Справа № 821/677/17
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2017-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/677/17

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Вітічак О.Р.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представників відповідача - Кравченка М.А., Куща В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Херсонської області про визнання протиправним та скасування наказу № 108к від 27.03.2017 р., поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з адміністративним позовом до Прокуратури Херсонської області (далі - відповідач), в якому, з урахуванням заяви про зміну підстав адміністративного позову від 13.06.2017 р., просить скасувати наказ прокурора Херсонської області від 27.03.2017 р. № 108к про притягнення до дисциплінарної відповідальності, яким його звільнено з посади заступника керівника Каховської місцевої прокуратури Херсонської області та органів прокуратури; поновити ОСОБА_1 на посаді заступника керівника Каховської місцевої прокуратури Херсонської області в органах прокуратури; стягнути з прокуратури Херсонської області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27.03.2017 р. по день поновлення на посаді в органах прокуратури.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що наказ від 27.03.2017 р. № 108к про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення із займаної посади та органів прокуратури є незаконним. Висновки службового розслідування щодо причетності ОСОБА_1 до скоєння злочину, інших дисциплінарних проступків (вживання алкогольних напоїв на робочому місці у День співробітника прокуратури 01.12.2016 р.; словесного конфлікту з підлеглим працівником в поза робочий час, що мав місце 09.09.2016 р.; порушення Інструкції щодо поводження з ключовими документами та носіями, яке полягає у не поданні заяви про блокування електронного ключа доступу до ЄРДР на час відпустки; використання у власних цілях службового автомобіля ВАЗ 21102 та виданого для нього пального для поїздок з смт.Нижні Сірогози до м.Херсона; отримання неправомірної вигоди) та необхідності притягнення його до дисциплінарної відповідальності є передчасними. Зокрема, в оскаржуваному наказі відповідачем дисциплінарний проступок ототожнено зі злочином, а так як на час винесення наказу вина у вчиненні інкримінованого злочину не доведена, даний наказ винесений з порушенням презумпції невинуватості, гарантованої ст.62 Конституції України. Вказує на порушення відповідачем процедури проведення службового розслідування та звільнення позивача, а також вимог Дисциплінарного статуту прокуратури України.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали адміністративний позов з викладених у ньому підстав. Додатково зазначили, що під час проведення службового розслідування комісією було допущено численні порушення положень Інструкції про порядок проведення службових розслідувань (перевірок) в органах прокуратури України, що ставить під сумнів неупередженість проведеної перевірки, достовірність висновку за результатами службового розслідування, який було покладено в основу оскаржуваного наказу. Зокрема, 26.12.2016 р. ОСОБА_1 було ознайомлено лише з наказом про призначення службового розслідування, а про доповнення і зміни у складі комісії він не був поінформований, що свідчить про порушення його права. Окрім того, за весь час службового розслідування комісією ОСОБА_1 не було роз'яснено його права, що призвело до однобічного та упередженого розслідування. Комісія під час проведення службового розслідування не з'ясувала питання, які мають враховуватись при прийнятті рішення про дисциплінарну відповідальність. При цьому, вийшла за межі повноважень та вдалась до з'ясування обставин, які не були підставою для проведення службового розслідування. Просять задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представники відповідача заперечували проти задоволення адміністративного позову та вказали на правомірність прийняття оскаржуваного наказу від 27.03.2017 р. № 108к. Зазначили, що службове розслідування проведено відповідно до вимог Інструкції про порядок проведення службових розслідувань (перевірок) в органах прокуратури України за фактом вимагання та отримання позивачем 01.12.2016 р. неправомірної вигоди. При цьому проведення службового розслідування не залежить від проведення досудового розслідування за кримінальним провадженням, адже на відміну від останнього з'ясовує обставини, за яких скоєно ганебні вчинки. В ході службового розслідування здійснено комплекс заходів, направлених на встановлення наявності або відсутності в діях ОСОБА_1 факту ганебного вчинку, в тому числі відібрано письмові пояснення ОСОБА_1 За результатами проведеного службового розслідування встановлено обставини, які засвідчують, що ОСОБА_1 вчинено ряд ганебних вчинків, які дискредитують його як працівника прокуратури та шкодять авторитету органів прокуратури, внаслідок чого прийнято мотивоване рішення про накладення дисциплінарного стягнення, яке повністю відповідає ступеню вини та тяжкості проступків. Вид стягнення, який було застосовано до ОСОБА_1, визначено виходячи як окремо з кожного вчиненого ним проступку, так і їх сукупності. Крім того, позивач безпідставно ототожнює процедури доведення фактів скоєння дисциплінарного проступку та вчинення кримінального правопорушення, необґрунтовано мотивує неможливість притягнення його до дисциплінарної відповідальності з посиланням на ст.62 Конституції України та відсутність обвинувального вироку суду, оскільки його звільнення мало місце не у зв'язку з обвинуваченням у вчиненні злочину, а з підстав, встановлених в ході службового розслідування. Просять відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 24.07.2012 р. працював в органах прокуратури України. 25.07.2012 р. прийняв Присягу працівника прокуратури.

Наказом прокурора Херсонської області "Про проведення службового розслідування за фактом вчинення корупційного правопорушення заступником керівника Каховської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_1." від 02.12.2016 р. № 252, з урахуванням змін до нього, внесених наказами від 09.12.2016 р. № 256 та від 10.03.2017 р. № 58, призначено проведення службового розслідування за фактом вимагання та отримання 01.12.2016 р. заступником керівника Каховської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_1 неправомірної вигоди та створено комісію для проведення службового розслідування.

Наказом від 05.12.2016 р. № 633 ОСОБА_1 тимчасово відсторонено від виконання службових обов'язків.

За результатами службового розслідування складено висновок від 24.03.2017 р., згідно якого факти протиправних дій ОСОБА_1, порушення ним Присяги працівника прокуратури, вимог прокурорської етики, вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів в його об'єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури, порушення правил поводження з ключовими документами і носіями, вживання алкогольних напоїв на робочому місці, використання в особистих цілях службового автотранспорту та виданого для нього пального, негідної поведінки під час відвідування громадського місця, що зашкодило його репутації та авторитету прокуратури, а також недоброчесності, знайшли своє підтвердження.

Наказом прокурора Херсонської області "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" від 27.03.2017 р. № 108к ОСОБА_1 звільнено з посади заступника керівника Каховської місцевої прокуратури Херсонської області та з органів прокуратури за грубі систематичні порушення вимог Закону України "Про прокуратуру", Інструкції щодо поводження з ключовими документами і носіями, Присяги працівника прокуратури, Правил прокурорської етики, вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об'єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури.

Не погодившись із звільненням з займаної посади та органів прокуратури, ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду про визнання протиправним та скасування наказу "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" від 27.03.2017 р. № 108к.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. № 1697-VIІ (далі - Закон № 1697-VII).

Відповідно до ст.1 Закону № 1697-VII прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Згідно ст.12 Закону № 1697-VII у системі прокуратури України діють місцеві прокуратури, перелік та територіальна юрисдикція яких визначається в Додатку до цього Закону. Місцеву прокуратуру очолює керівник місцевої прокуратури, який має першого заступника та не більше двох заступників.

Відповідно до положень ст.36 Закону № 1697-VII особа, призначена на посаду прокурора, набуває повноважень прокурора після складення Присяги прокурора такого змісту: "Я, (прізвище, ім'я, по батькові), вступаючи на службу в прокуратуру, присвячую свою діяльність служінню Українському народові і Україні та урочисто присягаю: неухильно додержуватися Конституції та законів України; сумлінним виконанням своїх службових обов'язків сприяти утвердженню верховенства права, законності та правопорядку; захищати права і свободи людини і громадянина, інтереси суспільства і держави; постійно вдосконалювати свою професійну майстерність, бути принциповим, чесно, сумлінно і неупереджено виконувати свої обов'язки, з гідністю нести високе звання прокурора".

З аналізу тексту Присяги слідує, що в основі поведінки працівника прокуратури закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Складаючи Присягу, особа покладає на себе не тільки певні службові зобов'язання, але й моральну відповідальність за їх виконання. Відтак, як порушення Присяги слід розуміти скоєння державним службовцем проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків.

Прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження, зокрема, з підстав: вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об'єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури; систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики (п.п.5, 6 ч.1 ст.43 Закону № 1697-VII).

Звільнення з посади в органах прокуратури передбачене ст.49 Закону № 1697-VII як одне з дисциплінарних стягнень, які можуть бути накладені на прокурора.

Згідно ст.44 Закону № 1697-VII орган, що здійснює дисциплінарне провадження здійснюється Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів.

Зі змісту положень п.1 Прикінцевих положень Закону № 1697-VII та пп.5 п.5-1 Перехідних положень Закону № 1697-VII дисциплінарне провадження щодо прокурорсько-слідчих працівників, які мають класні чини, до набуття повноважень Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокуратури (до 15.04.2017 р.) здійснюється відповідно до Дисциплінарного статуту прокуратури України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 06.11.1991 р. № 1796-ХІІ (далі - Дисциплінарний статут).

Згідно ст.ст.1-3 Дисциплінарного статуту важливою передумовою успішного виконання покладених на прокуратуру функцій є компетентність та особиста дисципліна прокурорів і слідчих прокуратури.

Працівники прокуратури повинні мати високі моральні якості, бути принциповими і непримиренними до порушень законів, поєднувати виконання своїх професійних обов'язків з громадянською мужністю, справедливістю та непідкупністю. Вони повинні особисто суворо додержувати вимог закону, виявляти ініціативу в роботі, підвищувати її якість та ефективність і сприяти своєю діяльністю утвердженню верховенства закону, забезпеченню демократії, формуванню правосвідомості громадян, поваги до законів, норм та правил суспільного життя. Будь-які порушення прокурорсько-слідчими працівниками законності та службової дисципліни підривають авторитет прокуратури, завдають шкоду інтересам держави та суспільства.

На підставі ст.48 Закону України "Про прокуратуру" від 06.11.1991 р. № 1796-ХІІ (далі - Закон № 1796-ХІІ) цей Статут встановлює порядок заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурорсько-слідчих працівників, а також працівників навчальних, наукових і інших установ прокуратури, які мають класні чини.

Відповідно до абз.3 ст.48 Закону № 1796-ХІІ за порушення закону, неналежне виконання службових обов'язків чи скоєння ганебного вчинку прокурори і слідчі несуть відповідальність згідно з Дисциплінарним статутом прокуратури України, який затверджується Верховною Радою України.

Статтею 8 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарні стягнення до прокурорсько-слідчих працівників, а також працівників навчальних, наукових та інших установ прокуратури застосовується за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків або за проступок, який порочить його як працівника прокуратури.

Дисциплінарними стягненнями відповідно до ст.9 Дисциплінарного статуту є догана; пониження в класному чині; пониження в посаді; позбавлення нагрудного знаку «Почесний працівник прокуратури України»; звільнення; звільнення з позбавленням класного чину.

Отже, звільнення працівника прокуратури є найсуворішою санкцією відповідальності прокурора, який вчинив діяння, несумісне з посадою.

Сприяти утвердженню високого професіоналізму, неупередженості, чесності, порядності та здатності протистояти намаганням неправомірного впливу на службову діяльність працівників прокуратури покликаний Кодекс професійної етики та поведінки працівників прокуратури (який діяв на час виникнення спірних правовідносин), затверджений наказом Генерального прокурора України від 28.11.2012 р. № 123, метою якого є визначення основних принципів і моральних норм, якими повинні керуватися працівники прокуратури при виконанні своїх службових обов'язків та поза службою.

Відповідно до ст.ст.4, 15 Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури професійна діяльність працівників прокуратури ґрунтується, зокрема, на принципі зразковості поведінки та дисциплінованості, який полягає у тому, що при виконанні службових обов'язків працівник прокуратури має дотримуватися загальноприйнятих норм моралі та поведінки, бути взірцем добропорядності, вихованості і культури. Порушення трудової та виконавської дисципліни, непристойна поведінка є неприпустимими для працівника прокуратури і тягнуть за собою у відповідних випадках передбачену законом відповідальність.

Згідно ч.2 ст.16 Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури прокурор має неухильно дотримуватись обмежень і заборон, передбачених антикорупційним законодавством, не допускати будь-яких проявів корупції.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4 ст.18 Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури працівник прокуратури не має права використовувати своє службове становище в особистих інтересах або в інтересах інших осіб. Працівнику прокуратури слід уникати особистих зв'язків, фінансових і ділових взаємовідносин, що можуть вплинути на неупередженість і об'єктивність виконання професійних обов'язків, скомпрометувати високе звання працівника прокуратури, не допускати дій, висловлювань і поведінки, які можуть зашкодити його репутації та авторитету прокуратури, викликати негативний громадський резонанс. Поза службою поводити себе коректно і пристойно.

Статтею 30 Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури визначено, що відповідно до Закону України "Про прокуратуру" № 1796-ХІІ працівники прокуратури зобов'язані неухильно дотримуватися вимог цього Кодексу. Їх порушення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно ст.11 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню вини та тяжкості проступку. Прокурор, який вирішує питання про накладення стягнення, повинен особисто з'ясувати обставини проступку та одержати письмове пояснення від особи, яка його вчинила. В разі необхідності може бути призначено службову перевірку.

Системний аналіз наведених норм свідчить, що передумовою звільнення прокурора за скоєння проступку, який порочить його як працівника прокуратури, має бути проведене ретельне службове розслідування, порядок проведення якого регулюється Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань (перевірок) в органах прокуратури України, затвердженою наказом Генерального прокурора України від 24.09.2014 р. № 104 (далі - Інструкція № 104). У ході такого розслідування належними та допустимими доказами має підтвердитись факт скоєння особою вчинку, направленого проти інтересів служби, який суперечить покладеним на неї обов'язкам, підриває довіру до неї як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання особою своїх обов'язків.

Відповідно до п.1.2 Інструкції № 104 службове розслідування (перевірка) - це комплекс заходів, які проводяться у випадках скоєння працівниками прокуратури ганебних вчинків - кримінальних, корупційних правопорушень, керування транспортними засобами у стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння або відмови від проходження огляду з метою виявлення стану сп'яніння, порушення Присяги працівника прокуратури, а також за фактами порушень виконавської та трудової дисципліни, неправомірного втручання у службову діяльність працівників прокуратури, передбачених цією Інструкцією.

Метою службових розслідувань (перевірок) є швидке, всебічне, повне та неупереджене з'ясування обставин, за яких скоєно ганебні вчинки, допущено неправомірне втручання у службову діяльність працівників прокуратури, посягання на їх життя, здоров'я та майно, виявлення причини і умов, що їм сприяли, зміцнення службової дисципліни та попередження правопорушень серед особового складу (п.1.3 Інструкції № 104).

Згідно п.1.4 Інструкції № 104 службові розслідування (перевірки) проводяться незалежно від проведення стосовно працівників прокуратури досудового розслідування у кримінальних провадженнях, здійснення проваджень у справах про адміністративні правопорушення.

Підставами для проведення службового розслідування (перевірки) є: невиконання або неналежне виконання працівниками прокуратури своїх службових обов'язків що призвело до порушення законних прав і свобод громадян та інтересів держави; інші грубі порушення закону, трудової та виконавської дисципліни, Присяги працівника прокуратури і Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, які дискредитують їх як працівників прокуратури шкодять авторитету органів прокуратури; доручення Генерального прокурора України, його заступників про проведення службового розслідування (перевірки), рапорту працівника прокуратури, яким у ході виконання службових обов'язків одержано інформацію про вчинення прокурорсько-слідчими працівниками діянь, передбачених пунктами 2.1.1-2.1.12 цієї Інструкції (пп.пп.2.1.11-2.1.13 п.2.1, пп.2.2.2 п.2.2 Інструкції № 104).

Відповідно до п.3.4 Інструкції № 104 про призначення службового розслідування (перевірки) уповноваженим керівником органів прокуратури видається розпорядження, у якому визначається склад комісії (голова та члени), підстава, мета та строки його проведення, прізвище, ім'я, по батькові особи щодо якої проводиться розслідування, та її посада.

Працівник прокуратури, щодо якого проводиться службове розслідування (перевірка), може бути відсторонений від виконання службових обов'язків за займаною посадою із збереженням посадового окладу, передбачених надбавок і виплат (п.9.1 Інструкції № 104).

Відповідно до п.5.3 Інструкції № 104 керівник органу прокуратури, який призначив службове розслідування, вправі за наявності обґрунтованих підстав відповідним розпорядженням змінювати склад комісії.

Таким чином, саме до повноважень керівника органу прокуратури (в даному випадку прокурора Херсонської області) відноситься як призначення службового розслідування, так і формування складу комісії для його проведення чи внесення змін до її складу (в тому числі шляхом включення до складу комісії інших членів).

З матеріалів службового розслідування, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що у відповідності до вимог вищезазначених норм, наказом від 02.12.2016 р. № 252 було призначено проведення службового розслідування за фактом вимагання та отримання 01.12.2016 р. заступником керівника Каховської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_1 неправомірної вигоди, а наказом від 05.12.2016 р. № 633 відсторонено його від виконання службових обов'язків. З даними наказами позивача ознайомлено під особистий підпис 26.12.2016 р.

27.12.2016 р. від позивача відібрано письмові пояснення з приводу обставин, які стали підставою для проведення службового розслідування. Вказані пояснення позивача містяться в матеріалах службового розслідування.

Отже, твердження позивача та його представника про те, що від ОСОБА_1 не було отримано пояснень не відповідає з'ясованим фактичним обставинам.

Зі змісту пояснень також вбачається зізнання позивача в порушенні ним вимог Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури щодо вживання спиртних напоїв на робочому місці 01.12.2016 р.

Підпунктом 6.2.12 Інструкції № 104 передбачено, що не пізніше наступного робочого дня після затвердження керівником висновку службового розслідування (перевірки) голова та члени комісії зобов'язані повідомити про його завершення особу, стосовно якої воно проведено, про що зробити відповідну відмітку.

Розділом 8 Інструкції № 104 визначено перелік питань, які підлягають з'ясуванню під час проведення службового розслідування (перевірки). Так, питаннями які підлягають з'ясуванню є: обставини події, у зв'язку з якою проводиться службове розслідування (перевірка), час, місце, спосіб, наслідки тощо (п.8.1 Інструкції); правомірність дій працівників прокуратури, що призвели до події чи безпосередньо передували їй (п.8.2 Інструкції); наявність чи відсутність у діянні або бездіяльності працівника прокуратури ознак кримінального, корупційного правопорушення, інших ганебних вчинків, порушень Присяги працівника прокуратури і Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, які дискредитують їх як працівників прокуратури та шкодять авторитету органів прокуратури, їх мотиви (п.8.3 Інструкції); обставини, що пом'якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності працівника прокуратури чи знімають безпідставні звинувачення або підозру у скоєнні порушення (п.8.4 Інструкції); характеристика особи, що вчинила порушення (ставлення до виконання службових обов`язків, поведінка до вчинення порушення тощо), з додержанням вимог Закону України Про захист персональних даних (п.8.5 Інструкції); причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, роль безпосереднього керівника особи, щодо якої проводиться службове розслідування (перевірка), інших посадових осіб у недопущенні порушень (п.8.6 Інструкції); обставини зарахування в органи прокуратури працівників, які припустились порушень, обґрунтованість переміщення, просування по службі, застосування заохочень і дисциплінарних стягнень (п.8.7 Інструкції); характер і розмір завданих порушенням матеріальних збитків, а також можливість їх відшкодування (п.8.8 Інструкції); обґрунтованість та відповідність ступеню вини і тяжкості проступку прийнятого відповідними компетентними органами рішення за фактом події (п.8.9 Інструкції).

В ході службового розслідування було встановлено факти щодо обставин отримання позивачем неправомірної вигоди за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 Кримінального кодексу України; вживання алкогольних напоїв на робочому місці у День співробітника прокуратури 01.12.2016 р., що не заперечувалось ОСОБА_1 згідно наданих ним пояснень; словесного конфлікту з підлеглим працівником в поза робочий час, що мав місце 09.09.2016 р.; порушення Інструкції щодо поводження з ключовими документами та носіями, яке полягає у неподанні заяви про блокування електронного ключа доступу до ЄРДР на час відпустки; використання у власних цілях службового автомобіля ВАЗ 21102 та виданого для нього пального для поїздок з смт.Нижні Сірогози до м.Херсона.

Вказані обставини знайшли свої підтвердження і в судовому засіданні на підставі наявних у справі письмових доказів, які містяться в матеріалах службової перевірки (т.2, т.3).

Відповідно до п.10.1 Інструкції № 104 результати службового розслідування (перевірки) оформлюються висновком, який складається зі вступної, описової та резолютивної частини.

Висновок службового розслідування (перевірки), згідно п.10.6 Інструкції № 104 підписується головою та членами комісії, затверджується керівником органу прокуратури, який його призначив.

За результатами службового розслідування складено висновок від 24.03.2017 р., який затверджено прокурором Херсонської області та відповідно до якого, факти протиправних дій ОСОБА_1, порушення ним Присяги працівника прокуратури, вимог прокурорської етики, вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів в його об'єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури, порушення правил поводження з ключовими документами і носіями, вживання алкогольних напоїв на робочому місці, використання в особистих цілях службового автотранспорту та виданого для нього пального, негідної поведінки під час відвідування громадського місця, що зашкодило його репутації та авторитету прокуратури, а також недоброчесності знайшли своє підтвердження.

27.03.2017 р. ОСОБА_1 під підпис повідомлено про завершення службового розслідування, а 24.04.2017 р. - супровідним листом № 11-3568-17 направлено копію висновку, складеного за результатами службового розслідування.

Таким чином, суд приходить до висновку, що службове розслідування проведено у відповідності до вимог Дисциплінарного статуту та Інструкції № 104, тобто в межах та у спосіб, передбаченими чинними на момент виникнення спірних правовідносин нормативно-правовими актами.

Суд вважає, що не заслуговують на увагу посилання позивача щодо відсутності на момент прийняття оскаржуваного наказу вироку суду, яким притягнено ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності та який набрав законної сили, а також щодо порушенням презумпції невинуватості, гарантованої ст.62 Конституції України, при винесенні оскаржуваного наказу.

Згідно ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Однак, згідно вказаної норми поняття презумпції невинуватості стосується виключно притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, та не має жодного відношення до притягнення її до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.43 Закону № 1697-VII притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності не виключає можливості притягнення його до адміністративної чи кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом.

Звільнення прокурора у разі набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо нього або судовим рішенням про притягнення прокурора до адміністративної відповідальності за корупційне правопорушення є загальними обов'язковими умовами звільнення прокурора з посади, що передбачені п.5 ч.1 ст.51 та ст.54 та ст.54 Закону № 1697-VII.

Між тим, суд зазначає, що наведені підстави звільнення не стосуються притягнення особи до дисциплінарної відповідальності.

Отже, відсутність обвинувального вироку суду у кримінальній справі чи постанови щодо притягнення до адміністративної ОСОБА_1 до відповідальності не свідчить про відсутність в його діях ознак дисциплінарного проступку, та не є перешкодою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за їх наявності.

Доводи представника відповідача вказують на скоєння позивачем ганебних вчинків, які порочать працівника прокуратури та органи прокуратури в цілому.

Поняття "ганебний вчинок" є оціночною категорією, і відповідно, рішення про визнання вчинку, скоєного підлеглим працівником, ганебним, належить керівнику прокуратури, в даному випадку прокурору Херсонської області, яким було винесено наказ про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

При цьому, з огляду на результати службового розслідування та вищевказані норми законодавства, суд приходить до висновку, що вчиненими позивачем діями було порушено Присягу працівника прокуратури, п.п.5, 6 ч.1 ст.43 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII, абз.3 ст.48 Закону України "Про прокуратуру" № 1796-ХІІ, ст.ст.4, 15, ч.2 ст.16, ч.ч.1, 3, 4 ст.18 Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури.

Окрім того, суд зазначає, що обставини, які стали підставою для проведення службового розслідування набули суспільного резонансу та розголосу в засобах масової інформації. Матеріали службового розслідування містять відомості із загальнодоступної мережі "Інтернет" із публікаціями опису дій та фотоматеріалів затримання ОСОБА_1 під час отримання неправомірної вигоди, що є негативним фактором для репутації та авторитету органів прокуратури та викликає негативний резонанс у суспільстві.

Оцінюючи вищевикладені обставини, встановлені під час проведення службового розслідування, характер проступків, які були допущені ОСОБА_1 та їх сукупність, суд погоджується із висновками відповідача та приходить до переконання, що своїми діями позивач скомпрометував високе звання працівника прокуратури, допустив дії, які зашкодили його репутації та авторитету прокуратури.

Виходячи з того, що прокурори зобов'язані сприяти підвищенню позитивного іміджу та авторитету органів державної влади і прокуратури, зокрема, дорожити своїм ім'ям та статусом, не допускати та уникати ситуацій, що дискредитують орган держаної влади або ганьбить репутацію прокуратури, суд приходить до висновку, що обраний відповідачем вид дисциплінарного стягнення відповідає характеру вчинених позивачем проступків.

Згідно ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а ч.1 ст.71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в ході розгляду справи відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо прийняття наказу "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" від 27.03.2017 р. № 108к, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 щодо скасування оскаржуваного наказу є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Вимоги позивача в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення з прокуратури Херсонської області на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 27.03.2017 р. і до моменту фактичного поновлення на публічній службі, також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від вимоги щодо скасування наказу від 27.03.2017 р. № 108к.

Керуючись ст.ст.8, 9, 11, 71, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Прокуратури Херсонської області про визнання протиправним та скасування наказу № 108к від 27.03.2017 р., поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 23 червня 2017 р.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 12.3