Справа № 562/741/17
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Мичка І.М.
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
ПОСТАНОВА

іменем України

"21" червня 2017 р. Справа № 562/741/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від "20" квітня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просив визнати рішення відповідача щодо припинення виплати призначеної пенсії за вислугу років протиправним, зобов'язати здійснити перерахування та виплату пенсії за вислугу років,, розрахованої у відповідності до законодавства з 01.04.2015, довічно.

Постановою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20.04.2017 позов ОСОБА_3 до Головного Управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - задоволено.

Визнано рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо припинення виплати призначеної ОСОБА_3 пенсії протиправним, зобов'язано здійснити перерахування та виплату пенсії за вислугою років, розрахованої у відповідності до законодавства з 01 квітня 2015 року, довічно.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що з 31 грудня 2010 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримує пенсію за вислугою років, призначену відповідно до ЗУ « Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» . Після призначення пенсії позивач продовжує працювати з 01.08.2012 року по даний час є співробітником управління Державної міграційної служби України в Рівненській області.

З квітня 2015 року виплату призначеної пенсії було припинено.

На звернення ОСОБА_3 щодо відновлення пенсії, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області листом від 17.01.2017 №Т-562/07-1-15 повідомило, що виплати пенсії згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з посиланням на те, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VIII від 02.03.2015 року, внесено зміни до ст. 54 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якими передбачалося, що у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Оскільки позивач продовжує працювати на посаді, яка відноситься до категорії державного службовця, тому виплата пенсії з 01.04.2015 року припинена і підстав для її виплати немає.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що позов ОСОБА_3 до Головного Управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії є обгрунотованим та доведеним та підлягає задоволенню.

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком виходячи з такого.

Щодо вимог позивач про поновлення виплати пенсії з 01.04.2015 по 31.12.2015.

Відповідно до ч.1 ст. 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", (у редакції чинній з 01.04.2015 р.), тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Згідно доводів відповідача, позивач працює на посаді, яка відноситься до категорії державного службовця, а тому виплата пенсії з 01 квітня 2015 року йому припинена і підстави для її виплати відсутні.

Колегія суддів погоджується з тим, що посада, на якій позивач працює давала право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", тому відповідач правомірно припинив виплату пенсії.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" Закону № 213, у разі неприйняття до 01 червня 2015 р. закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України". "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" Закону № 213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01 червня 2015 р. прийнятий не був, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України "Про державну службу" щодо пенсійного забезпечення і, відповідно, пенсії за цим Законом не призначаються.

З 01 червня 2015 року особам, які підпадають під дію Закону України "Про державну службу" пенсія призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відтак, відпали підстави передбачені ст.54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що з 01.06.2015 виплата пенсії, призначеної позивачу відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", підлягає відновленню .

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24 травня 2016 року у справі №21-948а16.

Разом з позовною заявою ОСОБА_3 подано заяву про поновлення строку для звернення до суду, в якій позивач як на підставу визнання причин пропущеного строку поважними посилається, на рішення Конституційного суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016, проте дане посилання є помилковим, адже вказане рішення стосується визнання неконституційною норми ст.54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", щодо тимчасової не виплати пенсії у 2016 році, а не у 2015 році.

Таким чином, враховуючи строки звернення до суду за захистом порушеного права виплата пенсії, призначеної позивачу відповідно до Закону України, не підлягає відновленню за 2015 рік у зв'язку з пропуском строку звернення до суду. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 звернувся ся до суду з позовом 27.02.2017.

Згідно з ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановлюється ухвала.

Пенсія ОСОБА_3 є періодичною виплатою, яка отримується кожного місяця, а тому про порушення своїх прав, позивач повинен був дізнатись кожного місяця під час її отримання.

Враховуючи, що позовну заяву було подано 27.02.2017 колегія суддів приходить до висновку про пропущення позивачем строку звернення до суду за захистом свого права щодо отримання пенсії за період з 01.06.2015 по 31.12.2015, що з врахуванням приписів ст.100 КАС України є підставою для залишення позову у вказаній частині без розгляду й відповідно скасування постанови суду першої інстанції у вказаній частині.

Що ж до відновлення виплати пенсії починаючи з 01.01.2016 року, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до Закону № 901-VIII від 23.12.2015 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" ч. 1 ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 01.01.2016 року викладено в новій редакції, згідно якої тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється (в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Отже, згідно наведеної норми Закону підставою для невиплати позивачу пенсії в період з 01.01.2016 року є його робота на посаді державного службовця і її невиплата згідно ч. 1 ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, яка діє з 01.01.2016 року) не пов'язується з виникненням у нього права на призначення пенсії на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу» та Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на посаді державного службовця, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для відмови позивачу у задоволенні позовних вимог за період з 01.01.2016 року по 20.12.2016 року.

Проте, Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 перше речення частини першої статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, відповідно до якого тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними).

Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Оскільки Рішення КСУ набирає чинності в момент проголошення і визнає відповідні норми законодавства неконституційними саме з часу прийняття підлягає відновленню виплата пенсії - - 20.12.2016 року по 31.12.2016 року.

Що ж до відновлення виплати пенсії починаючи з 01.01.2017 року.

З 01.01.2017 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VIII, згідно з якого частину першу ст.54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" викладено в такій редакції : "Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та осіб, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист"), які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу", а також працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії не виплачуються".

Отже, з 01.01.2017 по 31.12.2017 виплата позивачу пенсії не підлягає, оскільки останній займає посаду державної служби.

Таким чином, припиняючи та не поновлюючи ОСОБА_3 виплату пенсії в 2015 р., 2016 (01.01.2016-19.12.2016) та 2017 на підставі Закону України № 911-VIII від 24.12.2015 року та Закону №1774-VIIIвід 06.12.2016 року, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.4 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової про задоволення позовних вимог з 20 грудня 2016 року по 31 грудня 2016 року.

Позовні вимоги за період з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року підлягають залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області задовольнити частково.

Постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від "20" квітня 2017 р. скасувати, прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в частині припинення виплати ОСОБА_3 пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області відновити із 20 грудня 2016 року по 31 грудня 2016 року виплату ОСОБА_3 пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відмовити у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними дій та зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області відновити ОСОБА_3, виплату раніше призначеної пенсії за віком з 01 квітня 2015 року по 31 травня 2015 року

Позовні вимоги за період з 01 червня 2015 року по 31 грудня 2015 року залишити без розгляду.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: А.Ю.Бучик

С.М. Шевчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області вул. Короленка, 7,м. Рівне,33028

4-третій особі: - ,