Справа № 813/704/17
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2017 року № 813/704/17

м.Львів

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Магиревич Ю.Д.

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Дослідне господарство "Оброшине" Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України до Державної екологічної інспекції у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 державна лісовпорядна експедиція про визнання протиправним і скасування припису в частині, -

В С Т А Н О В И В :

17 лютого 2017 року на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Державного підприємства "Дослідне господарство "Оброшине" Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України (надалі по тексту ДП "Дослідне господарство "Оброшине", позивач) до Державної екологічної інспекції у Львівській області (надалі по тексту ДЕІ у Львівській області, відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 державна лісовпорядна експедиція (надалі по тексту третя особа) про визнання протиправним та скасування припису Державної екологічної інспекції у Львівській області № 36/89 від 20.01.2017 року в частині пунктів 1 та 3 про зобов'язання провести посадки лісових культур на невкритій лісовою рослинністю площі в кварталі 1 виділу 17 на площі 1,3 га та про зобов'язання провести реконструктивну рубку в кварталі 3 виділу 5 на площі 6,6 га.

Ухвалою судді від 20 лютого 2017 року відкрито провадження у справі. Хід розгляду справи відображений в ухвалах суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за результатами проведеної Державною екологічною інспекцією у Львівській області перевірки позивача на виконання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього середовища було складено акт про виявлені порушення № 36/89 від 17.01.2017 року, а 20.01.2017 року інспекцією було винесено припис № 36/89, яким зобов'язано ДП "ДГ "Оброшине" усунути виявлені порушення. Позивач зазначає, що пунктом 1 оскаржуваного припису, його було зобов'язано провести посадки лісових культур на невкритій лісовою рослинністю площі в кварталі 1 виділу 17 на площі 1,3 га. Однак, позивач наголошує, що згідно матеріалів безперервного лісовпорядкування земель лісового фонду ДП "ДГ "Оброшине" за 2014-2015 роки, квартал 1 виділу 17 запроектовано під природне поновлення, а тому проведення на такій ділянці штучних посадок лісових культур є необґрунтованими. Щодо оскаржуваного пункту 3 припису, яким покладено на позивача зобов'язання привести реконструктивну рубку в кварталі 3 виділу 5 на площі 6,6 га., позивач зазначив, що такі рубки у виділі 5 кварталу 3 в матеріалах базового лісовпорядкування 2005 року не проектувались, що підтверджується довідкою № 9 від 19.01.2017 року, виданою ОСОБА_1 державною лісовпорядною експедицією. З огляду на вказані обставини, позивач просить позовні вимоги задовольнити повністю шляхом скасування пунктів 1 та 3 припису Державної екологічної експедиції у Львівській області № 36/89 від 20.01.2017 року.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та додатковим поясненням до позовної заяви, просила позов задовольнити повністю.

На заперечення позовних вимог представником відповідача було подано до суду письмові заперечення проти позову, у яких зазначено, що ДП "ДГ "Оброшине" на протязі 2014-2016 років вирубало 2166 м3 цінної деревини породи дуба, при цьому взамін не посадило ні одного дерева, хоча матеріали лісовпорядкування 2005 року їх зобов'язали в кварталі 1 виділі 17 на площі 1,3 га посадити лісові культури з головною породою дуб звичайний. Щодо покликання позивача на матеріали безперервного лісовпорядкування, представник відповідача наголосив, що матеріали безперервного лісовпорядкування не затверджені і не погоджені у встановленому ст. 48 Лісового кодексу України порядку і при цьому суттєво міняють зміст чинного базового лісовпорядкування 2005 року в частині створення лісових культур. Крім того, представник відповідача наголосив, що лісовпорядкування повинно здійснюватися за кошти лісокористувача, тобто ДП "ДГ Оброшине". Отже, підсумовуючи наведене, представник зазначив, що підстави для визнання протиправним та скасування оскаржених пунктів припису Державної екологічної експедиції у Львівській області № 36/89 від 20.01.2017 року відсутні, відтак просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується особистим підписом представника у судовій розписці. 19 червня 2017 року скерував на електронну адресу суду клопотання за вх. № 1543 ел., в якому просив відкласти розгляд справи, у зв'язку із занятістю в іншому судовому засіданні.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув. Належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. 19 червня 2017 року на адресу суду надійшли письмові пояснення у справі за вх. № 14027, суть яких полягає в наступному. Представник зазначив, що в 2015 році ОСОБА_1 державною лісовпорядною експедицією проведено базове лісовпорядкування лісового фонду ДП "ДГ "Оброшине", яким на таксаційному виділі 17 кварталу 1 запроектовано природне поновлення лісу, тому створення на даній площі лісових культур в перші роки ревізійного періоду буде суперечити Проекту організації та розвитку лісового господарства підприємства на 2016-2015 роки. Також наголосив, що відповідно до п. 5 Правил відтворення лісів та п. 2.1 Інструкції з проектування, технічного приймання, обліку та оцінки якості лісокультурних об'єктів дозволяють власникам лісів (лісокористувачам) уточнювати обсяги і способи проведення робіт з відтворення лісів за результатами щорічного детального обстеження ділянок лісокультурного фонду, що підлягають залісненню або залишенню під природне поновлення з врахуванням фактичних змін у лісовому фонді та залежно від стану земель. Крім того, представник у своїх поясненнях наголосив, що згідно пункту 13 Правил відтворення лісів, перевага надається природному відновленню лісів. Щодо п. 3 припису , яким зобов'язано ДП "ДГ "Оброшине" провести реконструктивну рубку на площі 6,6 га в таксаційному виділі 5 кварталу 3, представник третьої особи зазначив, що відповідно до п. 38 Правил поліпшення якісного і кількісного складу лісів та враховуючи роз'яснення Державного комітету лісового господарства України від 20.01.2008 року № 02-21/5255, реконструктивні рубки проводяться з метою заміни малоцінних і похідних молодняків на цільові і, відповідно, проведення вказаних рубок в насадженнях інших вікових груп середньовікових, пристигаючих, стиглих та перестійних не передбачається.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши і дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ДП "ДГ Оброшине" розташоване на території Пустомитівського району Львівської області.

У період з 11 січня 2017 року по 17 січня 2017 року на підставі наказу та направлення на перевірку № 36, Державною екологічною інспекцією у Львівській області було проведено планову перевірку дотримання ДП "ДГ "Оброшине" вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, за результатами якої складено акт про виявлені порушення № 36/89 від 17.01.2017 року.

Зауваження до проведеної перевірки викладені у письмових зауваженнях до акту № 36/89.

20 січня 2017 року Державною екологічною інспекцією у Львівській області винесено припис № 36/89, яким зобов'язано ДП "ДГ "Оброшине":

- на невкритій лісовою рослинністю площі в кварталі 1 виділу 17 на площі 1,3 га провести посадки лісових культур відповідно до типу лісорослинних умов;

- відповідно до відомостей запроектованих заходів 2006 року виготовлених ОСОБА_1 державною лісовпорядною експедицією на площі, що залишена під природне поновлення провести його облік, завести книгу природного поновлення, проекти створення та акти технічного приймання;

- в кварталі 3 виділу 5 на площі 6,6 га в насадженні малоцінних деревних порід провести реконструктивну рубку;

- вносити поточні зміни у матеріали лісовпорядкування.

Контроль за виконанням припису покласти на Державну екологічну інспекцію у Львівській області.

Позивач не погоджуючись з п. 1 та п. 3 припису, звернувся з даним позовом до суду.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Лісові відносини в Україні регулюються Конституцією України, Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища", Лісовим кодексом України, іншими законодавчими актами України, а також прийнятими відповідно до них, нормативно-правовими актами.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V.

Приписами ст.1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) сфері господарської діяльності" визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до ч.1 та ч.4 ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом. Виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа. Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

Відповідно до п.1 та п.2 ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) сфері господарської діяльності" для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою.

Згідно з п.6 ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) сфері господарської діяльності" за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Якщо суб'єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб'єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід'ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

У разі відмови суб'єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис. Один примірник акта вручається суб'єкту господарювання або уповноваженій ним особі а другий - зберігається в органі державного нагляду (контролю).

Статтею 2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" від 25.06.1991 №1264-ХІІ визначено, що відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються вказаним Законом, а також земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.

Згідно із п. "а" ч.1 ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема: організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства: про використання та охорону земель; про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів; про охорону атмосферного повітря.

Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 №442 на Державну екологічну інспекцію (Держекоінспекцію) покладено функції зі здійснення державного нагляду (контролю) в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, родючості ґрунтів, у зв'язку з ліквідацією Державної інспекції сільського господарства України та її територіальних органів.

Указом Президента України від 13.04.2011 №454/2011 затверджено Положення про Державну екологічну інспекцію України.

Згідно з п.п.2 п.4 вказаного Положення Держекоінспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема, про використання та охорону земель.

Відповідно до п. 6.4 Положення Держекоінспекція для виконання покладених на неї завдань має право проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати за їх результатами обов'язкові для виконання приписи, розпорядження.

Статтею 19 Лісового кодексу України постійні лісокористувачі зобов'язані вести лісове господарство на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснювати використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення.

Згідно з ст.48 Лісового кодексу України у матеріалах лісовпорядкування дається якісна і кількісна характеристика кожної лісової ділянки, комплексна оцінка ведення лісового господарства, що є основою для розроблення на засадах сталого розвитку проекту організації та розвитку лісового господарства відповідного об'єкта лісовпорядкування.

Проект організації та розвитку лісового господарства передбачає екологічно обґрунтоване ведення лісового господарства і розробляється відповідно до нормативно-правових актів, що регулюють організацію лісовпорядкування.

У проекті організації та розвитку лісового господарства визначаються і обґрунтовуються основні напрями організації і розвитку лісового господарства об'єкта лісовпорядкування з урахуванням стану та перспектив економічного і соціального розвитку регіону.

Матеріали лісовпорядкування затверджуються в установленому порядку органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, територіальними органами центрального органу виконавчої влади з питань лісового господарства за погодженням відповідно з органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальними органами центрального органу виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища.

Затверджені матеріали лісовпорядкування є обов'язковими для ведення лісового господарства, планування і прогнозування використання лісових ресурсів.

Судом встановлено, що Державною екологічною інспекцією у Львівській області у період з 11.01.2017 по 17.01.2017 проведено планову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища ДП "ДГ "Оброшине" на підставі направлення № 36 та наказу Держекоінспекції від 06.01.2017 року № 36.

В результаті проведеної перевірки держінспекторами виявлено ряд порушень, на усунення яких видано припис № 36/89 від 20.01.2017 року.

Щодо оскарження п. 1 припису № 36/89 від 20.01.2017 року, яким позивача зобов'язано на невкритій лісовою рослинністю площі в кварталі 1 виділу 17 на площі 1,3 га провести посадки лісових культур відповідно до типу лісорослинних умов, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 47 ЛК України, лісовпорядкування є обов'язковим на всій території України та ведеться державними лісовпорядними організаціями за єдиною системою в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового господарства.

У лісах, що перебувають у державній власності, лісовпорядкування ведеться за рахунок коштів державного бюджету, у лісах комунальної власності - місцевого бюджету, у лісах приватної власності - за кошти їх власників. Ведення лісовпорядкування може здійснюватися за рахунок інших джерел, не заборонених законом.

У відповідності до ст. 19 ЛК України, постійні лісокористувачі, серед іншого, мають:

1) право самостійно господарювати в лісах;

2) виключне право на заготівлю деревини;

3) право власності на заготовлену ними продукцію та доходи від її реалізації;

4) право на відшкодування збитків у випадках, передбачених законодавством;

5) право здійснювати відповідно до законодавства будівництво доріг, спорудження жилих будинків, виробничих та інших будівель і споруд, необхідних для ведення лісового господарства.

Постійні лісокористувачі зобов'язані, зокрема, вести лісове господарство на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснювати використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення.

Як уже зазначалося, у матеріалах лісовпорядкування дається якісна і кількісна характеристика кожної лісової ділянки, комплексна оцінка ведення лісового господарства, що є основою для розроблення на засадах сталого розвитку проекту організації та розвитку лісового господарства відповідного об'єкта лісовпорядкування.

Проект організації та розвитку лісового господарства передбачає екологічно обґрунтоване ведення лісового господарства і розробляється відповідно до нормативно-правових актів, що регулюють організацію лісовпорядкування.

У проекті організації та розвитку лісового господарства визначаються і обґрунтовуються основні напрями організації і розвитку лісового господарства об'єкта лісовпорядкування з урахуванням стану та перспектив економічного і соціального розвитку регіону.

Матеріали лісовпорядкування затверджуються в установленому порядку органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, за погодженням відповідно з органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Затверджені матеріали лісовпорядкування є обов'язковими для ведення лісового господарства, планування і прогнозування використання лісових ресурсів.

Виходячи з наведеного, позивач, як лісокористувач може на власний розсуд визначати лісові ділянки, на яких повинні здійснюватися рубки чи насадження лісових культур. Це все визначається уповноваженим органом і закріплюється в матеріалах лісокористування.

У даному випадку, матеріали безперервного лісовпорядкування земель лісового фонду ДДГ "Оброшино" розробила ОСОБА_1 державна лісовпорядна експедиція.

Щодо покликання представника відповідача на те, що матеріали безперервного лісовпорядкування земель лісового фонду ДДГ "Оброшино" не затверджені і не погоджені у встановленому ст. 48 Лісового кодексу України порядку і при цьому суттєво міняють зміст базового лісовпорядкування 2005 року в частині створення лісових культур, суд зазначив наступне.

Станом на момент проведення перевірки діяли матеріали безперервного лісовпорядкування земель лісового фонду ДДГ "Оброшино" за 2014 рік. Вказані матеріали є належним чином затверджені ОСОБА_1 державною лісовпорядною експедицією, а саме начальником лісовпорядної партії ОСОБА_1 державної лісовпорядної експедиції ОСОБА_3, що підтверджується самими ж матеріалами. Копія вказаних матеріалів долучена до матеріалів справи.

Отже, згідно матеріалів безперервного лісовпорядкування земель лісового фонду ДП "ДГ "Оброшине" за 2014-2015 роки, квартал 1 виділу 17 запроектовано під природне поновлення, а тому проведення на такій ділянці штучних посадок лісових культур є необґрунтованими.

Суд погоджується з думкою представника позивача, що створення на даній площі штучних посадок лісових культур в перші роки ревізійного періоду буде суперечити Проекту організації та розвитку лісового господарства підприємства на 2016-2015 роки та п. 13 Правил відтворення лісів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №724 від 12.05.2007 "Про затвердження правил поліпшення якісного складу лісів", яким передбачено, що перевага надається природному відновленню лісів.

Також суд бере до уваги пояснення допитаного в якості свідка лісничого ДП "ДГ Оброшине" ОСОБА_4.

Так, свідок зазначив, що під час здійснення планової перевірки дотримання вимог законодавства з 11.01.2017 року по 17.01.2017 року, державними інспекторами Федак Р.С., Пастушків Т.О., Вітковський В.Ф., Гуцол А.В. досліджувались лише матеріали наявні в приміщенні підприємства, без виходу на місцевість, у зв'язку із засніженістю.

З огляду на вказане, суд ставить під сумнів висновки інспекторів, які викладені в акті перевірки № 36/89 та свідчать про те, що підприємством не проводиться лісовідновлення на ділянці в кварталі 1 виділу 17 та не проведено реконструктивних рубок на площі 6,6 га в кварталі 3 виділу 5.

Отже, враховуючи наведене, суд вважає вимогу позивача щодо визнання протиправним та скасування п. 1 припису Державної екологічної експедиції у Львівській області № 36/89 від 20.01.2017 року щодо зобов'язання провести посадку лісових культур на невкритій лісовою рослинністю площі в кварталі 1 виділу 17 на площі 1,3 га підставною, відтак задовольняє її.

Щодо п. 3 припису, яким зобов'язано позивача провести реконструктивну рубку в кварталі 3 виділу 5 на площі 6,6 га, суд зазначив наступне.

Постанова Кабінету Міністрів України №724 від 12.05.2007 "Про затвердження правил поліпшення якісного складу лісів" містить вичерпний перелік видів рубок формування і оздоровлення лісів (догляду, санітарні, лісовідновні, переформування, повязані з реконструкцією, ландшафтні) і серед таких рубки рідколісся відсутні.

Відповідно до п. 5 Правил особливості проведення рубок формування і оздоровлення лісів залежно від їх цільового призначення, породного складу насаджень, а також лісорослинних умов визначаються в інструкції з проведення рубок формування і оздоровлення лісів, що затверджується Мінагрополітики за поданням Держлісагентства, погодженим з Мінприроди.

Згідно з п. 54 Правил лісові ділянки для проведення рубок формування і оздоровлення лісів виділяються відповідно до інструкції з відведення і таксації лісосік у лісах, що затверджується Мінагрополітики за поданням Держлісагентства, погодженим з Мінприроди.

Реконструктивні рубки, один із заходів, що передбачає у досить стислий термін 10-15 років раціонально змінити породний склад, поліпшити санітарно-гігієнічний стан та естетичний вигляд лісових насаджень. Таким чином, реконструктивні рубки ставлять за мету поліпшення ландшафтно-естетичних якостей насаджень шляхом зміни складу порід, заміни малоцінних в ландшафтно-естетичному розумінні та недовговічних лісостанів на більш цінні і довговічні.

Реконструктивні рубки проводять у: чагарниках з недостатнім відновленням головних порід; сильно зріджених деревостанах; деревостанах, які за своїм складом не відповідають конкретним типам лісу і є малоцінними.

Згідно долученої до матеріалів справи довідки ОСОБА_1 державної лісовпорядної експедиції № 9 від 19.01.2017 року базовим лісовпорядкуванням 2005 року на таксаційному виділі 5 кварталу 3 реконструктивні рубки не проектувались. Вказане не запроектовано також і в матеріалах безперервного лісовпорядкування земель лісового фонду ДДГ "Оброшино" за 2014 рік, які діяли на момент проведення перевірки та винесення припису, окремі пункти якого оскаржуються.

Враховуючи вказане, суд вважає п. 3 припису № 36/89 від 20.01.2017 року, який зобов'язує позивача проводити реконструктивну рубку в кварталі 3 виділу 5 на площі 6,6 га, безпідставним, відтак визнає його протиправним та скасовує.

Таким чином позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту КАС України) передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд звертає увагу на порушення законодавства під час проведення перевірки, а саме на те, що інспекторами відповідача не було належним чином оглянуто місцевість, а висновки про порушення законодавства були зроблені виключно на підставі наявних на підприємстві матеріалів.

Звідси, суд ставить під сумність об'єктивність висновків перевірки, що відображені в акті перевірки № 36/89 та були підставою для винесення припису № 36/89 від 20.01.2017 року, пункти якого оскаржуються.

Відповідно до ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом. Відмова від права на звернення до суду є недійсною.

Частиною 1 ст.11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч.2 цієї ж статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися й позиції, висловленої у рішенні Європейського Суду з прав людини у п.53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумними сумнівом".

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підставними, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції у Львівській області № 36/89 від 20.01.2017 року в частині пунктів 1 та 3 про зобов'язання повести посадки лісових культур на невкритій лісовою рослинністю площі в кварталі 1 виділу 17 на площі 1,3 га та про зобов'язання провести реконструктивну рубку в кварталі 3 виділу 5 на площі 6,6 га.

Стягнути на користь Державного підприємства "Дослідне господарство "Оброшине" Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України (, місцезнаходження: 81118, Львівська область, Пустомитівський район, село Ставчани, вул. Стуса, 5) з Державної екологічної інспекції у Львівській області (, місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Стрийська, 98) за рахунок бюджетних асигнувань суму сплаченого судового збору у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі у відповідності до ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Сакалош В.М.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 26 червня 2017 року.