Справа № 819/126/16
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року м. Київ К/800/15861/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Горбатюка С.А.,

Шведа Е.А.,

розглянула у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НордВест" до Державної реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції, третя особа: ОСОБА_3, про визнання незаконним рішення та зобов'язання провести реєстрацію,

ВСТАНОВИЛА:

ТОВ «НордВест» звернулось з позовом до Державної реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції, третя особа без самостійних вимог на предмет спору приватний підприємець ОСОБА_3, про визнання незаконним рішення державного реєстратора про припинення договору суборенди земельної ділянки земель водного фонду та зобов'язання відповідача провести повторну реєстрацію прав позивача як суборендаря за договором суборенди земельної ділянки земель водного фонду, що знаходиться на території Жуківської сільської ради Бережанського району Тернопільської області.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.03.2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2016 року вирішено: скасувати постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.03.2016 року та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити; визнати незаконним рішення державного реєстратора Державної реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції про припинення договору суборенди земельної ділянки земель водного фонду від 16.12.2015 року, ідентифікаційний номер 27151324; зобов'язати державного реєстратора Державної реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції провести повторну реєстрацію прав Товариства з обмеженою відповідальністю «НордВест» як суборендаря за договором суборенди земельної ділянки земель водного фонду від 27.03.2006 року, що знаходиться на території Жуківської сільської ради Бережанського району Тернопільської області, кадастровий номер НОМЕР_1

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, третя особа подала до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 20.07.2004 року між Бережанською районною державною адміністрацією та третьою особою був укладений договір оренди земельної ділянки (ставка) загальною площею 91,05 га, що знаходиться на території Жуківської сільської ради, Бережанського району, Тернопільської області кадастровий номер :01:001:0015 терміном на 25 років.

27 березня 2006 року між третьою особою та приватним підприємством «Валмарт плюс» укладено договір суборенди вказаної земельної ділянки (ставка).

30.04.2008 року між ПП «Валмарт плюс» та позивачем укладено договір про спільну діяльність, відповідно до умов якого, спільна діяльність вказаних суб'єктів господарювання була спрямована на ведення рибного господарства на території Жуківської сільської ради, Бережанського району, Тернопільської області.

24.11.2008 року між ПП «Валмарт плюс» та позивачем укладено договір цесії № 2 про відступлення вимоги відповідно до якого ПП «Валмарт плюс» відступає ТОВ «НОРДВЕСТ» своє право суборендаря на земельну ділянку (ставок), що знаходиться на території Жуківської сільської ради, Бережанського району, Тернопільської області кадастровий номер НОМЕР_1

01.12.2008 року укладено додаткову угоду № 1 між третьою особою, ПП «Валмарт плюс» та позивачем, відповідно до якої позивач набуває права та обов'язки суборендаря земельної ділянки (ставка), що знаходиться на території Жуківської сільської ради, Бережанського району, Тернопільської області кадастровий номер НОМЕР_1 Позивач, як правонаступник, приймає всі права та обов'язки суборендаря за договором і зобов'язується в повному обсязі та вчасно виконувати всі вимоги договору.

16.12.2015 року третя особа звернулася із заявою до Бережанського районного управління юстиції про припинення договору суборенди від 27.03.2006 року, на підставі даних про ліквідацію приватного підприємства «Валмарт плюс».

На підставі вказаної заяви та договору суборенди земельної ділянки, укладеного між третьою особою та ПП «Валмарт плюс», державним реєстратором Реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області прийнято рішення про внесення запису про припинення договору суборенди земельної ділянки (ставка), що знаходиться на території Жуківської сільської ради, Бережанського району, Тернопільської області кадастровий номер НОМЕР_1

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Стаття 512 ЦК України передбачає, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Як встановлено, відповідно до додаткової угоди № 1 до договору суборенди, ПП «Валмарт плюс» повністю передає позивачу свої права та обов'язки по договору суборенди земельної ділянки, підписана позивачем та третьою особою та скріплена печатками.

Отже, позивач набув прав та обов'язків суборендаря земельної ділянки (ставка).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004р. № 1952-IV (далі - Закон № 1952) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з положеннями ст. 4 Закону № 1952 державній реєстрації прав підлягають право власності; речові права, похідні від права власності; право власності на об'єкт незавершеного будівництва; заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Частиною другою статті дев'ятої Закону № 1952 визначено, що державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону № 1952 державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Частиною 1 ст. 19 Закону № 1952 передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

З аналізу наведених норм колегія суддів вбачається, що суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що обов'язком державного реєстратора є перевірка всіх поданих документів.

Додаткова угода №1 є чинною, а її зміст свідчить про те, що позивач набув прав та обов'язків суборендаря земельної ділянки (ставка).

Проте, у зв'язку із неподанням реєстратору всього необхідного пакету документів, зокрема і додаткової угоди №1 до договору суборенди земельної ділянки, останній не мав можливості встановити наявність правових підстав для відмови в державній реєстрації щодо припинення договору суборенди.

Враховуючи вказані обставини, правильним є висновок суду апеляційної інстанції про необхідність захисту порушеного права позивача шляхом задоволення позовних вимог.

Касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскільки рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені статей 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України як підстави для зміни, скасування судового рішення, залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі.

Керуючись статтями 220, 222, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: