Справа № 804/2979/17
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2017 р. Справа № 804/2979/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про скасування рішення, -
15.05.2017 року Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі - відповідач), про скасування рішення, в якому просило:
- судові витрати покласти на відповідача.
17.05.2017 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні (а.с. 2).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області було своєчасно перераховано до бюджету утриманий із грошового забезпечення атестованого складу та нарахований на фонд оплати праці єдиний соціальний внесок, що підтверджується щомісячною Звітністю. Проте, згідно платіжних доручень №1489 від 22.12.2016 року та №662 від 27.01.2016 року були помилково перераховані кошти, нараховані як єдиний соціальний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування у сумі 2 256,00 грн. та у сумі 1 643 278,77 грн. на рахунок №7101 замість рахунку №7102, а також згідно платіжних доручень №1172 від 17.12.2015 року та №663 від 27.01.2016 року помилково сплачені кошти, нараховані як єдиний соціальний внесок на загальнообовязкове держане соціальне страхування на рахунок №7102 замість №7101, а тому вважають, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, обставини, викладені у позові підтвердив, наполягав на його задоволенні.
Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 49), про причини неприбуття суд не повідомив.
01.06.2017 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області було надано до суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких зазначено, що нарахування штрафних санкцій відбулося відповідно до вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», у звязку із несвоєчасною сплатою єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а тому підстави для задоволення позову відсутні.
Відповідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за відсутності представника відповідача, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, проте до суду не прибув.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 09.11.2015 року перебуває на обліку в ДПІ у Шевченківському районі м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області; з 09.11.2015 року взяте на облік як платник єдиного внеску (а.с. 24зв).
Рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області № від 28.02.2017 року на підставі частини 10, пункту 2 частини 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування було застосовано до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області штраф у розмірі 308 586,15 грн. та нараховано пеню у розмірі 10 798,93 грн. (а.с. 15).

Не погоджуюсь з вищезазначеним рішенням, позивач оскаржив його в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України. Відповідно до рішення від 14.04.2017 року №6252/5/99-99-11-02-02-25, у звязку із невідповідністю скарги вимогам, встановленим Порядком розгляду контролюючими органами скарг на вимогу про сплату недоїмки із сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладання штрафу, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2015 №1124, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.02.2016 року за №178/28308, скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області залишено без розгляду (а.с. 22-23).

Судом було встановлено, що платіжним дорученням №1172 від 17.12.2015 року ГУНП в Дніпропетровській області було сплачено ЄСВ з зарплати держслужбовців у сумі 169,59 грн. (а.с. 12), платіжним дорученням №1489 від 22.12.2015 року ГУНП в Дніпропетровській області було сплачено внески, нараховані на заробітну плату, у сумі 2 256,00 грн. (а.с. 12), платіжним дорученням №662 від 27.01.2016 року ГУНП в Дніпропетровській області було сплачено внески, нараховані на грошове забезпечення, у сумі 164 278,77 грн. (а.с. 13), платіжним дорученням №663 від 27.01.2016 року ГУНП в Дніпропетровській області було сплачено внески, нараховані на заробітну плату, у сумі 72 726,53 грн. (а.с. 13).

Висновком Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області №241-07 від 16.03.2017 року, на підставі заяви Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 14.03.2016 року №9/346, було встановлено, що в інтегрованій картці платника на рахунку 0462 обліковується переплата надміру або помилково сплачених сум коштів у розмірі 2 449 279,95 грн., яка підлягає перерахуванню на рахунок 0462 (а.с. 53).

Відповідно до платіжного доручення №22 від 16.03.2016 року було здійснено перерахунок вищезазначеної переплати у сумі 1 572 638,65 грн. (а.с.54).

Правовідносини, що склалися між сторонами, врегульовані нормами Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI та Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI.

Згідно з п.п. 62.1.3 п. 63.1 ст. 63 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Підпунктом 14.1.1-1 пункту 14.1.1 статті 14.1 Податкового кодексу України визначено, що адміністрування податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) та інших платежів відповідно до законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (далі - податків, зборів, платежів) - це сукупність рішень та процедур контролюючих органів і дій їх посадових осіб, що визначають інституційну структуру податкових та митних відносин, організовують ідентифікацію, облік платників податків і платників єдиного внеску та обєктів оподаткування, забезпечують сервісне обслуговування платників податків, організацію та контроль за сплатою податків, зборів, платежів відповідно до порядку, встановленого законом.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Частиною 4 статті 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» визначено, що порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність за:

- порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску;

- неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску;

- подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі, інших відомостей, передбачених цим Законом.

За змістом частини 1 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Аналіз вищезазначених правових норм дає можливість зробити висновок про те, що прийняття рішення контролюючим органом про застосування штрафних санкцій до платника єдиного внеску здійснюються на підставі порушення вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», який визначає виключний перелік дій або бездіяльності, за які настає відповідальність, зокрема порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску; неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску; подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі, інших відомостей, передбачених цим Законом.

Як було встановлено в ході судового розгляду справи та підтверджено поясненнями представника позивача, Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області дійсно було допущено помилку в зазначені рахунків при сплаті єдиного внеску. Про зазначений факт позивач дізнався лише з рішення про застосування фінансових санкцій № від 28.02.2017, яке отримав 06.03.2017 року, після чого до ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська було направлено лист з проханням здійснити перерахунок коштів на відповідні рахунки, яке було розглянуто та задоволено, що підтверджується відповідним висновком та платіжним дорученням (а.с. 53,54).

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях позивача не виявлено порушення вимог щодо сплати єдиного внеску, оскільки перерахування єдиного внеску відбулось з дотриманням порядку нарахування, обчислення і своєчасності його сплати, а факт того, що кошти були зараховані з допущенням помилки в зазначені рахунків, був виявлений та виправлений, шляхом здійсненням перерахунку коштів на відповідні рахунки, а тому не потягнув за собою будь-яких юридичних наслідків.

Крім того, позивачем в ході судового розгляду справи доведено, а відповідачем не спростовано, активні дії Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо виправлення допущеного недоліку під час перерахунку єдиного внеску.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Оцінуючи усі доказі, досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, що приймаючи рішення про застосування фінансових санкцій відповідачем не було враховано усіх обставин справи, які мали безпосереднє значення для його прийняття, а тому, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, а рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 28 лютого 2017 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області в сумі 319 385,08 грн. скасуваню.

Відповідно до частини 2 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати, понесені позивачем, стягнути на його користь з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 11, 17, 69-72, 86, 94, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про скасування рішення - задовольнити.

Скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 28 лютого 2017 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області в сумі 319 385,08 грн.

Присудити на користь Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області судовий збір у розмірі 4 790,78 гривень.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки визначені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 16 червня 2017 року.

Суддя ОСОБА_1