Справа № 820/550/17
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 р.Справа № 820/550/17

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 07.03.2017р. по справі № 820/550/17

за позовом ОСОБА_2

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИЛА:

07 березня 2017 року постановою Харківського окружного адміністративного суду задоволено в повному обсязі адміністративний позов ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2В.) до Головного Управління Національної поліції в Харківській області (далі - відповідач, ГУНП в Харківській області) про скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 30.12.2016 року №598 о/с "По особовому складу" в частині звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції у зв'язку зі скороченням штатів за п.4 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію".

Поновлено ОСОБА_2 на службі в поліції на посаді командира відділення батальйону поліції особливого призначення (м. Харків) Головного Управління Національної поліції в Харківській області з 03.01.2017 року.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суму грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_2 на службі в поліції на посаді командира відділення батальйону поліції особливого призначення (м. Харків) Головного Управління Національної поліції в Харківській області з 03.01.2017 року та стягнення з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_2 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах одного місяця допущено до негайного виконання.

Відповідач, не погодившись із вказаною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що позивач був призначений у тимчасовий штатний розпис на посаду командира відділення батальйону поліції особливого призначення (м Харків) Головного управління Національної поліції в Харківській області з присвоєнням йому спеціального звання "старший сержант поліції", в звязку з затвердженням нового штату посада, яку займав ОСОБА_2, не передбачена. Вказує, що позивач не звертався з рапортом про надання згоди на призначення його на іншу посаду, таким чином наказ про звільнення виданий з дотриманням вимог норм Закону №580-VIII.

Позивач заперечень на апеляційну скаргу не надав, в судове засідання не з'явився.

Відповідно до вимог ч.4 ст.196 КАС України неявка позивача в судове засідання не є перешкодою для розгляду справи за його відсутністю.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції було встановлено та не спростовано у суді апеляційної інстанції, що позивач ОСОБА_2 з 16.01.2003 року по 06.11.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України (а.с. 22).

Згідно з особистою заявою позивача від 07.11.2015 року та на підставі наказу від 07.11.2015р. № 20 о/с ОСОБА_2, який мав спеціальне звання прапорщик міліції, призначено в порядку переатестування командиром відділення батальйону поліції особливого призначення (м. Харків) Головного управління Національної поліції в Харківській області з присвоєнням йому спеціального звання старший сержант поліції (а.с. 25).

02.11.2016 року ОСОБА_2 попереджено про можливе наступне звільнення зі служби в поліції у зв'язку зі скороченням тимчасових штатів (а.с. 53).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.11.2016 року по справі №757/58186/16-к до ОСОБА_2 з 29.11.2016 року на строк два місяці застосовано захід забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади (а.с. 55).

30.12.2016 року наказом начальника ГУНП в Харківській області №598 о/с позивача звільнено зі служби в поліції за ст.77 ч.1 п.4 Закону України "Про Національну поліцію" у зв'язку із скороченням штатів з 03.01.2017 року.

18.01.2017 року позивача повідомлено про його звільнення за скороченням штатів, в цей же день позивач отримав трудову книгу, та здав посвідчення, про що є запис в особовій справі позивача (а.с. 24).

Не погоджуючись із позицією та рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з недоведеності відповідачем обгрунтованості та правомірності прийнятого рішення про звільнення позивача зі служби в поліції.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України закріплено право громадянина на працю та гарантії захисту від незаконного звільнення, а також створення умов та гарантування можливостей для громадян заробляти собі на життя працею, рівних можливостей у виборі професії та роду трудової діяльності, та забезпечення гарантій захисту працівника від незаконного звільнення.

Відповідно до п.1 ст.40 Кодексу законів про працю України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, зокрема, у випадку відбуття змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Порядок проходження служби в Національній поліції України визначений Законом України Про Національну поліцію (далі - Закон).

Згідно статті 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.77 Закону поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Загальний порядок звільнення працівника із ініціативи роботодавця передбачений Кодексом законів про працю України.

Відповідно до статті 49-2 Кодексу законів про працю України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Спеціальним законом, яким є Закон України «Про національну поліцію» визначено лише порядок призначення поліцейських на посади під час здійснення реорганізації , зокрема ст.68 Закону.

Відповідно до частин 1-3 ст. 68 Закону, у разі здійснення реорганізації, внаслідок якої на підставі відповідного наказу скорочуються посади в органі чи окремому підрозділі органу (закладу, установи) поліції, поліцейський, посада якого буде скорочена, має бути персонально письмово попереджений про можливе наступне звільнення зі служби в поліції за два місяці до такого звільнення.

Поліцейський, посада якого скорочена, може бути призначений за його згодою з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров'я, ставлення до виконання службових обов'язків на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції відповідно до частини першої цієї статті.

Поліцейський, посада якого була скорочена і якого не призначено на іншу посаду в поліції відповідно до частини другої цієї статті, після закінчення двомісячного строку з дня попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції має бути звільнений зі служби в поліції на підставі пункту 4 частини першої статті 77 цього Закону.

24.10.2016 року № 1053 дск наказом Національної поліції України "Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Харківській області" затверджено штати ГУНП в Харківській області, які оголошені наказом ГУНП в Харківській області від 02.11.2016 року №1143.

02.11.2016 року позивачем було подано рапорт, відповідно до якого він був ознайомлений з наказом №1143 від 02.11.2016 року про скорочення посади командира відділення батальйону поліції особливого призначення (м. Харків) Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, наведеної у постанові від 10 березня 2015 року (справа №21-52а15), власник або уповноважений ним орган (держава) одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці зобов'язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації.

Доказів того, що позивачу пропонувались вакантні посади, які наявні в ГУНП в Харківській області та які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації відповідач суду не надав, також відповідач не надав суду доказів того, що позивач відмовлявся від пропонованих йому відповідачем посад в ГУНП в Харківській області.

Посилання відповідача на те, що з 02.11.2016 та до 02.12.2016 позивач не звернувся до ГУНП в Харківській області з рапортом (заявою) про надання згоди на призначення на іншу посаду, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки Законом України "Про Національну поліцію" не передбачено обовязку надання особою, посада якої скорочується, рапорту з проханням призначити на іншу посаду, натомість саме відповідач обтяжений обовязком щодо надання пропозиції іншої посади.

Судом встановлено, що 30.12.2016 року наказом начальника ГУНП в Харківській області №598 о/с позивача звільнено зі служби в поліції з посади командира відділення батальйону поліції особливого призначення (м. Харків) ГУ за ст.77 ч.1 п.4 Закону України "Про Національну поліцію" у звязку із скороченням штатів з 03.01.2017 року.

Скорочення посади має чіткий і однозначний зміст - це припинення існування посади, внаслідок чого працівник, який її обіймає, може бути звільнений за умови, якщо неможливо його перевести, за його згодою, на іншу роботу (ч.2 ст.40 КЗпП).

Відповідно до частини 5 статті 68 Закону України «Про національну поліцію» переважне право на залишення на посаді в поліції при реорганізації надається поліцейським з більш високими кваліфікацією та досягненнями у службовій діяльності. За рівних умов щодо кваліфікації та досягнень у службовій діяльності перевага в залишенні на службі надається особам, які мають таке право відповідно до вимог законодавства.

Проте, відповідачем не надано доказів того, що позивачу пропонувалися посади з урахуванням його досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров'я, ставлення до виконання службових обов'язків в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження, як це передбачено вищезазначеними нормами права.

Також не надано доказів, що при вирішенні питання про звільнення позивача відповідачем було оцінено та враховано можливе переважне право позивача на залишення на посаді, оскільки відповідно до посвідчення серії МВ №002003 від 30.06.15 року позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Відповідно до п.13 ст.12 Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги, зокрема, переважне право на залишення на роботі при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці та на працевлаштування у разі ліквідації підприємства, установи, організації.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що сам лише факт скорочення посад не тягне безумовного звільнення, оскільки ст. 65 закону України "Про Національну поліцію" скорочення посади, яку обіймає поліцейський є однією з підстав його переведення на рівнозначну або нижчу посаду, а ч.2 ст.68 цього Закону передбачено можливість призначення поліцейського, посада якого скорочена, за його згодою з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров'я, ставлення до виконання службових обов'язків на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції, а не тільки в тому, де він проходив службу.

Відповідачем до суду не надано даних про те, що на момент скорочення посади позивача були відсутні вільні посади в інших підрозділах відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що встановлені процедурні порушення з боку відповідача спричинили порушення гарантованих прав, свобод та інтересів позивача, тому наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області №598 о/с від 30.12.2016 року "По особовому складу" в частині звільнення позивача зі служби в поліції у зв'язку зі скороченням штатів за п.4 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" є протиправним та підлягає скасуванню.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що тимчасове відсторонення від виконання службових обовязків позивача виключає можливість призначення його на будь-яку іншу посаду, колегія суддів вважає безпідставними.

Відповідно до частини 6 ст. 70 Закону України «Про національну поліцію» протягом періоду, коли поліцейського відсторонено від виконання службових обов»язків (посади), призначення такої особи на будь-яку іншу посаду заборонено.

Судом встановлено, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.11.2016 року по справі №757/58186/16-к до ОСОБА_2 з 29.11.2016 року на строк два місяці застосовано захід забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади.

02.12.2016 було видано наказ ГУНП в Харківській області №511о/с, яким позивача відсторонено від посади з 29.11.2016 по 29.01.2017 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 29.11.2016 по справі №757/58195/16-к.

В період з моменту попередження про майбутнє скорочення посади - 02.11.2016 року до моменту відсторонення від виконання службових обовязків (посади) - 02.12.2016 року, відповідачем не зафіксовано факту відмови позивача від пропозицій, відповідачем не було запропоновано позивачу жодної посади яку він міг обійняти внаслідок скорочення штатів, отже вказане свідчить про недотримання відповідачем процедури звільнення позивача з посади в поліції на підставі п.4 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у звязку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів).

Доводи заявника в апеляційній скарзі про те, що з 02.11.2016 та до 02.12.2016 позивач не звернувся до ГУНП в Харківській області з рапортом (заявою) про надання згоди на призначення на іншу посаду, колегія суддів вважає необгрунтованими. Законом України "Про Національну поліцію" не передбачено обов'язку надання особою, посада якої скорочується, рапорту з проханням призначити на іншу посаду, натомість саме відповідач обтяжений обов'язком щодо надання пропозиції іншої посади.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції погоджується повністю із висновком суду першої інстанції, так як обставини справи встановлені правильно, докази досліджені вірно, відповідно рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, тому судове рішення не підлягає скасуванню, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області - залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 07.03.2017р. по справі № 820/550/17 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст ухвали виготовлено та підписано 26.06.2017 р.