Справа № 243/558/17
Суддя: Васильєва Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Хаустова Т.А.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2017 року справа №243/558/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

Головуючого судді: Васильєвої І.А.

Суддів: Ханова Р.Ф.

ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 03 квітня 2017 року по справі № 243/558/17 (головуючий І інстанції Хаустова Т.А.) за позовом ОСОБА_3 до Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

26 січня 2017 року ОСОБА_3 (далі позивач, ОСОБА_3В.) звернулась до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі відповідач, управління, Словянське ОУПФУ) з вимогами про визнання протиправними дії (в частині припинення виплати пенсії) та визнати протиправною його ж бездіяльність в частині невиплати позивачу пенсії з березня 2016 року, зобовязати відповідача поновити нарахування та виплату позивачу пенсії за віком та сплатити заборгованість починаючи з березня 2016 року, звернути постанову до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць (арк. справи 1-6).

Постановою Словянського міськрайонного суду Донецької області від 03 квітня 2017 року адміністративний позов задоволений, визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати пенсії позивачу з 01 лютого 2016 року, зобовязано Слов'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити нарахування та виплату пенсії за віком та виплатити заборгованість за період, починаючи з 01 лютого 2016 року, на рахунок, відкритий позивачем раніше у Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України». Допущено негайне виконання постанови суду в частині присудження виплати позивачу пенсії у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 1 445,26 грн., та зобовязано Слов'янське об'єднане управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області в місячний термін після набуття законної сили цією постановою подати до Слов'янського міськрайонного суду звіт про виконання цієї постанови (арк. справи 77-86).

Ухвалою Словянського міськрайонного суду Донецької області від 11 квітня 2017 року виправлено описку в постанові Словянського міськрайонного суду Донецької області від 03 квітня 2017 року в частині періоду припинення та нарахування виплати пенсії, а саме вказано вважати вірним період з 01 березня 2016 року (арк. справи 92-93).

Не погодившись із даною постановою суду першої інстанції відповідач (далі - апелянт) звернувся до суд апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в доводах якої зазначив, що у лютому 2016 року до управління від ГУ ПФУ в Донецькій області надійшов лист від 29 лютого 2016 року за вих. № 875/02-3/34 разом з інформацією, що надана Службою безпеки України для опрацювання «відповідно наданого списку за результатами проведеної роботи пенсійні виплати громадянам призупинені до зясування». На підставі викладеного управління вважає, що правомірно призупинило з березня 2016 року виплату позивачу пенсії до зясування обставин, тобто до особистого звернення до управління та надання позивачем відповідних документів. Крім цього апелянт звернув увагу, що судом першої інстанції неправомірно зобовязано відповідача здійснити виплату та нарахування виплати позивачу за період з 01 лютого 2016 року, оскільки виплата пенсії припинена останній з березня 2016 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою, а також підтверджується позивачем в адміністративному позові.

На підставі викладеного апелянт просив суд задовольнити апеляційну скаргу, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог (арк. справи 91-97).

Позивач просила розглядати справу за її відсутності, апелянт до суду не зявився, належним чином повідомлений про розгляд справи.

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Як встановлено судом першої, апеляційної інстанції та не є спірним між сторонами, позивач, ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1) є пенсіонером, отримує пенсію за віком, що підтверджено копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1, перебуває на обліку у відповідача. Відповідно до довідки від 04 серпня 2016 року № НОМЕР_2 позивача взято на облік як внутрішньо переміщену особу (арк. справи 10,11,12).

З довідки від 31 березня 2017 року, наданої Слов'янським об'єднаним управлінням ПФУ в Донецькій області «про розмір призначеної та фактично отриманої пенсії позивачем» вбачається, що пенсія не виплачується останній з березня 2016 року (арк. справи 74), а відповідач обумовлює припинення виплати позивачу пенсії посиланням на лист ГУ ПФУ в Донецькій області від 29 лютого 2016 року за вих. № 875/02-3/34 та інформацію, що надана Службою безпеки України.

Таким чином спірним питанням даної справи є правомірність дій відповідача стосовно припинення виплати пенсії позивачу з березня 2016 року з посиланням на лист ГУ ПФУ в Донецькій області від 29 лютого 2016 року за вих. № 875/02-3/34 та інформацію, що надана Службою безпеки України в розумінні обовязкових виплат, передбачених статтею 49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та як наслідок, наявність підстав для поновлення, нарахування та виплати пенсії позивачу у банку, обраному останньою раніше.

З приводу викладеного колегія суддів звертає увагу, що право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг передбачено Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-VI.

Частиною 1 статті 47 вказаного Закону встановлено, що пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством, зокрема в інших випадках, передбачених частиною 1 статті 49 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При цьому підстави для припинення виплати пенсії передбачені частиною першою статті 49 вказаного закону та включають таки випадки для припинення пенсії:

- якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

- у разі смерті пенсіонера;

- у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

- в інших випадках, передбачених законом.

Будь яких інших підстав для припинення виплати пенсії не передбачено.

До того ж відповідно до статті 8 ОСОБА_4 України, ОСОБА_4 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_4 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_4 України є нормами прямої дії.

Статтею 24 ОСОБА_4 України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення: створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (ст. 49 ОСОБА_4 України).

При цьому пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» № 8 від 13 червня 2007 року роз'яснено, що відповідно до статей 8 та 22 ОСОБА_4 України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених ОСОБА_4 України і чинними законами прав і свобод. Суди при визначенні юридичної сили законів та інших нормативно-правових актів щодо їх діяльності повинні керуватися ОСОБА_4 України як актом прямої дії.

Як вказувалось судом вище, підставою для припинення виплати позивачу пенсії стали посилання відповідача на лист ГУ ПФУ в Донецькій області від 29 лютого 2016 року за вих. № 875/02-3/34 та інформацію, що надана Службою безпеки України для опрацювання, які мають розяснювальний характер, не є нормативно-правовим актом вищої юридичної сили, а отже не є випадком і належною підставою для припинення виплат, передбачених частиною 1 статті 47 Закону № 1058-IV в рамках статті 49 вказаного Закону, тому у даному випадку, оскільки позивачем при зверненні до суду першої інстанції були заявлені вимоги про визнання протиправними дії (в частині припинення виплати пенсії) та бездіяльність в частині невиплати позивачу пенсії з березня 2016 року, то у вказаній частині останні підлягають задоволенню.

Крім цього доводи апелянта про те, що «судом першої інстанції неправомірно зобовязано відповідача здійснити виплату та нарахування виплати позивачу за період з 01 лютого 2016 року, оскільки виплата пенсії припинена останній з березня 2016 року», спростовуються наявною в матеріалах даної справи ухвалою Словянського міськрайонного суду Донецької області від 11 квітня 2017 року, якою виправлено описку в постанові та вказано вважати вірним період припинення та нарахування пенсії з 01 березня 2016 року (арк. справи 92-93). З урахуванням чого підлягають задоволенню і вимоги позивача про зобовязання відповідача поновити нарахування та виплату позивачу пенсії за віком починаючи з березня 2016 року, що відповідно до вимог статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 03 квітня 2017 року по справі № 243/558/17, - залишити без задоволення.

Постанову Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 03 квітня 2017 року по справі № 243/558/17, - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили. Ухвала прийнята за наслідками розгляду в письмовому проваджені набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Головуючий суддя І.А. Васильєва

Судді Р.Ф. Ханова

ОСОБА_2