Справа № 805/3965/16-а
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Голошивець І. О.
Суддя-доповідач - Арабей Т. Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

.

21 червня 2017 року справа №805/3965/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Міронової Г.М., за участю секретаря судового засідання - Челахової О.О., позивача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2017року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 805/3965/16-а за позовом ОСОБА_2 до Державної пенітенціарної служби України, Міністерства юстиції України про скасування наказу про звільнення, -

В С Т А Н О В И В :

27 жовтня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Державної пенітенціарної служби України про скасування наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань № 9 о/с від 27 лютого 2007 року, яким ОСОБА_2 був звільнений з посади начальника УДДУПВП в Донецькій області за п. 67 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України на підставі ухвали Апеляційного суду Донецької області від 17 січня 2007 року у зв'язку з засудженням за вчинення злочину (а.с. 4-8).

Ухвалою суду першої інстанції від 22 листопада 2016 року залучено в якості другого відповідача - Міністерство юстиції України (а.с. 70-71).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 до Державної пенітенціарної служби України, Міністерства юстиції України про скасування наказу про звільнення залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду з даним позовом (а.с. 144-147).

Не погодившись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року у справі № 805/3965/16-а та направити справу для продовження розгляду до іншого суду першої інстанції.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги, апелянт вказує, на те, що він позбавлений права захисту, оскільки на даний час не отримував спірний наказ та трудову книжку (а.с. 48-49).

Позивач в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив суд її задовольнити, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Представники відповідачів в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити на продовження розгляду, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів адміністративного позову, позивач звернувся позивач звернувся до суду з позовом до Державної пенітенціарної служби України про скасування наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань № 9 о/с від 27 лютого 2007 року, яким ОСОБА_2 був звільнений з посади начальника УДДУПВП в Донецькій області за п. 67 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України на підставі ухвали Апеляційного суду Донецької області від 17 січня 2007 року у зв'язку з засудженням за вчинення злочину.

21 лютого 2017 року судом першої інстанції залишено без розгляду позовну заяву у зв'язку з пропуском строку звернення до суду, зазначивши, що перебіг строку звернення позивача до суду закінчився.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з приписами ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

При вирішенні питання про поважність причин пропущення строку звернення до суду з даним позовом суд виходить з того, що поважними визнаються лише такі причини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами.

Як вбачається з матеріалів справи, що 27 лютого 2007 року Державним департаментом України з питань виконання покарань прийнято наказ № 9 о/с «По особовому складу», яким визначено: у відповідності з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України звільнити у запас Збройних Сил України за п. 67 (у зв'язку з засудженням за вчинення злочину) полковника внутрішньої служби ОСОБА_2, начальника Управління Державного департаменту з питань виконання покарань у Донецькій області, з 18 січня 2007 року. Вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні становить 18 років 06 місяців 02 дні, у пільговому обчисленні - 24 роки 01 місяць 21 день. Підстава: Ухвала Апеляційного суду Донецької області від 17 січня 2007 року (а.с. 97).

08 вересня 2006 року Вироком Калінінського районного суду м. Донецька ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 1 Кримінального кодексу України та призначено покарання у вигляді двох років обмеження волі.

У відповідності до ст.ст. 75-76 Кримінального кодексу України звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном строком на два роки, якщо він протягом призначеного судом випробувального строку не скоїть новий злочин та виконає покладені на нього зобов'язання: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально - виконавчої системи; повідомляти органам кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання (а.с. 22-27).

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 17 січня 2007 року по справі № 11-57 апеляції державних обвинувачів та засудженого ОСОБА_2 на вирок Калінінського районного суду м. Донецька від 08 вересня 2006 року щодо засудженого ОСОБА_2 залишено без задоволення, а вказаний вирок без змін (а.с. 28-30).

Ухвалою Верховного суду України від 01 липня 2008 року касаційне подання прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, та касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, вирок Калінінського районного суду м. Донецька від 08 вересня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 17 січня 2007 року щодо ОСОБА_2 скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд у той же суд в іншому складі суду (а.с. 31-35).

Вироком Калінінського районного суду м. Донецька від 16 квітня 2010 року по справі № 46-2010 року визнано винним ОСОБА_2 у скоєнні злочину передбаченого ст. 368 ч. 2 Кримінального кодексу України, призначено йому покарання 7 років позбавлення воли, з позбавленням права займати посади, пов'язані з виконанням організаційно розпорядчих та адміністративно-господарських зобов'язань в правоохоронних органах, а також державних органах по виконанню покарань строком на 3 роки з конфіскацією всього майна з позбавленням спеціального звання «підполковник внутрішньої служби».

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області від 03 березня 2011 року по справі № 11-1753/10 вирок Калінінського районного суду м. Донецька від 16 квітня 2010 року у відношенні ОСОБА_2 - змінено, перекваліфіковано дії по епізоду з ОСОБА_4 зі ст. 368 ч. 2 Кримінального кодексу України на ст. 190 ч. 1 Кримінального кодексу України та призначено покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі (а.с. 44-48).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 жовтня 2011 року касаційну скаргу прокурора задоволено, ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області від 03 березня 2011 року щодо ОСОБА_2 скасовано, а справу направлено на новий апеляційний розгляд (а.с. 49-50).

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області від 03 лютого 2012 року апеляції прокурора та захисника задоволено частково, вирок Калінінського районного суду від 16 квітня 2010 року щодо ОСОБА_2 - скасовано, а справу направлено прокурору Донецької області для проведення додаткового судового розслідування (а.с. 51-54).

Вироком Калінінського районного суду від 07 квітня 2014 року по справі № 0522/7500/34/2012 (провадження №1/0522/516/2012) ОСОБА_2 по частині 2 статті 368 Кримінального кодексу України виправдано, у зв'язку з відсутністю в діях підсудного ОСОБА_2 складу злочину (а.с. 58-59).

Суд першої інстанції залишаючи без розгляду позовні вимоги позивача про скасування наказу про його звільнення виходив з того, що позивач знав про порушення своїх прав 07 квітня 2014 року, коли безпосередньо Калінінським районним судом м. Донецька винесено вирок, відповідно до якого ОСОБА_2 виправдано. Крім того, сам наказ про звільнення позивача № 9 о/с був винесений ще 27 лютого 2007 року, тобто фактично про порушення своїх прав, свобод та інтересів позивач знав ще у 2007 році.

В суді апеляційної інстанції позивач пояснив, що писав рапорт на звільнення за власним бажанням та не був обізнаний про підстави та дату його фактичного звільнення, оскільки тривалий час був обмежений волі та тривали довгострокові судові процеси по розгляду кримінальної справи до часу його виправдання.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки в матеріалах справи відсутні, а судом не досліджені (а при необхідності не витребувані) докази щодо отримання позивачем спірного наказу про його звільнення та трудової книжки, які підтверджували би обізнаність позивача про його звільнення, залишив позов без розгляду, що є передчасними діями та такими, що порушує право позивача на захист своїх прав, свобод та інтересів.

Відповідно до п. 9 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, зокрема, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 199, п. 4 ч. 1 ст. 204 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, суд апеляційної інстанції скасовує її і направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, якщо визнає, що судом порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Враховуючи вищевикладене, передчасний висновок суду першої інстанції щодо залишення позовної заяви без розгляду, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції є такою, що підлягає скасуванню та направлення до суду першої інстанції для продовження розгляду з огляду на положення п.1 ч. 1 ст. 204 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі наведеного, керуючись статтями 195, 196, 199, 202, 204,205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року у справі № 805/3965/16-а за позовом ОСОБА_2 до Державної пенітенціарної служби України, Міністерства юстиції України про скасування наказу про звільнення - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вступну та резолютивну частини ухвали прийнято в нарадчій кімнаті та проголошено в судовому засіданні 21 червня 2017 року.

Повний текст ухвали виготовлено 23 червня 2017 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді Т.Г.Арабей

І.В. Геращенко

Г.М. Міронова