Справа № 813/2078/16
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/1874/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Попка Я.С., Сеника Р.П.,

за участю секретаря судового засідання Джули В.М.,

представника апелянта ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі ГУ НП у Львівській області), в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області № 490 від 12.03.2016 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників поліції Залізничного ВП ГУНП у Львівській області» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності і накладення стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_2; скасувати наказ т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області № 109 від 08.04.2016 року «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_2 з 08.04.2016 року; поновити ОСОБА_2 на посаді старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 05.01.2017 року позов задоволений: визнано протиправним та скасовано наказ т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області № 490 від 12.03.2016 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників поліції Залізничного ВП ГУНП у Львівській області» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності і накладення стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_2; визнано протиправним та скасовано наказ т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області № 109 від 08.04.2016 року «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_2 з 08.04.2016 року.; поновлено ОСОБА_2 на посаді старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області з 09 квітня 2016 року.

Не погодившись із постановою суду, відповідач - ГУ НП у Львівській області оскаржив її, подавши апеляційну скаргу. Вважає, що вона винесена без належного зясування обставин справи і з порушенням норм матеріального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що позивача було звільнено в результаті реалізації дисциплінарного стягнення, а не за вчинення злочину, як помилково встановлено судом першої інстанції; вина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку повністю доведена в ході службового розслідування, яке призначено на відповідній правовій підставі, обєктивно проведене та закінчене в порядку та у строк, визначений чинним законодавством, яким встановлено, що позивач допустив порушення Присяги працівника поліції, службової дисципліни, вчинив дисциплінарний проступок, який набув суспільного резонансу, підірвав авторитет поліції. Крім того, в апеляційній скарзі покликається на порушенням судом норм процесуального права у звязку з безпідставним винесенням ухвали про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними. Зазначає, що позивачем був пропущений строк звернення до суду як з вимогою про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення, так і про скасування наказу по особовому складу про звільнення зі служби в поліції.

Просить апелянт скасувати постанову суду.

В судовому засіданні представник апелянта підтримала апеляційну скаргу з підстав, що у ній зазначені. Просить, скасувавши оскаржувану постанову, ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позову .

Позивач та його представник заперечили апеляційну скаргу, просять судове рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а позов залишенню без розгляду у звязку з пропуском позивачем строку звернення до суду .

Як встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_2 з 07.11.2015 року перебував на службі у поліції на посаді старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Залізничного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ( далі Залізничний ВП ГУНП у Львівській області ).

Наказом № 490 від 12.03.2016 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників поліції Залізничного ВП ГУНП у Львівській області» за грубе порушення службової дисципліни, ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 5 розділу ІІ Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України № 1377 від 06.11.2015 року, на старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_2 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом № 109 від 08.04.2016 року «По особовому складу» старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_2 звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, з 08 квітня 2016 року.

Суд першої інстанції, задовольняючи адміністративний позов виходив з того, що звільнення зі служби в поліції може бути наслідком вчинення дисциплінарного проступку, який підриває авторитет національної поліції та є несумісним із подальшим проходженням служби, а відповідач, як субєкт владних повноважень, який повинен довести правомірність свого рішення, не надав беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності оскаржуваних наказів та доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_2 такого дисциплінарного проступку.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За загальним правилом, встановленим частиною 2 вказаної статті, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У той же час, частиною 3 статті 99 КАС України передбачено спеціальний строк для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, який становить один місяць з дня, коли особа дізналася про порушення своїх справ.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 оскаржує накази, що стосуються проходження ним публічної служби, а тому строк звернення до суду регулюється саме ч. 3 ст. 99 КАС України.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» від 06.03.2008 №2 роз'яснено, що при розгляді спорів з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби застосовуються строки звернення до суду, встановлені спеціальними законами. У разі коли ці закони зазначені питання не врегульовують, то з врахуванням необхідності субсидіарного застосування законів про працю суди повинні виходити зі строків звернення до суду, визначених частиною першою статті 233 Кодексу законів про працю України. Тому громадянин може звернутися із заявою про вирішення спору в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатись про порушення свого права, а у справах про звільнення з публічної служби у місячний строк із дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що обчислення строку з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки є лише конкретизацією загального правила, встановленого статтею 99 КАС України, про обчислення строку з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення його суб'єктивних прав під час проходження публічної служби.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, початок перебігу строку звернення до адміністративного суду з вимогою про визнання протиправним та скасування наказу т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області № 490 від 12.03.2016 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників поліції Залізничного ВП ГУНП у Львівській області» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності і накладення стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_2 повинен обчислюватись з дня, коли позивач ознайомився з цим наказом та отримав його копію.

Судом першої інстанції при вирішенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду і винесенні ухвали від 16 серпня 2016 року про визнання причин пропуску строку на звернення до суду поважними встановлено, що з позовом про оскарження наказу позивач звернувся з пропуском строку ( 29.06.2016 року ), але у звязку з тим, що даний позов був поданий вдруге. Вперше про оскарження наказу від 12.03.2016 року позивач звернувся у Львівський окружний адміністративний суд хоч і до неналежного відповідача ( до Головного управління МВС України у Львівській області ), але у встановлений строк, а поважні причини, такі як залишення суддею Львівського окружного суду позову без руху та повернення позовної заяви, перешкодили позивачу подати первинний адміністративний позов вчасно.

Апеляційний суд вважає помилковими висновки суду першої інстанції про поважність причин пропуску строку звернення до суду про оскарження наказу від 12.03.2016 року, оскільки суд першої інстанції досліджував обставини подання позову від 26.06.2016 року і не звернув уваги, що первинний позов був поданий позивачем 11.05.2016 року з пропуском строку на звернення до суду.

Апеляційним судом встановлено із матеріалів справи та визнається сторонами, що з наказом про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення від 12.03.2016 року ОСОБА_2 був ознайомлений 23.03.2016 року і в цей же день отримав копію наказу, про що свідчить запис на наказі, засвідчений підписом позивача ( а.с.33, том І ).

Таким чином, про порушення своїх прав цим наказом позивач дізнався 23.03.2016 року; з цієї ж дати починається перебіг місячного строку на звернення до суду, який закінчується відповідно до частини 4 статті 103 КАС України 24.04.2016 року.

Як встановив апеляційний суд із матеріалів справи №813/1570/16 (ПІ 813/1681/16) за позовом ОСОБА_2 до Головного управління МВС України у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу від 12.03.2016 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників поліції Залізничного ВП ГУНП у Львівській області» в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності і накладення стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та поновлення у займаній посаді старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Залізничного ВП ГУНП у Львівській області (витребувані апеляційним судом із Львівського окружного адміністративного суду ), з даним позовом ОСОБА_2 звернувся 11.05.2016 року ( позовна заява відправлена поштою 10.05.2016 року ).

Таким чином, ОСОБА_2 пропустив місячний строк звернення до суду з таким позовом .

Апеляційний суд також звертає увагу суду першої інстанції на те, що не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду такі обставини, як повернення ОСОБА_2 первинно поданої позовної заяви, оскільки поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Як встановлено апеляційним судом із вищезазначених матеріалів справи №813/1570/16 (ПІ 813/1681/16), ОСОБА_2 оскаржив ухвалу судді про повернення позову в апеляційному порядку, але його апеляційна скарга повернута апелянту у звязку з неусуненням недоліків апеляційної скарги. Такі обставини не є об'єктивно непереборними та залежали від волевиявлення ОСОБА_2, а тому не були істотними перешкодами для подання позову у встановлений строк, тобто до 24.04.2016 року.

Щодо строку на звернення до суду з позовом про скасування наказу т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області № 109 від 08.04.2016 року «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_2 з 08.04.2016 року, апеляційний суд встановив наступне.

Як вбачається з розписки ОСОБА_2 від 08.04.2016 року ( а.с.72, том І ), позивач 08.04.2016 року отримав витяг з наказу про його звільнення та трудову книжку. Також в матеріалах справи є докази про направлення відповідачем позивачу ОСОБА_2 витягу з наказу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який отриманий ОСОБА_2 Т.І.12.04.2016 року ( а.с.181.182, том І ).

Апеляційний суд вважає такі докази належними та допустимими і які свідчать про те, що позивач про порушення своїх прав оскаржуваним наказом від 08.04.2016 року дізнався 08.04.2016 року.

Апеляційний суд не приймає до уваги покликання позивача та його представника, а також висновки суду першої інстанції в ухвалі від 23.12.2016 року про те, що із зазначених доказів неможливо встановити із яким саме наказом ознайомлено позивача 08.04.2016 року, оскільки такі покликання є голослівними, не підтверджені жодними доказами.

Позивачем також не доведено, що про порушення свого права він дізнався на початку листопада 2016 року ( як зазначено у клопотанні про поновлення строку від 08.12.2016 року ), оскільки доказів на ствердження цього теж не надано.

Крім того, апеляційний суд враховує те, що про ознайомлення з наказом від 12.03.2016 року позивач власноручно зазначив на тексті цього наказу, а тому підстав вважати розписку ОСОБА_2 від 08.04.2016 року повторним ознайомленням із тим самим наказом у апеляційного суду немає.

З позовними вимогами щодо оскарження наказу від 08.04.2016 року ОСОБА_2 звернувся 15.11.2016 року, тобто з пропуском строку звернення до суду

Статтею 100 КАС України встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Аналіз положень законодавства, норми якого регулюють питання дотримання строків звернення до адміністративного суду у справах, пов'язаних з прийняттям, проходженням та звільненням громадян з публічної служби, дає підстави стверджувати, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, безпідставно визнавши причини пропуску такого строку поважними.

Слід зазначити, що запроваджений в КАС України інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Апеляційним судом не встановлено поважних причин для пропуску строку звернення до суду.

Апеляційний суд наголошує, що реалізація права позивача на звернення до суду з позовною заявою в межах строку звернення до суду залежить виключно від нього самого.

Відповідно до п. 4 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Таким чином, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а позов слід залишити без розгляду як такий, що поданий з пропуском строку звернення до суду.

Керуючись ст.ст.99, 100, 155, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2016 року у справі № 813/2078/16 скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий суддя Л.П. Іщук

Судді Я.С. Попко

Р.П ОСОБА_3

Ухвала складена в повному обсязі 26.06.2017 року.