Справа № 813/1355/17
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2017 року № 813/1355/17

о 17 год., 13 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Палюк М.М., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу № 813/1355/17 за адміністративним

позовом ОСОБА_1, представник ОСОБА_2
до Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, представник ОСОБА_3 Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, представник ОСОБА_4
про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом, у якому просив:

1. Визнати протиправним і скасувати наказ начальника Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України від 01 лютого 2017 року № 52-ос «По особовому складу» про припинення (розірвання) контракту та звільнення з військової служби за пунктом «е» (через службову невідповідність) ч. 6 (із застосуванням частини 8) статті 26 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу» прапорщика ОСОБА_1, інспектора прикордонної служби 1 категорії 1 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Рава-Руська» І категорії (тип Б) 7 прикордонного загону (І категорії) Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України, без права носіння військової форми одягу.

2. Визнати протиправним і скасувати наказ начальника Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України від 21 січня 2017 року №33-аг про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді «звільнення з військової служби за службовою невідповідністю».

3. Визнати протиправним і скасувати наказ начальника Львівського прикордонного загону від 28 березня 2017 року №70-ос 1 «По особовому складу» в частині виключення зі списків особового складу та зняття з усіх видів забезпечення прапорщика ОСОБА_1, інспектора прикордонної служби 1 категорії 1 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Рава-Руська» І категорії (тип Б) 7 прикордонного загону (І категорії) Західного регіонального управління (І категорії) прикордонної служби України.

4. Поновити, прапорщика ОСОБА_1 на посаді інспектора прикордонної служби відділу прикордонної служби «Рава-Руська» І категорії (тип Б) 7 прикордонного загону (І категорії) Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України та поновити у списках особового складу та всіх видів забезпечення з 29 березня 2017;

5. Стягнути з Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

6. Постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення грошового забезпечення у межах суми стягнення за один місяць звернути до негайного виконання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01 січня 2017 року, перебуваючи на службі позивач став учасником ДТП. Внаслідок ДТП він та пасажир автомобіля отримали тілесні ушкодження, а водій іншого автомобіля помер.

28 березня 2017 року, після завершення тривалого безперервного лікування позивач прибув для проходження служби у Львівський прикордонний загін. Однак, до проходження служби допущений не був. Позивач був повідомлений, що наказом начальника прикордонного загону від 28 березня 2017 року № 70 ос 1, його виключено зі списків частини та усіх видів забезпечення. Крім цього, видано для проходження обхідний лист та військовий квиток, у якому був запис про звільнення 28 березня 2017 року на підставі ст. 26 ч. 8 п. 1, п/п «Е» Закону України «Про військовий обов'язок та військову службу» (через службову невідповідність).

Звільнення відбулося у відповідності до наказу начальника Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України № 52 - ос від 01 лютого 2017 року, який, у свою чергу, винесено на підставі наказу начальника Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України № 33 аг від 21 січня 2017 року про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді «звільнення з військової служби за службовою невідповідністю» та подання Львівського прикордонного загону.

Позивач зазначає, що згідно п. «е» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу», контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби через службову невідповідність.

Вважає, що відсутні будь-які законні підстави для винесення щодо нього наказу начальника Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України за №33 аг від 21 січня 2017 року про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді «звільнення з військової служби за службовою невідповідністю», оскільки не вчиняв жодних службових чи не службових порушень, які б могли потягнути за собою накладення на позивача такого дисциплінарного стягнення. Зокрема, до позивача ні в кого не було претензій по службі, крім цього, ніким ні в порядку адміністративного, ні в порядку кримінального судочинства не встановлена його вина у вчиненні зазначеної вище ДТП, позивачу не пред'являлося жодних підозр у вчиненні будь-якого злочину, ніким, зокрема і судом не встановлено, що позивач вчинив якесь адміністративне правопорушення, яке б могло потягнути за собою розірвання контракту. Відповідно, ніяке службове розслідування не могло встановити у діях позивача будь-яких порушень, за які на нього могло бути накладено будь-яке дисциплінарне стягнення.

Зважаючи на протиправність наказу № 33 аг від 21 січня 2017 року, є протиправним та підлягає скасуванню і винесений на його підставі наказ № 52 - ос від 01 лютого 2017 року про розірвання контракту з позивачем, а також похідний від останнього наказу, наказ начальника 7 (Львівського) прикордонного загону від 28 березня 2017 року № 70 ос 1, яким позивача виключено зі списків частини та усіх видів забезпечення.

Водночас, що стосується наказу № 70 - ос 1 від 28 березня 2017 року позивач звертає увагу суду на наступне. Так, попри те, що зі змісту цього наказу вбачається, що він винесений на підставі наказу № 52 - ос від 01 лютого 2017 року, його зміст не відповідає цьому наказу. Зокрема, з наказу № 52 - ос від 01 лютого 2017 року вбачається, що припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби за пунктом «е» (через службову невідповідність) ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», в цей же час, у наказі № 70 - ос 1 від 28 березня 2017 року вказано, що виключення зі списків частини, усіх видів забезпечення пе озивача відбувається на підставі п/п. «е» п. 1 ч.8 ст. Закону України «Про військовий обов'язок і військову служби». Аналогічний запис зроблено і у військовому квитку.

Стверджує що, як вбачається з п/п. «е» п. 1 ч.8 ст.26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», цей пункт не може застосовуватися до позивача, як прапорщика.

Позивач спірні рішення відповідачів вважає протиправними, оскільки такі прийняті без законних на те підстав.

Позивач, представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали суду додаткові пояснення та докази, просили суд позов задоволити повністю.

Позиція відповідачів полягає в тому, що Львівським прикордонним загоном проведено службове розслідування, згідно якого: 01 січня 2017 року близько 17.00 на автошляху сполученням м. Рава-Руська м. Львів, поблизу залізничного переїзду на околиці н.п. Камянка Липник в районі повороту до н.п. Равське відбулась дорожньо-транспортна подія двох легкових автомобілів: НОМЕР_1, яким керував прапорщик ОСОБА_5, де в якості пасажира знаходився лейтенант ОСОБА_6В, та SEAT р.н. НОМЕР_2, в якому слідувала цивільна особа громадянин ОСОБА_7

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди громадянин ОСОБА_7 загинув на місці, військовослужбовці зазнали значних тяжких травм.

З наданих пояснень та матеріалів службового розслідування встановлено, що інспектор прикордонної служби 1-ї категорії впс «Рава-Руська» прапорщик ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, що підтверджується результатами дослідження крові, проведеного військово-медичним клінічним центром Міністерства оборони України, допустив свідоме порушення військової дисципліни, що виразилося в недотриманні ним вимог ст. 13, 49, 241 Статуту внутрішньої служби ЗС України, де вказано, що «Військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки… зобовязані завжди памятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому», «Кожний військовослужбовець повинен… утримуватись від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю)», ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, згідно якої кожен військовослужбовець повинен поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негативних вчинків.

Причинами правопорушення та умовами, що сприяли правопорушенню з боку прапорщика ОСОБА_1 є його особиста недисциплінованість.

З метою реалізації клопотання начальника Львівського прикордонного загону, керуючись ст. 67 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, начальником Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України винесено наказ №33 аг від 21 січня 2017 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності та оголошено дисциплінарне стягнення «Звільнення з військової служби за службовою невідповідністю» та наказ від 01 лютого 2017 року № 52-ос «По особовому складу» про припинення (розірвання) контракту та звільнення з військової служби за пунктом «е» (через службову невідповідність) частини 6 (із застосуванням частини 8) статті 26 у запас прапорщика ОСОБА_1, інспектора прикордонної служби 1 категорії 1 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Рава-Руська» І категорії (тип Б), без надання права носіння військової форми одягу.

Представники відповідачів в судовому засіданні зазначили про наявність усіх законних підстав для прийняття спірних наказів та про їх правомірність. Просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, представників відповідачів безпосередньо, всебічно, повно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив:

18.01.2017 року Т.в.о. начальника Львівського прикордонного загону прийнято наказ за № 43 аг «Про підсумки службового розслідування», яким наказано «За керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, в порушення вимог ст.ст. 13, 49, 241 Статуту внутрішньої служби ЗС України, де вказано, що «Військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки… зобовязані завжди памятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому», «Кожний військовослужбовець повинен… утримуватись від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю)», ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, згідно якої кожен військовослужбовець повинен поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негативних вчинків, та керуючись ст. ст. 5, 92 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника, і рахуючи владу начальника Львівського прикордонного загону недостатньою, клопотати перед начальником Західного регіонального управління про притягнення інспектора прикордонної служби 1-ої категорії впс «Рава-Руська» прапорщика ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності його правами».

21.01.2017 року Начальником Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України винесено наказ №33 аг «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким, керуючись ст. 67 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності та оголошено дисциплінарне стягнення «Звільнення з військової служби за службовою невідповідністю».

01.02.2017 року Начальником Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України прийнято наказ № 52-ос «По особовому складу» яким згідно ст. 26 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу», Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі наказано припинити (розірвати) контракт та звільнити з військової служби за підпунктом «е» (через службову невідповідність) частини 6 (із застосуванням частини 8) статті 26 у запас прапорщика ОСОБА_1, інспектора прикордонної служби 1 категорії 1 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Рава-Руська» І категорії (тип Б), без надання права носіння військової форми одягу.

28.03.2017 року Начальником 7 прикордонного загону прийнято наказ за № 70-ос 1 «По особовому складу», яким згідно Закону України «Про військовий обовязок і військову службу», Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, виключено зі списків частини, усіх видів забезпечення прапорщика ОСОБА_1, інспектора прикордонної служби 1 категорії 1 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Рава-Руська» І категорії (тип Б), згідно пункту «е» частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу» з 28 березня 2017 року.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України затвердженого Законом України від 24.03.1999 року N 548-XIV, Дисциплінарним статутом Збройних Сил України затвердженого Законом України від 24.03.1999 року N 551-XIV, Законом України «Про військовий обовязок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовець зобов'язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров'я звичок.

Згідно ст. 49 цього ж статуту, військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов'язані завжди пам'ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Усі військовослужбовці повинні під час зустрічі (обгону) вітати один одного, додержуючись правил, визначених Стройовим статутом Збройних Сил України. Військове вітання - це вияв взаємної поваги і згуртованості військовослужбовців.

Згідно ст. 241 цього ж Статуту, кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров'я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).

Кожний командир (начальник) зобов'язаний забезпечити у підпорядкованій йому частині (підрозділі) додержання військовослужбовцями правил особистої і громадської гігієни.

Згідно п. «є» статті 62 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на прапорщиків (мічманів) може бути накладено таке стягнення, як звільнення з військової служби за службовою невідповідністю.

Відповідно до вимог п. «е» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу», контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби через службову невідповідність.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Згідно ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим же Кодексом.

Судом не враховуються обґрунтування позивачем позовних вимог, оскільки дисциплінарне стягнення «звільнення з військової служби за службовою невідповідністю» оголошене позивачеві під час проходження ним військової служби за контрактом за свідоме порушення військової дисципліни, що підтверджується матеріалами службового розслідування по зясуванню причин та обставин, які призвели до здійснення дорожньо-транспортної пригоди 01.01.2017 року прапорщиком ОСОБА_1

З результатів дослідження крові, проведеного військово-медичним клінічним центром Міністерства оборони України, надісланих супровідним листом № 89 від 11.01.2017 року, встановлено вміст алкоголю в крові ОСОБА_1 0,69 проміле.

Під час проведення службового розслідування, позивач відмовився від дачі пояснень, пояснюючи це поганим самопочуттям. Пояснення у прапорщика ОСОБА_1 відбиралося у присутності лікуючого лікаря підполковника медичної служби ОСОБА_8, який зазначив, що протипоказань до відбору пояснень немає.

Судом не враховуються твердження позивача, що вміст алкоголю за результатами дослідження 04.01.2017 року пояснюється вживанням алкоголю, а саме 180 гр. червоного вина із братом зранку 03.01.2017 року для зняття стресу, оскільки згідно інформації від 02.06.2017 року №1952, наданої Військово-медичним клінічним центром Західного регіону, позивач поступив в ВМКЦЗР 02.01.2017 року о 01 год. 30 хв., як травмований в ДТП. При поступленні, о 01 год. 30 хв. виконано забор крові на вміст алкоголю.

03.01.2017 року зразок крові позивача (під експертний матеріал) о 10 год.00 хв. був переданий в Комунальну міську клінічну лікарню.

Наведене також підтверджується копіями витягів з журналів, долучених до матеріалів справи.

Факт, виявлення в крові позивача алкоголь, ним же не заперечується.

Відтак, суд критично оцінює доводи позивача про вживання алкоголю саме 03.01.2017 року з братом, як такі, що надані виключно з метою ухилення від притягнення до дисциплінарної відповідальності. Крім цього, згідно інформації від 02.06.2017 року №1952, наданої Військово-медичним клінічним центром Західного регіону, під час перебування на лікуванні пр.-к ОСОБА_1 алкогольні напої не вживав (більшість часу перебував в реанімації).

У висновку службового розслідування зазначено, що: «з пояснень першого заступника начальника впс «Рава-Руська» майора ОСОБА_9, стало відомо, що відповідно до розпорядження начальника прикордонного загону від 26.12.2016 року №Т/241-16290 з персоналом відділу було проведено комплекс заходів для забезпечення організації служби у вихідні та святкові дні, а саме: проведено інструктажі з відповідальними по відділу, СЗПН, начальниками відділень, відділенням управління службою, щодо порядку організації несення служби, посилення контролю за особовим складом; проведено заняття з прийняттям заліків по дотриманню заходів безпеки під час несення служби при виконанні господарських робіт; проведено інструктаж про персональну відповідальність за неякісне виконання службових обовязків та в позаслужбовий час; з власниками особистого транспорту проведено інструктажі щодо дотримання правил дорожнього руху, недопущення керування транспортними засобами в стані алкогольного спяніння, обмеження по можливості використання особистого транспортного засобу.

Теж саме в своїх поясненнях стверджує заступник начальника впс «Рава-Руська» з персоналу майор ОСОБА_10 Відомості про проведений комплекс заходів з особистими підписами прапорщика ОСОБА_1 та старшого лейтенанта ОСОБА_6 додаються.»

Позивач всі вищевказані обставини жодними належними та допустимими доказами не спростовував і по їх суті не заперечив.

Висновком службового розслідування затвердженого наказом від 18.01.2017 року №43 АГ, встановлено, що інспектор прикордонної служби 1-ї категорії впс «Рава-Руська» прапорщик ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, що підтверджується результатами дослідження крові, проведеного військово-медичним клінічним центром Міністерства оборони України, допустив свідоме порушення військової дисципліни, що виразилося в недотриманні ним вимог ст. ст. 13, 49, 241 Статуту внутрішньої служби ЗС України та ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України.

Судом враховуються заперечення відповідачів, якими підтверджено правомірність спірних наказів та спростовано обґрунтування позовних вимог позивача щодо визнання протиправними і скасування наказу №33 аг від 21 січня 2017 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» та наказу від 01 лютого 2017 року № 52-ос «По особовому складу» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності та оголошення дисциплінарного стягнення ОСОБА_1, оскільки спірні рішення прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (Дисциплінарного статуту ЗС України), з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом.

Щодо доводів позивача, що в ні порядку адміністративного, ні в порядку кримінального судочинства не встановлена його вина у вчиненні ДТП, суд зазначає, що такі обставини не спростовують факту вчинення порушення військової дисципліни, за яке військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Також судом не враховуються обґрунтування і не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині визнати протиправним і скасувати наказ Начальника 7 прикордонного загону від 28.03.2017 року за № 70-ос 1 «По особовому складу», яким згідно Закону України «Про військовий обовязок і військову службу», Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, виключено зі списків частини, усіх видів забезпечення прапорщика ОСОБА_1, інспектора прикордонної служби 1 категорії 1 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Рава-Руська» І категорії (тип Б), згідно пункту «е» частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу» з 28 березня 2017 року, поновити позивача на посаді, стягнути з відповідача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, оскільки такі обґрунтовані позивачем лише незаконним на його думку звільненням.

Щодо тверджень позивача, що у наказі № 70 - ос 1 від 28 березня 2017 року вказано, що виключення зі списків частини, усіх видів забезпечення позивача здійснено на підставі п/п. «е» п. 1 ч.8 ст. Закону України «Про військовий обов'язок і військову служби», а цей пункт не може застосовуватися до позивача, як до прапорщика, судом згідно наданих пояснень представника відповідача Львівського прикордонного загону встановлено, що у витягу із наказу №70-ос 1 від 28 березня 2017 року допущено технічну помилку, і долучено до матеріалів справи належним чином засвідчену копію даного наказу, у якому її виправлено.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобовязані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень, що позивачем не зроблено.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем по даній справі правомірність своїх рішень та дій підтверджено належними та допустимими доказами у справі.

Таким чином, з врахуванням положень ст. 162 КАС України, позовні вимоги позивача по даній справі, задоволенню не підлягають повністю.

Згідно ст. 94 КАС України, судові витрати та витрати на правову допомогу покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167, КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова складена у повному обсязі 26.06.2017 року.

Суддя Гавдик З.В.