Справа № 754/1678/17
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 754/1678/17 Головуючий у 1-й інстанції: Журавська О.В. Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А

Іменем України

27 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Кузьмишиної О.М. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

розглянувши у в порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 11 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2017 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з адміністративним позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якому просив:

визнати дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві неправомірними щодо відмови в призначенні пенсії за вислугу років та зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві призначити пенсію за вислугу років на пільгових умовах, як артисту цирку та концертних організацій, з урахуванням стажу роботи за період з 01.02.2001 року по 31.12.2002 року.

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 11 квітня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції (за текстом апеляційної скарги).

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

У судове засідання не з'явилися особи, які беруть участь у справі, причини неявки суду невідомі, про розгляд справи були повідомлені належним чином. В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов'язкова. З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено т.. 197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду міста Києва від 11 квітня 2017 року без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 21.01.2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за вислугою років у відповідності до п. «ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

10.03.2016 року листом Управління повідомило позивача, що йому було відмовлено в призначенні пенсії за вислугою років, оскільки його стаж роботи артистом складає 19 років 8 місяців та 5 днів.

16.03.2016 року позивач повторно звернувся до відповідача з заявою призначення пенсії за вислугою років у відповідності до п. «ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з наданням уточнюючої довідки з місця роботи.

31.03.2016 року позивача листом повідомлено про те, що розпорядженням Управління від 31.03.2016 року №235 йому відмовлено в призначенні пенсії за вислугою років.

У зв'язку з тим, що відповідь відповідача від 31.03.2016 року позивачем вчасно отримано не було, він звернувся до відповідача повторно 02.11.2016 року з заявою про призначення пенсії.

Листом від 15.11.2016 року відповідач повідомив позивача, що стажу останнього є недостатньо для призначення вказаного виду пенсії, оскільки для зарахування періоду роботи з роботи з 01.02.2001 року по 31.12.2001 року та з 01.01.2002 року по 31.12.2002 року до стажу по вислузі років немає законних підстав, так як вбачається робота за договором цивільно-правового характеру.

Відповідно п. «ж» до ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають артисти театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів при стажі творчої діяльності від 20 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Постановою Кабінету Міністрів України №583 від 12.10.1992 року «Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення» було затверджено нормативні акти з питань пенсійного забезпечення, в тому числі і перелік посад артистів театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів, які мають право на пенсію за вислугу років незалежно від віку.

Відповідно до зазначеної постанови, право на пенсію за вислугу років мають при стажі творчої діяльності на посадах, передбачених у цьому пункті, не менше 20 років: артисти балету та балету на льоду; артисти - виконавці танцювальних номерів у професійних художніх колективах; артисти театрів міміки та жесту; травесті (артисти, які виконують ролі хлопчиків, підлітків, дівчаток); артисти цирків і концертних організацій: гімнасти, мотовелофігуристи, еквілібристи, балансери, акробати, наїзники, дресирувальники диких звірів, борці, клоуни (коверні), які виконують номери жанрів циркового мистецтва, що дають право на пенсію за вислугу років, силові жонглери, ліліпути - артисти всіх найменувань; артистки-вокалістки (солістки), солістки-бандуристки театрів опери і балету, музичних і музично-драматичних театрів, концертних організацій, телебачення і радіомовлення, оперних студій вищих навчальних закладів мистецтв, жокеї.

Як вибачається з матеріалів справи, стаж роботи позивача в ДП «Молодість» в період з 01.02.2001 року по 31.12.2001 року та з 01.01.2002 року по 31.12.2002 року не був врахований на підставі того, що з наданих договорів та довідки вбачається робота за договором цивільно-правового характеру.

Відповідно до даних довідки ДП «Молодість» від 20.01.2016 року позивач працював в державному підприємстві в періоди: з 01.02.2001 року по 31.12.2002 року згідно з трудовими договорами в якості артиста-еквілібриста, який виконує номери жанрів циркового мистецтва, з номером «Еквілібристи на велосипедах з ведмедями»; з 02.03.2004 року (наказ №318-к від 02.03.2003 року) по 20.01.2016 року (наказ №1355-к від 20.01.2016 року) на посаді артиста-еквілібриста творчого колективу, який виконує номери жанрів циркового мистецтва, жанр еквілібристика партерна на мотоциклі. При цьому в довідці вказано, що позивач працював при повному робочому дні.

Відповідно до даних довідки ДП «Молодість» від 16.03.2016 року №194/2016, позивач працював в державному підприємстві в період з 01.02.2001 року по 31.12.2002 року, згідно з трудовими договорами, при повному робочому дні. Форма працевлаштування основна.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записі у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 20 Постанови КМУ від 12.08.1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стаж для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» якій вказано, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Так, позивачем для підтвердження стажу було надано довідки, що уточнюють особливий характер роботи та умови праці.

Посилання сторони відповідача на те, що згідно трудових договорів від 01.02.2001 року та 31.12.2001 року позивач працював в ДП «Молодість» за сумісництвом суд вважає необґрунтованими, недоведеними та такими, що не відповідають матеріалам справи та нормам законодавства.

Так, як вбачається з трудових договорів від 01.02.2001 року та від 31.12.2001 року, місцем роботи позивача визначено ДП «Молодість», робочим місцем - Цирк-шапіто «Гранд», гастрольна діяльність, на посаді артиста-еквілібриста з номером «Еквілібристи на велосипедах з ведмедями» з повною тривалістю робочого часу.

Отже, посилання відповідача не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, оскільки з трудових договорів не вбачається роботи за сумісництвом.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що періоди роботи позивача з 01.02.2001 року по 31.12.2001 року та з 01.01.2002 року по 31.12.2002 року мають бути зараховані до стажу по вислузі років, а отже наявні всі умови визначені п. «ж» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», які є необхідними для призначення пенсії за вислугою років.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. В зв'язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду міста Києва від 11 квітня 2017 року без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 11 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до вимог КАС України.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: О.М. Кузьмишина

С.Б. Шелест

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Шелест С.Б.

Кузьмишина О.М.