Справа № 821/56/17
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2017 р.м.ОдесаСправа № 821/56/17

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Кузьменко Н.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Романішина В.Л.,

суддів Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

за участю секретаря Колеснікова-Горобець І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області, третя особа Генічеський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області, про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про: визнання протиправним та скасування наказу №272 о/с від 07.12.2016р. в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п.4 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у звязку з скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) з посади начальника сектору Генічеського відділу поліції ГУНП в Херсонській області з 03.12.2016р.; поновлення на службі в Національній поліції України на посаді начальника сектору Генічеського відділу поліції ГУНП в Херсонській області; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позов обґрунтовував тим, що, в порушення вимог чинного законодавства, при його звільненні на підставі п.4 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» відповідачем не було запропоновано позивачу жодної з вакантних посад у Генічеському ВП ГУНП в Херсонській області та у будь-яких інших підрозділах ГУНП в Херсонській області, а також не зясовано наміру подальшого проходження служби в органах нацполіції.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 28.02.2017р. позов ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ГУНП в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, з невідповідністю висновків суду обставинам справи, та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що для визначення посади, з метою можливого її пропонування поліцейському, посада якого скорочена, на підставі ч.2 ст.68 Закону України «Про Національну поліцію», ГУНП в Херсонській області має врахувати досвід роботи, освітній рівень, стан здоровя, ставлення до виконання службових обовязків такого поліцейського. ГУНП в Херсонській області враховано, що у 2016 році ОСОБА_1 проходив атестування, за результатами якого атестаційною комісією прийнято рішення, що позивач займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Також, враховано незадовільний стан здоровя позивача, який тривалий час перебував на лікарняному, безвідповідальне його ставлення до виконання службових обовязків та факт повідомлення ОСОБА_1 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 1990 року проходив службу в органах внутрішніх справ України, а з 07.11.2015р. - в органах Національної поліції України, зокрема, на посаді начальника сектора Генічеського відділу поліції ГУНП в Херсонській області.

Наказом ГУНП в Херсонській області від 07.11.2015р. №2 «Про організаційно-штатні посади», виданим на виконання наказу Національної поліції України №9 від 06.11.2015р., затверджено тимчасовий штат органів та підрозділів ГУНП в Херсонській області, в тому числі Генічеського відділу поліції, в якому посаду начальника сектору, яку займав позивач, міг обіймати лише поліцейський.

Наказом Національної поліції України від 30.09.2016р. №958/ДСК «Про організаційно-штатні зміни в ГУНП в Херсонській області» затверджено штати ГУНП в Херсонській області, в тому числі і штат Генічеського відділу поліції, в якому посаду завідувача сектору матеріально-технічного забезпечення міг обіймати цивільний персонал.

03.10.2016р. ОСОБА_1 попереджено про можливе звільнення зі служби в поліції, про що ним особисто заповнено розписку. В даній розписці зазначено, що відповідно до наказу НП України від 30.09.2016р. №958дск та наказу ГУНП в Херсонській області від 03.10.2016р. №1016 посада начальника сектору Генічеського ВП ГУНП, яку обіймає позивач з 07 листопада 2015 року, скорочується і він підлягає вивільненню.

Наказом ГУНП в Херсонській області №272 о/с від 07.12.2016р. позивача звільнено зі служби в поліції за п.4 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію» (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) з посади начальника сектору Генічеського відділу поліції ГУНП в Херсонській області з 05.12.2016р.

Наказом ГУНП в Херсонській області №277 о/с від 14.12.2016р. внесено зміни до наказу ГУНП в Херсонській області №272 о/с від 07.12.2016р. в частині дати звільнення позивача - з 03.12.2016р.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, як субєктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.71 КАС України покладено обовязок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено виконання ним вимог Кодексу законів про працю України в частині запропонування ОСОБА_1 вакантних посад, які наявні в Головному управлінні Національної поліції в Херсонській області, та які він може займати відповідно до своєї кваліфікації, як і не надано доказів того, що позивач відмовився від запропонованих йому посад.

Колегія суддів погоджується з такими висновками Херсонського окружного адміністративного суду. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

02.07.2015 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про Національну поліцію» №580-VIII, який набрав чинності з 7 листопада 2015 року.

Відповідно до п.п.9, 10 розділу 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Згідно статті 58 Закону України «Про Національну поліцію» призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Згідно ст.68 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський, посада якого скорочена, може бути призначений за його згодою з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров'я, ставлення до виконання службових обов'язків на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції. Поліцейський, посада якого була скорочена і якого не призначено на іншу посаду в поліції відповідно до частини другої цієї статті, після закінчення двомісячного строку з дня попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції має бути звільнений зі служби в поліції на підставі пункту 4 частини першої статті 77 цього Закону. Переважне право на залишення на службі в поліції при реорганізації надається поліцейським з більш високими кваліфікацією та досягненнями у службовій діяльності. За рівних умов щодо кваліфікації та досягнень у службовій діяльності перевага в залишенні на службі надається особам, які мають таке право відповідно до вимог законодавства. Поліцейський, посада якого була скорочена, до дня його призначення на іншу посаду в поліції або звільнення зі служби в поліції зобов'язаний виконувати обов'язки за останньою посадою, яку він займав, якщо керівник органу (закладу, установи) поліції не покладе на нього інші обов'язки.

Законом України «Про Національну поліцію» не визначено процедуру здійснення пропозиції наявних вакантних посад поліцейському, який попереджається про можливе звільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі. Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України № 21-8а15 від 17.02.2015 року.

Відповідно до пункту 4 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

З огляду на відсутність у Законі України №580-VIІI спеціальних положень, які регулюють порядок пропозиції поліцейському іншої вакантної посади, тому слід застосовувати загальні положення законодавства, що регулює спірне питання, а саме Кодексу законів про працю України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, зокрема, у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Статтею 49-2 Кодексу законів про працю України визначено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Колегія суддів наголошує на необхідності запропонування роботодавцем працівнику всіх наявних вакансій. Однак, з матеріалів справи вбачається, що в порушення вимог статті 49-2 КЗпП України, одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із скороченням штатів ГУНП в Херсонській області не запропонувало ОСОБА_1 іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Позивача звільнено з посади начальника сектору Генічеського відділу поліції ГУНП в Херсонській області.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, відповідно до штату Генічеського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області, затвердженого наказом ГУНП в Херсонській області №1016 від 03.10.2016р., в Генічеському відділі поліції наявна посада завідувача сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення, але як посада цивільного персоналу.

Скорочення посади має чіткий і однозначний зміст - це припинення існування посади, внаслідок чого працівник, який її обіймає, може бути звільнений за умови, якщо неможливо його перевести, за його згодою, на іншу роботу. ( ч.2 ст.40 КЗпП України).

В матеріалах справи наявна довідка за підписом заступника начальника ВК УКЗ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_2, згідно якої станом на 06.12.2016р. некомплект підрозділів ГУНП в Херсонській області складав 562 посади або 20% штатної чисельності Управління.

З вказаного слідує, що у відповідача були наявні вакантні посади, які могли бути запропоновані позивачу, однак не запропоновані йому.

Заперечуючи проти позову та обґрунтування вимог апеляційної скарги ГУНП в Херсонській області посилається на те, що підставою для не запропонування позивачу іншої роботи в тому самому органі стало врахування керівником органу поліції наявності діючого висновку атестаційної комісії (протокол ОП №15.00006256.0032070 від 17.06.2016р.) про службову невідповідність позивача, безвідповідальне ставлення до виконання службових обовязків, що призвело до нестачі матеріальних цінностей, факт постійного перебування ОСОБА_1 на лікарняному та повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 Кримінального кодексу України.

Апеляційний суд критично ставиться до таких доводів апелянта, оскільки зазначені ним обставини, відповідно до ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», можуть слугувати самостійними підставами для звільнення особи зі служби в органах нацполіції, тоді як дотримання, передбаченого КЗпП України, порядку звільнення особи у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, є обовязковим.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуваний наказ ГУНП у Херсонській області №272 о/с від 07.12.2016р. в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п.4 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» прийнято безпідставно, у звязку з чим він підлягає скасуванню, а ОСОБА_1 - поновленню на раніше займаній посаді з виплатою заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Щодо доводів апелянта про невірний розрахунок Херсонським окружним адміністративним судом розміру заробітної плати за час вимушеного прогулу, яка підлягає стягненню на користь позивача, зокрема, в частині врахування середнього заробітку позивача за жовтень-листопад 2016 року, то колегія суддів не бере їх до уваги, оскільки з матеріалів справи вбачається, що такий розрахунок проведено судом першої інстанції на підставі довідки №15 від 17.01.2017р. про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1, яку надано суду саме Головним управлінням Національної поліції в Херсонській області.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст. 200 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 196, 198 ч.1 п.1, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Херсонській області залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст ухвали виготовлено 23.06.2017р.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Семенюк Г.В.

ОСОБА_3