилається на те, що посадовими особами Київської митниці ДФС при складанні Протоколу про порушення митних правил та винесені постанови не були з»ясовані об»єктивні обставини справи, не надано налженої правової оцінки факту відсутності в діях складу адміністративного правопорушення, оскільки при встановленні коду товару керувався зовнішньоекономічним контрактом, товаросупровідними документами, технічними документами виробника товару та поясненнями до українької номенклатури товарів зовнішньоекономічної діяльності, для митного оформлення був поданий пакет документів, що був прийнятий митним органом і відповідно до якого було проведено митне оформлення, і до достовірності даних у зазначених документах зауважень не було.

Крім того, позивач зазначає, що сам факт невірного визначення коду товару у разі складності даного питання, не є безумовною підставою для притягнення до адміністративної відповідальності і не свідчить про порушень норм ст.485 МК України.

В ході судового розгляду позивач підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просив його задовольнити, посилаючись на протиправність прийнятої відносно нього оскаржуваної постанови, відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки невірна класифікація коду товару при митному оформленні при відсутності і недоведеності умислу на протиправність таких дій з метою ухилення від сплати митних платежів, не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності. Крім того, позивач просив врахувати, що ним до прийняття рішення про визначення коду товару спеціалізованим підрозділом Київської митниці ДФС було проведено митне оформлення товару та сплачено мито за ставкою 10%, надано гарантійний лист із зобов»язанням сплатити суму митних платежів, які можуть бути іншими у результаті винесення рішення про класифікацію товару, що виключає згідно з вимогами Митного кодексу України можливість притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил і свідчить про відсутність умислу на ухилення від сплати митних платежів.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що позивач до проведення оформлення товару і визначення його коду мав можливість звернутись до уповноваженого органу з приводу отримання попереднього рішення про класифікацію товару згідно з УКТЗЕД, однак таким право не скористався, а зазначив невірний код товару з метою ухилення від сплати митних платежів, при цьому керувався нормативним актом, який втратив чинність. Представник відповідача звернув увагу суду, що рішення про визначення коду товару було оскаржено до Державної фіскальної служби Украхни та залишено без змін.

Вислухавши сторони, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.07.2016р. позивачем, в якості агента з декларування вантажів TOB «Делайт-Сервіс», на підставу угоди про надання послуг митного брокера від 15.04.2016р. №ems/l/16 (укладеного між TOB «Делайт-Сервіс» та ПрАТ «Елопак-Фастів» до митного контролю відділу митного оформлення №1 м/п «Святишин» Київської митниці ДФС (Васильківський р-н., смт. Калинівка вул.Індусріальна,5) було подано в електронному вигляді митну декларацію типу ІМ-40 ДЕ та товаросупровідні документи на товар. В електронній митний декларації був зазначений наступний товар: система відеоспостереження за полотном POWERScore 4000mot, використовується для контролю якості друку на полотнах, що рухаються, в ролевих (вальних) друкарських машин, з шириною полотна до 2500мм. Компоненти системи: контролер, траверса, блок камер, TFT-монітор (19" діагональ), командний пристрій (клавіатура керування), датчик синхронізації, дроти електричні з'єднувальні, програмне забезпечення для інсталяції системи на CD-дисках, інструкція паперова. Система працює від зовнішнього електроживлення напругою 100-240V (50-60Hz. Не належить до радіоелектронних засобів та випромінювальних пристроїв спеціального призначення. Код товару зазначений у гр.22 декларації НОМЕР_1, ставка мита -0%.

Зазначена декларація була прийнята до митного оформлення та присвоєно реєстраційний № 125130013/2016/547973.

Того ж дня, головним державним інспектором Волинцем О.М. за присутності позивача, здійснено митний огляд товару із складанням акту про проведення огляду товарів №125130013/2016/547973 від 25.07.2016 р.

Пунктом 8.3.3. та 8.3.4. акту про проведення огляду товарів встановлена відповідність заявленого у електронній митній декларації товарів фактичним даним.

25.07.2016р. головним державним інспектором відділу митного оформлення №1 м/п «Святошин» ОСОБА_2 сформовано і направлено запит №125130013/2016/547973 до управління адміністрування митних платежів Київської митниці ДФС з метою перевірки правильності кодування товарів.

27.07.2016, ОСОБА_1А,, в якості агента з декларування вантажів TOB «Делайт-Сервіс», на підставі гарантійного-листа від 26.07.2016р №1487 підприємства отримувача вантажу ПрАТ «Елопак-Фастів», не очікуючи остаточного рішення спеціалізованого підрозділу, подано до митного оформлення електронну митну декларацію типу IM 40 ТН на зазначений товар, із визначенням коду товару указаним митним органом НОМЕР_2, ставка мита -10%. ЕМД прийнято до митного контролю із присвоєнням №125130013/2016/548053 та оформлено.

27.07.2016р. відділом по контролю за класифікацією та кодуванням товарів Управління адміністрування митних платежів винесено Рішення про визначення коду товару №КТ 125--2016, яким код товару НОМЕР_1 (ставка мита- 0%) змінено на код згідно УКТЗЕД НОМЕР_3 (ставка мита - 10%), при цьому опис товару, зазначений у гр.31 ЕМД залишено без змін.

02.08.2016р. головним державним інспектором відділу митного оформлення №1 митного поста «Святошин» Київської митниці ДФС ОСОБА_2 надано ОСОБА_1 для ознайомлення Рішення про визначення коду товару №КТ 125--2016 з одночасним врученням другого примірника Рішення та складено Протокол про порушення митних правил №0509/125130013/16 за статтею 485 Митного кодексу України.

TOB «Делайт-Сервіс» 02.08.2016р. подало скаргу до Державної фіскальної служби України №19180/6 на Рішення про визначення коду товару №КТ 125--2016 від 27.07.2016р. винесеного відділом по контролю за класифікацією та кодуванням товарів Управління адміністрування митних платежів.

З0.08.2016р. ОСОБА_1А, в якості агента з декларування вантажів TOB «Делайт-Сервіс», до відділу митного оформлення №1 митного поста «Святошин» подано електронну митну декларацію типу IM 40 ДТ із зазначенням коду товару відповідно до Рішення НОМЕР_3, ставка мита -10% та з посиланням на попередньо оформлену тимчасову ЕДМ зі сплеченим митом за ставкою 10%.

03.11.2016 року Київською митницею Державної фіскальної служби України було винесено Постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності №0509/125130013/16 за порушення митних правил, відповідно до якої останнього притягнуто до відповідальності відповідно до ст.485 Митного кодексу України, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 96 533,73грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 69 Митного кодексу України передбачено, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв'язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Згідно зі ст. 75 МК України для поміщення товарів у митний режим імпорту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна: подати митному органу, що здійснює випуск товарів, документи на такі товари; сплатити митні платежі, якими відповідно до законів України обкладаються товари під час ввезення на митну територію України в режимі імпорту; виконати встановлені відповідно до закону вимоги щодо заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

У ст. 257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари.

Відповідно до ст. 266 Митного кодексу України декларант зобов'язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом, надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу.

Згідно ст.458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.459 Митного кодексу України суб'єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил при вчиненні порушень митних правил підприємствами є посадові особи цих підприємств.

Положеннями ч.1 ст. 485 Митного кодексу України визначено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Тобто, підставою для притягнення особи до відповідальності за порушення митних правил у зв'язку з неправильною класифікацією товару є наявність в її діях відповідного складу правопорушення, зокрема умисне заявлення в митній декларації неправдивих відомостей про товар, необхідних для визначення коду УКТ ЗЕД, подання недостовірних документів, надання недостовірної інформації та/або ненадання всієї наявної в нього інформації і прийняття через це митним органом рішення про класифікацію товарів у складному випадку відповідно до ст. 69 МК України.

Судом встановлено, що в протоколі про порушення митних правил від 02.08.2016 р. № 0509/125130013/16, а також в постанові від 03.11.2016 р. № 0509/125130013/16 відповідач не посилається та факт заявлення позивачем неправдивих відомостей про товар, подання недостовірних документів, надання недостовірної інформації та/або ненадання всієї наявної в нього інформації про товар, що підлягав декларуванню.

Натомість в Акті про проведення огляду товарів від 25.07.2016 р. гол. Інспектор ВМО № 1 митного поста «Святошин» Київської митниці ДФС ОСОБА_3 підтвердив факт відповідності факт відповідності зазначених декларантом відомостей про товар та відсутність зауважень з даного приводу.

Як зазначив допитаний в якості свідка в судовому засіданні гол.інспектор Волинець О.М., підставою для здійснення перевірки стало повідомлення Автоматичної системи управління ризиками про наявність невідповідностей коду товару.

Оскільки у нього було багато роботи він звернувся до спеціалізованого підрозділу з проханням визначити код товару, хоча зазначене питання не було складне.

Зазначені пояснення не узгоджуються з положеннями наказу Міністерства фінансів України № 650 від 30.05.2012 р. щодо взаємодії з Відділом номенклутри митних органів і наявність значної кількості роботи не є підставою для звернення до Відділу класифікації товарів з клопотанням про визначення коду товарів.

Також в судовому засіданні свідок підтвердив, що, дійсно, інших зауважень до оформлення товару для його митного оформлення не було.

Доводи представника відповідача про те, що позивач не скористався своїм правом на звернення до митного органу в порядку ст. 23 МК України щодо визначення коду товару УКТ ЗЕД, не є такими, що заслуговують на увагу, оскільки вирішення такого звернення здійснюється протягом 30 календарних днів, у порядку, затвердженому наказом Мінфіна від 30.05.2012 р. № 650, а строк для подання митної декларації, відповідно до ст. 263 МК України, становить 10 робочих днів.

Суд враховує правову позицію, викладену в рішенні Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 р. у справі «Рисовський проти України», в якому Суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов'язків.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності: відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові І службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, шо передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Доказів, які б спростовували доводи позивача відповідачі суду не надали.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладені обставини, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, беручи до уваги те, що відповідач в ході судового розгляду не надав суду доказів щодо правомірності його дій в частині винесення оскаржуваної постанови в зв»язку з невірним зазначенням в електронній митній декларації коду товару, без доведеності наявності в діях позивача умислу на вчинення зазначених дій з метою уникнення від сплати митних платежів, , суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними, в зв»язку з чим позов підлягає задоволенню.

Питання щодо судових витрат суд вирішує з врахуванням положень ст..94 КАС України.

Керуючись ст.ст.3, 4, 11, 12, 19, 160-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

позов ОСОБА_1 до Київської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності в справі про порушення митних правил задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 0509/125130013/16 від 03.11.2016 р. про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за порушення митних правил за ст.486 Митнеого кодексу України закрити.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, встановленого цим Кодексом.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду через Голосіївький районний суд м.Києва

У разі застосування судом положень ст.160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя :