Справа № 819/140/17
Суддя: Подлісна І.М.
Дата ухвалення: 2017-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/140/17

26 червня 2017 р.м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючої судді Подлісної І.М.

при секретарі судового засідання Порплиці Т.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанії" Автомобільні дороги України" в особі філії "Великоберезовицька дорожня експлуатаційна дільниця" дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" до ОСОБА_3 управління ДФС в Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство "Тернопільський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанії" Автомобільні дороги України" в особі філії "Великоберезовицька дорожня експлуатаційна дільниця" дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" звернулося у Тернопільський окружний адміністративний суд з позовом до ОСОБА_3 управління ДФС в Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень форми "Д" від 09.11.2016:

- № НОМЕР_1, яким визначено суму грошового зобовязання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені на суму 117733,94 грн., в тому числі 17051,20 грн. пені;

- № НОМЕР_2, яким визначено суму грошового зобовязання з податків та зборів, у тому числі з військового збору, пені на суму 10502,77 грн., в тому числі 1277,21 грн. пені.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що працівниками контролюючого органу проведено документальну планову виїзну перевірку філії "Великоберезовицька дорожня експлуатаційна дільниця" ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанії" Автомобільні дороги України" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період 01.01.2013 по 30.06.2016, валютного та іншого законодавства за період 01.01.2013 по 30.06.2016. За результатами перевірки складено акт від 07.10.2016 № 412/14-04/26197661, на підставі якого відповідач виніс оскаржені податкові повідомлення - рішення. Винесені відповідачем зазначені податкові повідомлення - рішення позивач вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки заробітна плата виплачувалася невчасно із за недостатнього фінансування, тому має місце несвоєчасне перерахування підприємством узгодженої суми грошового зобовязання. Однак, відповідач при винесені оскаржених податкових повідомлень рішень не взяв до уваги те, що відповідно до Податкового кодексу України термін сплати ПДФО та військового збору є 30 число наступне за звітним місяцем, що призвело до невірно визначеної кількості днів несвоєчасної сплати податку, внаслідок чого завищив суму штрафної санкції та пені.

Аналогічні порушення стосуються порядку розрахунку штрафних санкцій та пені за несвоєчасно перерахований військовий збір до бюджету за період з 01.07.2014 по 30.06.2016.

Таким чином, позивач вважає, що має місце неправомірне завищення сум штрафних санкцій та пені, внаслідок невірного застосування та обчислення терміну сплати ПДФО та військового збору.

В судовому засіданні представник позивача ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанії" Автомобільні дороги України" в особі філії "Тернопільська дорожня експлуатаційна дільниця" ДП "Тернопільський облавтодор" позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з мотивів, викладених у позовній заяві та поясненні від 19.06.2017 № 06-2/927, просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 управління ДФС в Тернопільській області, заперечуючи проти позову, суду пояснила, що оскаржені дії відповідача щодо винесення на підставі акту перевірки від 07.10.2016 № 412/14-04/26197661 оскаржених податкових повідомлень рішень здійснені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та посилаючись на пояснення викладені у письмовому запереченні та додаткових пояснень, просила у задоволені позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін у справі, суд встановив такі обставини.

Відповідно до вимог пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Суд встановив, що з 12.09.2016 по 30.09.2016 (перевірку продовжено з 26.09.2016 згідно наказу ГУ ДФС у Тернопільській області від 23.09.2016 № 931) працівниками ОСОБА_3 управління ДФС у Тернопільській області згідно наказу № 11760 від 09.09.2016 та на підставі направлень від 09.09.2016 №№ 1760, 1761, 1762, 1763 проведено документальну планову виїзну перевірку філії "Тернопільська дорожня експлуатаційна дільниця" ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанії" Автомобільні дороги України" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період 01.01.2013 по 30.06.2016, валютного та іншого законодавства за період 01.01.2013 по 30.06.2016.

За результатами перевірки складено акт від 07.10.2016 № 412/14-04/26197661, у якому встановлено наступні порушення:

- підпунктів 168.1.2, 168.1.5 пункту 168.1 статті 168, підпункту "а" пункту 176.2 статті 176 ПК України, а саме: несвоєчасне перерахуванння до бюджету податку на доходи фізичних осіб за період з 15.01.2013 по 24.06.2016, внаслідок чого нараховано 17051,20 грн. пені;

- підпунктів 1.1, 1.2, 1.3, 1.4 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Інші перехідні положення ПК України, а саме: несвоєчасна сплата військового збору (1,5%) з виплачених доходів в результаті чого нараховано пені за період з 21.10.2014 по 13.04.2016, на суму 1277,21 грн.;

- підпунктів 14.1.156, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14, пункту 31.1 статті 31, пункту 54.2 статті 54, підпункту 54.3.5 пункту 54.3 статті 54, абзацу 2 пункту 57.1 статті 57, підпунктів 168.1.1, 168.1.2, 168.1.4, 168.1.5, 168.1.6, пункту 168.1 статті 168, підпунктів "а", "г" пункту 176.2 статті 176 ПК України, а саме: несвоєчасно перерахований до бюджету податок на доходи фізичних осіб за період з 15.01.2013 по 24.06.2016, внаслідок чого застосовуються штрафні санкції;

- підпунктів 1.1, 1.2, 1.3, 1.4 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Інші перехідні положення ПК України, а саме: несвоєчасно перерахований до бюджету військовий збір за період з 21.10.2014 по 13.04.2016, внаслідок чого застосовуються штрафні санкції.

Не погоджуючись із висновками, які викладені в акті перевірки від 07.10.2016 № 412/14-04/26197661, позивач подав до Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області заперечення до акта перевірки. Згідно листа від 07.11.2016 № 1738/10/19-00-13-02-13/10251 ОСОБА_3 управління ДФС у Тернопільській області, комісією колегіально прийнято рішення, що висновки викладені у зазначеному акті перевірки є обґрунтованими та відповідають вимогам чинного законодавства України.

На підставі акта перевірки відповідач виніс наступні податкові повідомлення рішення форми "Д" від 09.11.2016:

- № НОМЕР_1, яким визначено суму грошового зобовязання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені на суму 117733,94 грн., в тому числі 17051,20 грн. пені;

- № НОМЕР_2, яким визначено суму грошового зобовязання з податків та зборів, у тому числі з військового збору, пені на суму 10502,77 грн., в тому числі 1277,21 грн. пені.

Не погодившись із винесеними оскарженими податковими повідомленнями рішеннями позивач звернувся у відповідності до ст. 56 ПК України до контролюючого органу вищого рівня зі скаргою про перегляд зазначених податкових повідомлень рішень. Згідно рішення від 12.12.2016 № 26852/6/99-99-11-02-01-15 Державної фіскальної служби України скарга позивача залишена без задоволення, а зазначені податкові повідомлення - рішення залишені без змін.

Не погоджуючись із оскарженими податковими повідомленнями рішеннями позивач звернувся з позовом у суд.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Щодо встановлених порушень, суд зазначає, що у період, який перевірявся, до складу загальних місячних оподатковуваних доходів фізичних осіб віднесено доходи, нараховані (сплачені) у звязку з відносинами трудового найму, що належать до категорії заробітної плати та прирівняних до неї виплат згідно із вимогами Закону України "Про оплату праці" № 108/95-ВР від 24.03.1995.

Первинними документами обліку, відповідно до яких здійснювалися нарахування і виплата найманим особам доходів (зарплата, інші види доходів), були: табелі обліку використання робочого часу, відомості нарахування заробітної плати, платіжні відомості на виплату коштів, видаткові касові ордери, чекова книжка, виписки банку з розрахункових рахунків та відомості по рахунку 661 "Розрахунки по заробітній платі".

Перевіркою встановлено порушення вимог підпунктів 168.1.2, 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 ПК України, а саме: виявлено факти несвоєчасної виплати заробітної плати працівникам підприємства, що призвело до несвоєчасного перерахування філією "Великоберезовицька дорожня експлуатаційна дільниця" ДП "Тернопільський облавтодор" за перевіряємий період до бюджету податку на доходи фізичних осіб, з доходу у вигляді заробітної плати, чим порушено вимоги підпункту 168.1.5 та факти несвоєчасного перерахування до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу (заробітної плати) працівникам підприємства, що призвело до несвоєчасного перерахування філією "Великоберезовицька дорожня експлуатаційна дільниця" ДП "Тернопільський облавтодор" за перевіряємий період до бюджету податку на доходи фізичних осіб, з доходу у вигляді заробітної плати, чим порушено вимоги підпункту 168.1.2.

Також, з урахуванням зазначеного, в ході перевірки встановлено, що в порушення вимог підпунктів 1.1, 1.2, 1.3, 1.4 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Інші перехідні положення ПК України військовий збір зі заробітної плати за перевіряємий період нараховувався, проте до бюджету перераховувався несвоєчасно.

Суд встановив та не заперечується сторонами у справі, що позивач не надав в ході перевірки документів або доказів, які б спростовували зазначені порушення.

Згідно з пунктом 15.1 ст. 15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Пунктом 38.2 ст. 38 ПК України визначено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством - податковим агентом, або представником платника податку.

Відповідно до підпункту 14.1.180 пункту 14.1 ст. 14 ПК України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Згідно з пунктом 54.2 ст. 54 ПК України грошове зобов'язання щодо суми податкових зобов'язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов'язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету.

Порядок оподаткування доходів фізичних осіб регулюється розділом IV Податкового кодексу України.

Відповідно до підпункту 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 ПК України, податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом.

Згідно з підпунктом 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 ПК України, якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Відповідно до підпункту 168.4.7 пункту 168.4 статті 168 Податкового кодексу України відповідальність за своєчасне та повне перерахування сум податку до відповідного бюджету несе юридична особа або її відокремлений підрозділ, що нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід.

Пунктом 171.1 ст. 171 ПК України визначено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Відповідно до пункту 176.2 статті 176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані, зокрема, а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок, ґ) нести відповідальність у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 16-1 підрозділу 10 "Інші перехідні положення" розділу XX Перехідних положень ПК України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних сил України, встановлюється військовий збір.

Відповідно до підпунктів 1.4, 1.5, 1.6 пункту 16 - 1 підрозділу 10 "Інші перехідні положення" розділу XX Перехідних положень ПК України нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу. Платники збору зобов'язані забезпечувати виконання податкових зобов'язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 ПК України (пункт 126.1 в редакції, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин) у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Водночас, пунктом 127.1 ст. 127 ПК України визначено, що ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, якщо до моменту виплати доходу на користь громадян податковий агент хоч і з порушенням визначених ст. 168 ПК України строку сплачує суму податку, застосуванню підлягає ст. 126 ПК України. Аналогічні наслідки мають місце у разі їх одночасної сплати. Водночас, якщо виплата доходу передувала сплаті податку, податковий агент має нести відповідальність на підставі ст. 127 ПК України.

Зазначена правова позиція викладена у листі ДФС України № 47546/7/99-99-17-01-02-17 від 28.12.2015, постанові Верховного Суду України від 10.11.2015 у справі № 21-2919а15, постанові Верховного Суду України від 22.03.2016 у справі № 813/6774/13-а.

Щодо погашення боргу, суд звертає увагу на те, що пунктом 87.9. ст. 87 ПК України визначено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 131.2. ст. 131 ПК України при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов'язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Аналізуючи зазначені норми, суд дійшов висновку про те, якщо платник податків не виконує черговості платежів або не визначає її у платіжному документів (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює розподіл цієї суми у порядку, визначеному пункті 131.2 ст.131 ПК України.

Підпунктом 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України (підпункт 14.1.162 в редакції, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Відповідно до підпункту 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 ПК України пеня нараховується у день настання строку погашення податкового зобов'язання, визначеного податковим агентом при виплаті (нарахуванні) доходів на користь платників податків - фізичних осіб, та/або контролюючим органом під час перевірки такого податкового агента.

У відповідності до підпункту 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 ПК України нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань.

Пунктом 129.4 статті 129 ПК України (пункт 129.4 в редакції, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що пеня, визначена підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 ПК України, нараховується із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виплати (нарахування) доходів на користь платників податків - фізичних осіб.

Відповідно до статей 11, 71 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи те, що позивач несвоєчасно перераховував до бюджету податок на доходи фізичних осіб за період з 15.01.2013 по 24.06.2016 та несвоєчасно сплачував військовий збір (1,5%) з виплачених доходів, суд дійшов висновку, що оскаржені податкові повідомлення рішення винесені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені ПК України, а тому позовні вимоги позивача є безпідставними й задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В позові дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дорогим України" в особі філії "Великоберезовицька дорожня експлуатаційна дяльниця" до ОСОБА_3 управління ДФС в Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень № від 09.11.2016 р. та № від 09.11.2016 р. - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 30 червня 2017 року.

Головуючий суддя Подлісна І.М.