Справа № 621/989/17
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2017-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2017 р.Справа № 621/989/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Донець Л.О.

Суддів: Бенедик А.П. , Мельнікової Л.В.

за участю секретаря судового засідання Дорошенко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 24.05.2017р. по справі № 621/989/17

за позовом ОСОБА_1

до Поліцейского взводу № 5РРПП в Донецькій області старшого сержанта поліції Люліна Володимира Геннадійовича

про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИЛА:

23.05.2017 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Поліцейського взводу № 5 РРПП в Донецькій області старшого сержанта поліції Люліна Володимира Геннадійовича (далі - відповідач), в якому просить визнати дії відповідача при винесенні постанови серії АР № 223938 від 22.05.2017 року - неправомірними; скасувати постанову серії АР № 223938 від 22.05.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч.2 ст.122, та накладення штрафу у розмірі 425,00 грн.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 24.05.2017 року позовну заяву залишено без руху.

Позивач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

В обґрунтування апеляційної скарги, позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги доводи суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було оскаржено постанову поліцейського взводу № 5 РРПП в Донецькій області старшого сержанта поліції Люліна Володимира Геннадійовича серії АР № 223938 від 22.05.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.2 ст.122 про накладення штрафу у розмірі 425,00 грн.

Судом першої інстанції, залишивши позовну заяву без руху, був зроблений висновок, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 106 КАС України, оскільки до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 106 КАС України визначено вимоги до позовної заяви.

У позовній заяві зазначаються: найменування адміністративного суду, до якого подається позовна заява; ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі; зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; у разі необхідності - клопотання про звільнення від сплати судового збору; про звільнення від оплати правової допомоги і забезпечення надання правової допомоги, якщо відповідний орган відмовив особі у забезпеченні правової допомоги; про призначення судової експертизи; про витребування доказів; про виклик свідків тощо; перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

До позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову суб'єктом владних повноважень. Суб'єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов'язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу і третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів. До позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її підписання.

Якщо позовна заява подається представником, то у ній зазначаються ім'я представника, його поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є. Одночасно з позовною заявою подається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Законом України «Про судовий збір» визначано правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до ст. ст. 1, 2 вказаного Закону судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом, і включається до складу судових витрат. Платниками цього платежу є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» вказано перелік об'єктів, за які не справляється судовий збір, а ст. 5 - перелік суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання до суду позовів, заяв, а також підстави звільнення від сплати судового збору осіб, які звертаються із заявами про захист не власних прав, а охоронюваних законом прав та інтересів інших осіб.

Рішенням Конституційного Суду України від 28 листопада 2013 року № 12-рп/2013 визначено, що «гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя, від 14 травня 1981 року № R (81) 7: «У тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України».

Згідно з ч. 1 ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Частиною 4 ст. 288 КУпАП визначено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Таким чином, відповідно до положень статей 287 КпАП у поєднанні із частиною четвертою статті 288 цього Кодексу у разі прийняття уповноваженим органом державної влади чи його посадовою особою постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення (проступку), передбаченого КпАП, суб'єкти, яким цим Кодексом надано право оскарження, можуть її оскаржити і звільняються від сплати платежу, який має справлятися за подання позовної заяви, скарги у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) чи до суду.

Частиною 4 ст. 288 КпАП видом платежу, від якого звільняються особи, що оскаржують постанову про накладення адміністративного стягнення, встановлено державне мито. На час виникнення даних спірних правовідносин за звернення до суду у випадку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державного управління сплачують інший вид платежу - судовий збір.

З огляду на викладене, колегія суддів вказує, що у справах про оскарження постанов у справах про адміністративне правопорушення відповідно до положень статей 287, 288 КпАП, позивач звільняється від сплати судового збору. У випадку незгоди із судовим рішенням, прийнятим за наслідками розгляду справи цієї категорії, позивач вправі оскаржити його в апеляційному порядку.

Необхідними умовами для обчислення та сплати судового збору за подання позову, апеляційної/касаційної скарги у цій категорії справ є встановлення і віднесення предмета оскарження до об'єктів справляння судового збору; ставка цього платежу, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги. Розгляд позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення провадиться з урахуванням положень статей 287, 288 КпАП, які передбачають звільнення від сплати платежу за судовий перегляд цих рішень.

Вказана позиція узгоджується з правовою позицією рішення Верховного Суду України від 13.12.2016 року № 21-1410а16.

Колегія суддів вважає, що зробивши висновок про залишення без руху позовної заяви, судом першої інстанції було порушено вимоги чинного законодавства, оскільки позивач відповідно до ст. 288 КУпАП звільнений від сплати судового збору за оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

В силу приписів ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

Згідно до п.3 ч.1 ст. 199 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Колегія суддів, дійшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 199, ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 24.05.2017р. по справі № 621/989/17 скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Поліцейского взводу № 5РРПП в Донецькій області старшого сержанта поліції Люліна Володимира Геннадійовича про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення направити до Зміївського районного суду Харківської області для продовження розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Донець Л.О.
Судді Бенедик А.П. Мельнікова Л.В.

Повний текст ухвали виготовлений 23.06.2017 р.