Справа № 350/478/17
Суддя: Максимів І. В.
Дата ухвалення: 2017-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 350/478/17
Провадження № 2-а/350/52/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року смт. Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Максиміва І.В.

при секретарі Видойник І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора Рожнятівського ВП Гудима Івана Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У своєму адміністративному позові позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову серії БР № 296539 в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, винесену інспектором Рожнятівського ВП Гудим І.М. 20 березня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1020 гривень, провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення, поновити пропущений строк для оскарження постанови про адміністративне правопорушення.

В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що постановою старшого інспектора Рожнятівського ВП Гудима І.М. від 20.03.2017 року, його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення норм, стандартів і правил, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та накладено штраф в розмірі 1020 грн. Постанову він отримав рекомендованим поштовим відправленням 01.04.2017 року. Притягаючи його до адміністративної відповідальності, відповідач не перевірив чи входить до його посадових обов'язків забезпечення безпеки дорожнього руху, дотримання норм, правил і стандартів на конкретній ділянці автомобільної роботи. Вказує, щодо його посадових обов'язків такі дії не входять, а тому він не повинен нести відповідальність за вказане в протоколі правопорушення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить його розписка.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, пов'язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров'я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов'язків.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 296539 від 20 березня 2017 року вбачається, що ОСОБА_1, 20 березня 2017 року о 08 год. 30 хв. на а/д 009051 Долина-Верхній Струтин-Лицівка порушив правила, норми і стандарти, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг, вулиць а також порушив визначений законодавством порядок погодження із органами поліції технічних засобів організації дорожнього руху, проведення ремонтних робіт, не усунув після закінчення робіт перешкоди, непривів автомобільну дорогу та вулицю в стан що гарантує безперешкодний та безпечний рух транспортних засобів та пішоходів, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.ч. 1, 2, 3 ст. 140 КУпАП. Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн. (а.с. 4).

Частина 1 ст. 140 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Частина 2 ст. 140 КУпАП передбачає відповідальність за порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об'єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування

Частина 3 ст. 140 КУпАП передбачає відповідальність за порушення нормативів щодо обладнання на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах місць: провадження робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій тощо, а так само неусунення після закінчення робіт перешкод і неприведення автомобільної дороги, вулиці, залізничного переїзду в стан, що гарантує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів та пішоходів.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 працює на посаді майстра філії «Долинської ДЕД» ДП «Івано-Франківський облавтодор» і згідно його посадової інструкції, жоден з перелічених обов'язків, що передбачені ст. 140 КУпАП, не належить. (а.с.12-13, 16)

Крім того, зі змісту статті 140 КУпАП вбачається, що ремонт і утримання автомобільних доріг є обов'язковим для їх власників або уповноважених ними органів, організацій, що здійснюють ремонт і утримання дорожніх об'єктів і користувачів, встановлюють визначене коло обов'язків власників зазначених дорожніх об'єктів або уповноважених ними органів, дорожньо-експлуатаційних організацій, користувачів дорожніх об'єктів та спеціалізованих служб організації дорожнього руху.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить виявлення аварійно-небезпечних ділянок та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод і впровадження у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення організації дорожнього руху; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем слід було довести шляхом збирання та перевірки доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, протиправність дій правопорушника, зокрема, виходячи з правових норм, передбачених ст. 14, ч.ч. 1,2,3 ст. 140 КУпАП, що адміністративне правопорушення вчинене спеціальним суб'єктом - посадовою особою, до кола службових обов'язків якої саме входить забезпечення виконання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або прийняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху є цих правил.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, враховуючи, що норми КАС України покладають на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов'язку щодо доведення правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності свідчить про достовірність повідомлених позивачем обставин і не викликає у суду обґрунтованого сумніву.

Таким чином суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 296539 від 20 березня 2017 року, є протиправною та не обґрунтованою, такою, що винесена без встановлення факту доведеності вини позивача у скоєному адміністративному правопорушенні, а відтак підлягає скасуванню.

Що стосується питання поновлення строку звернення до суду, суд виходить з того, що ОСОБА_1 не пропустив зазначений строк, оскільки оскаржувана постанова була винесена 20 березня 2017 року, у ній нема відмітки про її отримання в день винесення, а її копія була надіслана ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням №023, та отримана ним 01.04.2017 року. Згідно поштової відмітки адміністративний позов ОСОБА_1 направив до суду 11.04.2017 р., тобто в межах строків, встановлених ст. 289 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 11, 69, 70, 71, 158, 160, 163, 171-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії БР № 296539 від 20 березня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором СРПП №3 Рожнятівського ВП Гудим Іваном Миколайовичем про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.ч. 1, 2, 3 ст. 140 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1020 гривень.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з часу отримання її копії.

Суддя Максимів І.В.