Справа № 822/1486/17
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1486/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року 12:32м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Красилівської ОДПІ ГУ ДФС в особі Летичівського відділення про визнання протиправними дій та скасування податкових повідомлень-рішень 29 червня 2016 року №99984-13, №99985-13,99985-13, №99985-13 та податкової вимоги від 16 березня 2017 року №285-17, -

У судовому засіданні проголошено вступну і резолютивну частини постанови згідно ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі по тексту ОСОБА_3С.) звернувся до суду з позовом до Красилівської ОДПІ ГУ ДФС в особі Летичівського відділення, в якому просить:

- визнати протиправною дію відповідача щодо визнання недійсними податкових повідомлень;

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 29 червня 2016 року №99984-13 на суму 40546,00 грн., №99985-13 на суму 506,69 грн., №99985-13 на суму 10136,50 грн., №99985-13 на суму 126,67 грн. та податкову вимогу від 16 березня 2017 року №285-17.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані дія вчинена, а податкові повідомлення-рішення та податкова вимога винесені з порушенням вимог законодавства та без врахування фактичних обставин.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Звернув увагу на те, що позивач вже звертався із вказаними позовними вимогами, що були предметом розгляду у справі №822/2190/16.

Заслухавши представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку і сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Красилівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Хмельницькій області 29.06.2016 року прийняті податкові повідомлення-рішення №99984-13 та №99985-13, якими ОСОБА_3 за 2015 рік визначено суми податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 40546,00 грн. та 506,69 грн. відповідно.

Вважаючи помилковим застосування до позивача ставки податку в розмірі 1%, останній звернувся до Старокостянтинівської міської ради.

Згідно відповіді Старокостянтинівської міської ради від 11.08.2016 №С-643, до об'єктів, на які позивачу нараховується податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, необхідно застосовувати ставку податку "Інші будівлі 0,25%".

З урахуванням наданого роз'яснення щодо зміни ставки податку, позивачу надіслані нові податкові повідомлення-рішення від 29.06.2016 за одним і тим же номером №99985-13 із визначенням податку на нерухоме майно, яке є об'єктом житлової нерухомості на суму 10136,50 грн. та на суму 126,67 грн.

В подальшому, листом відповідача від 11.11.2016 №1972/10/22-11-13-020 повідомлено позивача про те, що податкові повідомлення-рішення на суму 10136,50 грн. та на суму 126,67 грн. вважаються недійсними.

При цьому, винесено податкову вимогу від 16.03.2017 №285-17, в якій зазначено, що суму податкового боргу, зокрема, по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості становить 41052,69 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України), позовна заява повертається позивачеві, якщо у провадженні цього або іншого адміністративного суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2016 року у справі №822/2190/16, адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення Летичівського відділення Красилівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Хмельницькій області від 29.06.2016 року №99984-13, яким ОСОБА_3 нараховане податкове зобов'язання у розмірі 40 546,00 грн. та від 29.06.2016 року №99985-13, яким ОСОБА_3 нараховане податкове зобов'язання у розмірі 506,69 грн.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2017 року у справі №822/2190/16, скасовано зазначену постанову. Прийнято нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Як свідчать матеріали справи, підставами позову у справі №822/2190/16 була протиправність нарахування суми податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2015 рік.

У свою чергу, у даній справі підставою оскарження зазначених податкових повідомлень рішень є неправомірність визначення ставки податку.

Таким чином, суд відхиляє твердження відповідача щодо наявності підстави для повернення позовної заяви відповідно до п.5 ч.3 ст.108 КАС України у зв'язку з повторним зверненням позивача до суду (справа №822/2190/16).

Відповідно до пп.60.1.2 п.60.1 ст.60 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України), податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов'язання або податкову вимогу.

Згідно п.59.1 ст.59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відтак, позовна вимога про визнання протиправною дії відповідача щодо визнання недійсними податкових повідомлень не належить до задоволення, оскільки відсутній спір.

Закон України №71-VIII від 28.12.2014 року "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", набрав чинності 01.01.2015 року, яким внесено зміни щодо оподаткування нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки.

Відповідно до пп.266.1.1 п.266.1 ст.266 ПК України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка ( пп.266.2.1 п.266.2 ст.266 ПК України).

Положення пп. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України визначають, що ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує три відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Пунктом 33 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України встановлено, що на 2015 рік ставки податку для обєктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, визначені пунктом 266.5.1. пункту 265.5 статті 265 цього Кодексу, не можуть перевищувати 1 відсоток мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року за 1 кв. метр для об'єктів нежитлової нерухомості.

Згідно рішення 47 сесії Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 30.01.2015 року №4 в м. Старокостянтинові встановлено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та затверджено положення про зазначений податок (далі - Положення). Однак, цим рішенням не були передбачені ставки та база оподаткування цим податком для фізичних осіб - власників нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки.

Відповідно до п.4.1 Положення база оподаткування об'єкта/об'єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості на 60 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості на 120 кв. метрів; в) для різних типів об'єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), на 180 кв. метрів. Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік). Міська рада може збільшувати граничну межу житлової нерухомості, на яку зменшується база оподаткування встановлена цим підпунктом.

Згідно п.5 Положення ставки на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на житлову нерухомість сесією міської ради були затверджені лише для юридичних осіб. Пунктом 11.2 визначено, що Положення набуває чинності з дати офіційного оприлюднення і в частині оподаткування фізичних осіб застосовується при нарахуванні податку за 2015 рік у 2016 році.

Рішенням 50 сесії Старокостянтинівської міської ради від 22.05.2015 року №9 "Про внесення змін в рішення 47 сесії міської ради від 30.01.2015 року № 4" затверджені ставки податку для об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб. Пунктом 5 Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки доповнене пп.5.4 - ставки податку для об'єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб, встановлюються у відсотках до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування, а саме:

- будівлі готельні 1%;

- будівлі офісні 1%;

- будівлі торгівельні 1%;

- будівлі для публічних виступів - 1%;

- будівлі промисловості та склади - 0,25%,

- господарські (присадибні) будівлі допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо та гаражі 0%;

- інші будівлі 0,25%.

Враховуючи викладене, по фізичних особах на 2015 рік по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується у 2016 році, рішенням 50-ї сесії Старокостянтинівської міської ради від 22.05.2015 року № 9 "Про внесення змін в рішення 47-ї сесії міської ради від 30.01.2015 року № 4" затверджені база оподаткування об'єктів нерухомості та ставки податку.

Летичівським відділенням Красилівської ОДПІ проведено гр. ОСОБА_3 (РНОК ПП НОМЕР_1) нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (нежитлова нерухомість) за 2015 рік за такі об'єкти нерухомості:

- нежитлова будівля, яка знаходиться за адресою: Хмельницька обл., м.Старокостянтинів, провулок Мануїльського 10 блок 2, яку набуто у власність (проведена державна реєстрація права власності) 02.02.2008 року та загальна площа якої становить 3328,9 м.кв.;

- нежитлова будівля, яка знаходиться за адресою: Хмельницька обл., м. Старокостянтинів, провулок Мануїльського 8/2, яку набуто ОСОБА_3 у власність (проведена державна реєстрація права власності) 30.01.2009 року та загальна площа якої становить 41,6 м.кв.

Згідно пп.266.7.1 п.266.7 ст.266 ПК України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об'єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Відповідно до пп.266.7 ст.266 ПК України 29.06.2016 року проведено нарахування податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2015 рік, а саме:

на нежитлову будівлю (клуб) площею 3328,9 м.кв. нараховано податку в розмірі 40546,00 грн. (3328,9 м.кв*12,18 грн./1м.кв= 40 546,00 грн.);

на нежитлову будівлю площею 41,6 м.кв. нараховано податку в розмірі 506,69 грн. (41,6 м.кв.*12,18 грн./1м.кв=506,69 грн.).

Отже, оскаржувана податкова вимога містить суму 41052,69 грн. (40546,00 грн. + 506,69 грн.).

Згідно технічного паспорта на виробничий будинок (стор.22), нежитлова будівля, яка знаходиться за адресою: Хмельницька обл., м. Старокостянтинів, провулок Мануїльського 8/2, яку набуто ОСОБА_3 у власність (проведена державна реєстрація права власності) 30.01.2009 року та загальна площа якої становить 41,6 м.кв. є будівлею трансформатора.

Зазначена обставина не врахована відповідачем при визначенні ставки оподаткування, яка, згідно п.п.5.4. п.5 Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, повинно становити 0%.

Отже, податкова вимога від 16 березня 2017 року №285-17 в частині податкового боргу на суму 506,69 грн. та податкове повідомлення-рішення №99985-13 від 29 червня 2016 року є протиправними та належать до скасування.

Згідно до ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах та відповідно до законів України.

Згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету ОСОБА_4 Європи щодо якості судових рішень обовязок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обовязку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що відповідач у спірних правовідносинах діяв без дотримання вимог ч.3 ст.2 КАС України.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Частиною 2 ст.71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно рішення Європейського Суду з прав людини від 23.07.2002 у справі " Vаstberga Taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden", адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Суд враховує, що відповідачем не доведена, а позивачем спростована, правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №99985-13 від 29.06.2016 року та податкової вимоги від 16.03.2017 року №285-17 в частині податкового боргу на суму 506,69 грн.

Таким чином, з'ясувавши фактичні обставини справи та проаналізувавши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст.94,158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № 99985-13 Красилівської ОДПІ ГУ ДФС в особі Летичівського відділення від 29.06.2016 року.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Красилівської ОДПІ ГУ ДФС в особі Летичівського відділення від 16 березня 2017 року №285-17 в частині податкового боргу на суму 506 грн. 69 коп.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір в сумі 640 ( шістсот сорок) грн. 00 коп., за рахунок бюджетних асигнувань Красилівської ОДПІ ГУ ДФС.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 23 червня 2017 року , 10:15.

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1