Справа № 439/434/17
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/6868/17
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Яворського І.О.

з участю секретаря судового засідання: Джули В.М.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Бродівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області на постанову Бродівського районного суду Львівської області від 26 травня 2017 року за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Бродівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області (ОСОБА_4 УПФУ) (за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - СТзТО «Долина») про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У квітні 2017 року ОСОБА_3 звернувся в суд із зазначеним адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення УПФУ № 13/03-31 від 13.03.2017 щодо відмови у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах та зобовязати відповідача призначити та провести нарахування пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на посаді тракториста-машиніста за період роботи з 16.02.1982 по 23.07.2003, починаючи з 05.01.2017.

Постановою Бродівського районного суду Львівської області від 26.05.2017 адміністративний позов було задоволено повністю.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, УПФУ подало апеляційну скаргу, яку мотивує тим, що враховуючи записи трудової книжки позивача, видані довідки про кількість вироблених трудоднів, стаж його роботи на посаді тракториста становить 19 років 10 місяців 1 день, а тому відсутні підстави для призначення пенсії відповідності до п.«в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Крім того, позивачем при подачі документів не було надано уточнюючої довідки встановленої форми, яка передбачена розясненням Міністерства соціального забезпечення № 7 від 20.01.1992, про стаж роботи в період з 16.02.1982 по 31.12.1993 в Агрофірму «Галичина». Також, суд при прийняті рішення безпідставно взяв до уваги покази свідків, оскільки предметом оскарження є дії УПФУ, а не становлення стажу роботи на посаді тракториста. Тому просить скасувати постанову Бродівського районного суду Львівської області від 26.05.2017 та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, представника позивача ОСОБА_1, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати в частині вирішення питання про судові витрати, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_3, останній в період з 16.02.1982 по 31.12.1993 працював на посаді тракториста в колгоспі ім. 17 Вересня, який реорганізовано в колгосп «Галичина» та агрофірму «Галичина», з 17.01.1994 по 03.03.2000 трактористом в агрофірмі «Поділля», а з 03.03.2000 по 23.07.2003 трактористом в СТзОВ «Долина».

05.01.2017 ОСОБА_3 звернувся до УПФУ із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, за результатами якої, відповідач своїм рішенням № 1065/03-31 від 13.03.2017 відмовив у її задоволенні, посилаючись на відсутність необхідного пільгового стажу роботи.

Зі змісту даного рішення вбачається, що в поданих довідках в 1993 та в 2003 відсутні дані про вироблені трудодні, тому дані роки неможливо зарахувати до страхового пільгового стажу. Стаж роботи на посаді тракториста-машиніста становить 19 років 10 місяців 01 день, чого недостатньо для призначення пенсії на пільгових умовах.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що записи у трудовій книжці та наявні в матеріалах справи докази, підтверджують стаж роботи позивача трактористом-машиністом, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції понад 20 років, що дає останньому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Суд також вирішив питання про судові витрати, стягнувши на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог позивача, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, проте, вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про розподіл судових витрат допустив порушення норм матеріального та процесуального права, з огляду на наступне.

Згідно п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: в) трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

У відповідності до ст. 62 цього Закону, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог п.п.1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 (далі Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно п.20 Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці мають бути вказані періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно із вимогами Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України № 18-1 від 10.11.2006, для підтвердження стажу роботи необхідно подати до управління ПФУ за місцем проживанням ряд документів, які підтверджують трудовий стаж.

Пунктом 18 цього Порядку передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

На підтвердження стажу своєї роботи на посаді тракториста, позивачем було подано трудову книжку, довідку виконавчого комітету Підкамінської селищної ради Бродівського району Львівської області № 134 від 30.11.2016 та відомості про кількість вироблених трудоднів, трудову участь ОСОБА_3 в колгоспному виробництві, довідку голови ліквідаційної комісії СТзОВ «Долина» № 01 від 05.05.2017 та відомостями про кількість вироблених трудоднів, трудову участь в колгоспному виробництві ОСОБА_3, уточнюючу довідку голови ліквідаційної комісії СТзОВ «Долина» № 01 від 03.03.2017, довідку про заробітну плату для обчислення пенсії та посвідчення тракториста-машиніста.

Крім вказаних вище документів, факт роботи позивача трактористом-машиністом підтверджується показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили роботу позивача трактористом-машиністом та його постійну зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції у спірний період.

Колегія суддів зазначає, що на день звернення позивачем за пенсією за віком на пільгових умовах були наявні всі умови, що дають право на її призначення, визначені ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку наявність підстав для задоволення позову.

Вимогами ч.2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників розяснено у листі Міністерства соціального забезпечення України № 7 від 20.01.1992. До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії «тракторист-машиніст», запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення.

Трудова книжка позивача заповнена відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР № 162 від 20.07.1974 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.9 КАС України, суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Разом тим, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про стягнення такого за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України - якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Пунктом вісімнадцятим частини першої статті пятої Закону України «Про судовий збір» (в редакції Закону № 1774-VIII від 06.12.2016) передбачено, що Пенсійний фонд України та його органи, органи Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та Фонду соціального страхування України звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

З матеріалів справи видно, що на момент предявлення позову, відповідач користувався вказаною пільгою, а позивач не заявляв вимогу про стягнення на його користь понесених судових витрат, а тому суд першої інстанції прийшов до висновку про стягнення сплаченого позивачем судового збору з порушенням як норм КАС України, так і Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Бродівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області - задовольнити частково.

Постанову Бродівського районного суду Львівської області від 26 травня 2017 року по справі № 439/434/17 в частині вирішення питання про судові витрати скасувати.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня виготовлення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_6
судді ОСОБА_7
ОСОБА_8
Повний текст ухвали складено 23.06.2017.