Справа № 552/7480/16-а
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 р. Справа № 552/7480/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бартош Н.С.

Суддів: Присяжнюк О.В. , Русанової В.Б.

за участю секретаря судового засідання Дудка О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Полтави від 17.05.2017р. по справі № 552/7480/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області , Полтавського обласного військового комісаріату

про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Полтавського обласного військового комісаріату, в якому просив: визнати протиправними дії Полтавського обласного військового комісаріату щодо не складання та не подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області розрахунку грошового забезпечення для призначення пенсії ОСОБА_1, який би передбачав в складі грошового забезпечення матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги у разі звільнення зі служби та індексації грошового забезпечення; визнати дії (бездіяльність) Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не виконання завдань щодо здійснення контролю за призначенням (перерахунком) і виплатою пенсій, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду, інших джерел, визначених законодавством протиправними; визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 пенсії з грошового забезпечення без врахування матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби протиправними; зобов'язати Полтавський обласний військовий комісаріат скласти нову довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року з урахуванням отриманих протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби та подати зазначену довідку до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області після отримання від Полтавського обласного військового комісаріату довідки про грошове забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 01.01.2016 року пенсію, розмір якої обчислити з грошового забезпечення з урахуванням отриманих протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби та здійснити виплату недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2016 року з урахуванням раніше виплачених сум; зобов'язати відповідачів подати протягом двох місяців з дня набрання постановою законної сили звіти про виконання судового рішення.

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 17.05.17 р. позовні вимоги задоволено частково.

Зобов'язано Полтавський обласний військовий комісаріат скласти та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1, до якої відповідно до пункту 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. N 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» включити додаткові види грошового забезпечення, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, враховуючи матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області після отримання від Полтавського обласного військового комісаріату довідки про грошове забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 22 листопада 2016 року пенсію, розмір якої обчислений з грошового забезпечення з урахуванням отриманих протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та здійснити виплату недоплаченої частини основного розміру пенсії з 22.11.2016 року з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, не погоджуючись з постановою суду, подало апеляційну скаргу, в якій вказує, що рішення в частині задоволення позову є необґрунтованим та незаконним, прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Київського районного суду м. Полтави від 17.05.17 р. в цій частині та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_1, не погоджуючись з постановою суду в частині відмови в задоволенні позову, подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що рішення в цій частині є необґрунтованим та незаконним, прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Київського районного суду м. Полтави від 17.05.17 р. в частині відмови в задовленні позову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не з'явилися. Про час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

В порядку, визначеному ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційних скарг, матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивач проходив військову службу в Збройних Силах України. Наказом начальника 154 територіального центру комплектування військовослужбовцями за контрактом №137 від 30.08.2012 року, його звільнено з військової служби у запас за пунктом «б» частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» (за станом здоров'я) та виключено із списків особового складу з 30 серпня 2012 року (а.с. 8).

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області, оскільки йому призначено пенсію за вислугу років згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яка обрахована на підставі протоколу Полтавського обласного військового комісаріату від 20.09.2012 року та довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії від 28.08.2012 р. № 519, виданої Полтавським обласним військовим комісаріатом (а.с. 11-12).

На думку позивача, до складу грошового забезпечення для обчислення пенсії не були включені суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги у разі звільнення зі служби та індексації грошового забезпечення, які він отримував під час проходження служби протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення та з яких було фактично нараховане та сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове соціальне страхування.

ОСОБА_1 22.11.2016 року звернувся з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, надав додаткові документи, та зазначив, що при призначенні пенсії в розрахунок грошового забезпечення не були враховані такі види грошового забезпечення, як матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, одноразова грошова допомога у разі звільнення зі служби та індексації, що суттєво зменшило розмір отримуваної ним пенсії (а.с. 15).

Листом від 05.12.2016 року № 684/П-03 Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повідомило позивача, що згідно ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» врахування зазначених матеріальних допомог для призначення чи перерахунку пенсії не передбачено (а.с. 16).

Позивач 14.12.2016 року, також звернувся до Полтавського обласного військового комісаріату та надав додаткові документи зазначивши, що під час проходження служби протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення він отримував матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, одноразову грошову допомогу у разі звільнення зі служби та індексації та на підставі цього прохав скласти довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням до складу додаткових видів грошового забезпечення протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби та подати зазначену довідку до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (а.с. 17).

Листом від 20.12.2016 року за вих. № 9/2645 Полтавський обласний військовий комісаріат відмовив у наданні нової довідки із включенням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Не погоджуючись з діями відповідачів, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги, в частині зобов'язання Полтавського обласного військового комісаріату видати довідку із зазначенням додаткових видів грошового забезпечення для обчислення пенсії, які одержано позивачем та з яких сплачено єдиний соціальний внесок, та позовні вимоги в частині зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області після отримання від Полтавського обласного військового комісаріату вказаної довідки призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 22 листопада 2016 року пенсію є обґрунтованими.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не виконання завдань по здійсненню контролю за призначенням (перерахунком) і виплатою пенсій та щодо обчислення і виплати позивачу пенсії з грошового забезпечення без врахування матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби та зобов'язання відповідачів подати протягом двох місяців з дня набрання постановою законної сили звіти про виконання судового рішення суд першої інстанції виходив з їх безпідставності.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, крім зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області після отримання від Полтавського обласного військового комісаріату довідки призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію, з огляду на наступне.

Судова колегія зазначає, що спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Вказаним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону № 2262-XII (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною третьою цієї ж статті Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" (далі - постанова КМУ № 393) пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ).

Військовослужбовцям у зв'язку з особливим характером військової служби, яка пов'язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частиною першою статті 9 Закону № 2011-ХІІ установлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Постановою № 1294 від 07.11.2007 року "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов'язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Законом № 2011-ХІІ також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою № 1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 року №260 (далі - Інструкція). Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).

Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).

Одноразова грошова допомога при звільненні передбачена статтею 15 Закону № 2011-ХІІ.

Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону № 2011-ХІІ відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 3 липня 1991 року № 1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення", згідно зі статтею 1 якого індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Тобто, індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 10 березня 2015 року у справі № 21-70а15.

Як встановлено судовим розглядом, при звільненні з військової служби позивач отримав одноразову грошову допомогу в розмірі 24180 грн. 75 коп. Проте з неї єдиний внесок не утримувався. Також протягом 24 місяців перед звільненням ОСОБА_1 щомісяця виплачувалась індексація. Але з сум індексації єдиний внесок також не сплачувався, що підтверджується витягами із роздавальних відомостей, які надав в судовому засіданні представник Полтавського обласного військового комісаріату.

Отже, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, які отримані позивачем та, з яких було сплачено єдиний соціальний внесок, мають бути включені до довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії.

З огляду на вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо зобов'язання Полтавського обласного військового комісаріату направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії позивача, до якої включити всі додаткові види грошового забезпечення, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, враховуючи грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань.

Щодо визнання неправомірними дій по контролю та призначенню пенсії і зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області після отримання від Полтавського обласного військового комісаріату довідки про грошове забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 22 листопада 2016 року пенсію, розмір якої має бути обчислений з грошового забезпечення з урахуванням протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та здійснити виплату недоплаченої частини основного розміру пенсії з 22.11.2016 року з урахуванням раніше виплачених сум, колегія суддів зазначає наступне.

Судовим розглядом встановлено, що довідка про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 із включенням додаткових видів грошового забезпечення, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, враховуючи матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, Полтавським обласним військовим комісаріатом не складалась та до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області не надсилалась.

За власною ініціативою та без довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області позбавлене можливості здійснити перерахунок пенсії позивача.

Відповідно, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області не могло без даної довідки нарахувати пенсію ОСОБА_1 та не відмовляло у її нарахуванні. Тобто, Головним управлінням ПФУ в Полтавській області право позивача не порушувалось.

З урахуванням вказаних обставин, судова колегія вважає ці позовні вимоги передчасними та такими, що не підлягають задоволенню.

З приводу позовних вимог про зобов'язання відповідачів подати протягом двох місяців з дня набрання постановою законної сили звіти про виконання судового рішення, що передбачено ч.1 ст.267 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вказаної вимоги КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Вказаною статтею КАС України встановлено право, а не обов'язок суду про зобов'язання подати суб'єкта владних повноважень звіт про виконання судового рішення, тому у задоволенні позовних вимог в цій частині судом відмовлено за необгрунтованістю.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги позивача не обґрунтовані та не підлягають задоволенню. Апеляційні вимоги відповідача частково обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції через порушення ним норм матеріального права, які призвели до ухвалення неправильного рішення, підлягає частковому скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 17.05.2017р. по справі № 552/7480/16-а скасувати в частині зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області після отримання від Полтавського обласного військового комісаріату довідки про грошове забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 22 листопада 2016 року пенсію, розмір якої обчислений з грошового забезпечення з урахуванням протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та здійснити виплату недоплаченої частини основного розміру пенсії з 22.11.2016 року з урахуванням раніше виплачених сум.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В іншій частині постанову Київського районного суду м. Полтави від 17.05.2017 р. по справі № 552/7480/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бартош Н.С.
Судді(підпис) (підпис) Присяжнюк О.В. Русанова В.Б.
Повний текст постанови виготовлений 23.06.2017 р.