Справа № 752/2180/17
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 752/2180/17 Головуючий у 1-й інстанції: Антонова Н.В., Суддя-доповідач: Кобаль М.І.
У Х В А Л А

Іменем України

21 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кобаля М.І.,

суддів: Карпушової О.В., Кучми А.Ю.

при секретарі: Хмарській К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 16 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в місті Києві, стягувач: ОСОБА_3 про визнання неправомірними дій державного виконавця та скасування постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (далі - Позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в місті Києві (далі - Відповідач) у якому просив визнати неправомірними дії державного виконавця та скасувати постанову від 05.12.2016 року ВП №52571695 про накладення штрафу.

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 16 березня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов в повному обсязі (за текстом апеляційної скарги).

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши представника позивача та ОСОБА_3, який є стягувачем у спірному виконавчому провадженні, що прибули у судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін, виходячи з наступного.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 (далі по тексту - державний виконавець) від 05.12.2016 року на боржника Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у рамках ВП № 52571695 накладено штраф у розмірі 3 200,00 грн. (далі по тексту - оскаржуване рішення).

В мотивувальній частині оскаржуваного рішення державним виконавцем зазначено, що перерахунок одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю внаслідок аварії на ЧАЕС ОСОБА_3 проведено з порушенням ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому вважає, що рішення суду виконано не було.

Не погоджуючись із вищезазначеним оскаржуваним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що боржником не проведено перерахунок ОСОБА_3, як особі, яка стала інвалідом ІІ групи внаслідок ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, одноразової компенсації за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю, у відповідності до положень ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, виходячи з наступного.

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 17.09.2014 року та додатковою постановою від 25.09.2015 року адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва, Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, Управління по нарахуванню та виплаті Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню виплат про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії було задоволено частково та зобов'язано, зокрема, Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню виплат здійснити нарахування та виплату ОСОБА_3, як особі, яка стала інвалідом другої групи внаслідок ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, одноразову компенсацію за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю, у відповідності до положень ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 45 мінімальних заробітних плат, з урахуванням проведених виплат.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.11.2014 року, постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 17.09.2014 року та додаткову постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 25.09.2014 року залишено без змін.

На виконання судового рішення Голосіївським районним судом м. Києва видано 18.12.2014 року, виконавчий лист № 752/20319/14-а про зобов'язання Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню виплат здійснити нарахування та виплату ОСОБА_3, як особі, яка стала інвалідом другої групи внаслідок ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, одноразової компенсації за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю, у відповідності до положень ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 45 мінімальних заробітних плат, з урахуванням проведених виплат.

Як вбачається з пояснень апелянта, на виконання виконавчого листа № 752/20319/14-а від 18.12.2014 року, з урахуванням рішення Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської РДА в м. Києві про призначення одноразової грошової допомоги від 26.12.2014 року, було здійснено перерахунок одноразової компенсації ОСОБА_3, як особі, яка стала інвалідом другої групи внаслідок ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та нараховано суму до виплати у розмірі 3765,00 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09.04.2015 року змінено спосіб виконання постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 17.09.2014 року та додаткової постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 25.09.2014 року шляхом зазначення про стягнення з Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на користь ОСОБА_3 одноразової компенсації за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю, обраховану у відповідності до положень ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 45 мінімальних заробітних плат, з урахуванням проведених виплат.

Постановою державного виконавця від 05.12.2016 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні ВП № 52571695 на боржника Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат накладено штраф у розмір 3 200 грн. за невиконання рішення суду та постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 (далі по тексту - Закон №1404)(в редакції чинні на момент спірних правовідносин) виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання (ч.1 ст. 75 Закон №1404).

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року гарантована неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Так, поважною причиною невиконання судового рішення боржник - позивач по справі, вважає відсутність бюджетних призначень на вказані цілі.

Між тим, як вбачається з довідки Центру медико-соціальної експертизи міста Києва серії КИЕ-1 №511411, яка міститься в матеріалах справи, ОСОБА_3 з 2000 року встановлено ІІ групу інвалідності.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції чинній на момент призначення позивачу групи інвалідності), одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується в таких розмірах, зокрема, інвалідам II групи - 45 мінімальних заробітних плат.

Правовими положеннями ч.7 ст. 48 вищезазначеного закону встановлено, що розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Тобто, боржником - Київським міським центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, було порушено вимоги ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» при здійсненні перерахунку стягувачу - ОСОБА_3, одноразової компенсації за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю на виконання виконавчого листа № 752/20319/14-а від 18.12.2014 року у ВП № 52571695, а тому, державним виконавцем обґрунтовано та законно винесено оскаржуване рішення про накладення штрафу від 05.12.2016 року, оскільки відсутні правові підстави вважати, що рішення суду, яке набрало законної сили, виконано апелянтом.

Колегія суддів апеляційної інстанції не бере до уваги посилання скаржника на практику Верховного суду України щодо поважності причин невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів, у зв'язку з відсутністю відповідного фінансового забезпечення, оскільки в даному випадку позивачем не виконане рішення суду, а саме: не перераховано, відповідно до ч.7 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції чинній на момент призначення позивачу групи інвалідності), одноразову компенсацію ОСОБА_3, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, чим порушено законні права та інтереси останнього.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 8 КАС України).

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги правову позицію, яка висвітлена в п. 9 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 30.01.2003 р. N 3-рп/2003, а саме: «Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13)».

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що державний виконавець діяв в межах повноважень передбачених Конституцією та законами України.

Отже, судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат - залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 16 березня 2017 року - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий - суддя М.І. Кобаль

судді: О.В. Карпушова

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Кобаль М.І.

Судді: Карпушова О.В.

Кучма А.Ю.