Справа № 826/16643/16
Суддя: Кузьмишина О.М.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

21 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

Суддів: Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.,

за участю секретаря судового засідання Понсе Кашоіди О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ВЕКТОР ПЛЮС» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Каплуна Юрія Вікторовича, за участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ВЕКТОР ПЛЮС» про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, скасування запису, стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Каплуна Юрія Вікторовича, за участю третьої особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ВЕКТОР ПЛЮС», в якому просить:

1) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про державну реєстрацію та їх обтяжень, індексний номер: 29481678, від 29 квітня 2016 року, прийняте відповідачем стосовно квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00);

2) скасувати запис про іпотеку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 29 квітня 2016 року №14386720, вчинений відповідачем;

3) стягнути з відповідача на користь позивача суму в розмірі 9 500 000,00 грн. на відшкодування заподіяної шкоди.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 квітня 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано рішення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Каплуна Юрія Вікторовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29 квітня 2016 року, індексний номер: 29481678, яким зареєстровано іпотеку на об'єкт нерухомого майна: квартиру, загальною площею 51,8 кв. м., житловою площею 31,2 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00), за Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ВЕКТОР ПЛЮС». В іншій частині адміністративного позову відмовлено. Присуджено з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 551, 20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня двадцять копійок).

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, третя особа подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно з рішенням Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Каплуна Юрія Вікторовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29 квітня 2016 року, індексний номер: 29481678, зареєстровано іпотеку на об'єкт нерухомого майна: квартиру, загальною площею 51,8 кв. м., житловою площею 31,2 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1, (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00), за ТОВ «Факторингова компанія «ВЕКТОР ПЛЮС».

На підставі казаного рішення відповідачем внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку №14386720.

Позивач вважає рішення відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та відповідний запис про іпотеку протиправними та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства, виходячи з того, що подані ТОВ «Факторингова компанія «ВЕКТОР ПЛЮС» документи не давали змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; чинним законодавством не надано державному реєстратору самостійно приймати рішення про фактичне відновлення (поновлення) запису про іпотеку, який раніше було скасовано.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

Правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин), який регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають речові права, похідні від права власності, у тому числі іпотека.

Згідно з частиною четвертою статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Частина друга статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі:

1) рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили;

2) рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно;

3) визначеного законодавством документа, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна;

4) рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об'єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду;

5) договору, укладеного в порядку, визначеному законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, чи його дубліката;

6) закону, яким встановлено заборону користування та/або розпорядження нерухомим майном;

7) інших актів органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, підставою для виникнення іпотеки зазначено договір іпотеки від 14 жовтня 2004 року, укладений між позивачем та АКБ «ТАС-Комерцбанк» та зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. за №12490; договір факторингу від 28 листопада 2012 року, укладений між АТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «ВЕКТОР ПЛЮС», договір про відступлення прав за іпотечним договором від 28 листопада 2012 року, зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. за №6970; договір про внесення змін до договору іпотеки від 18 квітня 2005 року, зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. за №3918; договір про внесення змін до договору іпотеки від 23 липня 2007 року, зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В.; договір №3 від 22 грудня 2010 року, зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В. за №5695.

Згідно іпотечного договору від 14 жовтня 2004 року, укладеного між ОСОБА_3 (іпотекодавець) та АКБ «ТАС-Комерцбанк» (іпотекодержатель), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. та зареєстрованого в реєстрі за №12490, з урахуванням договорів про внесення змін до нього від 18 квітня 2005 року та від 22 грудня 2010 року, на забезпечення зобов'язання за кредитним договором від 06 вересня 2004 року №346/л-р на суму 99 413,57 доларів США іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності майно: квартиру АДРЕСА_1

ПАТ «Сведбанк», як правонаступник АКБ «ТАС-Комерцбанк», відступило ТОВ «Факторингова компанія «ВЕКТОР ПЛЮС» (фактор) свої права вимоги заборгованості по кредитним договорам, зазначених у реєстрі заборгованостей боржників, право на вимогу якої належить банку на підставі відповідної документації, на підставі договору факторингу від 28 листопада 2012 року №15, часткова копія якого міститься у справі, а саме сторінки 1, 2, 3, 4, 7, 8, 28.

Пункт 1.1 договору факторингу визначає, що реєстр заборгованостей боржників - це інформація, що стосується боржників, права вимоги щодо яких передаються від банку фактору на умовах цього договору, та їх заборгованості, оформлена за формою, встановленою в додатку №1 та додатку №8 до цього договору.

Однак, суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідач та третя особа не надали належним чином засвідчені копії договору факторингу від 28 листопада 2012 року №15 у повному обсязі та додатків до нього, що унеможливлює встановити факт передачі права вимоги за кредитним договором від 06 вересня 2004 року №346/л-р, укладеним між позивачем та АКБ «ТАС-Комерцбанк», до ТОВ «Факторингова компанія «ВЕКТОР ПЛЮС».

З договору про відступлення прав за іпотечними договорами від 28 листопада 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. та зареєстрованого в реєстрі за №6970, укладеного між ПАТ «Сведбанк» (первісний іпотекодержатель) та ТОВ «Факторингова компанія «ВЕКТОР ПЛЮС» (новий іпотекодержатель) відповідно до статті 24 Закону України «Про іпотеку» вбачається, що сторони домовились, що разом із відступленням прав вимоги заборгованостей по кредитних договорах від боржників, що здійснюється на підставі договору факторингу від 28 листопада 2012 року №15, укладеного між сторонами, одночасно відступаються права вимоги за іпотечними договорами, які визначені цим договором.

Згідно з пунктом 1.2 договору про відступлення прав за іпотечними договорами первісний іпотекодержатель відступає новому іпотекодержателю права за іпотечними договорами, перелік яких наведено у додатку №1 до договору.

Належним чином засвідчену копію додатку №1 до договору про відступлення прав за іпотечними договорами від 28 листопада 2012 року - переліку іпотечних договорів, право вимоги за якими відступлено відсутній в матеріалах справи.

Таким чином, неможливо встановити передачу права вимоги за іпотечним договором від 14 жовтня 2004 року, укладеного між позивачем та АКБ «ТАС-Комерцбанк», до ТОВ «Факторингова компанія «ВЕКТОР ПЛЮС».

Разом з тим, відсутні докази, які б підтверджували передачу права вимоги за кредитним договором від 06 вересня 2004 року №346/л-р, укладеним між ОСОБА_3 та АКБ «ТАС-Комерцбанк», та за іпотечним договором від 14 жовтня 2004 року, укладеного між ОСОБА_3 та АКБ «ТАС-Комерцбанк», до ТОВ «Факторингова компанія «ВЕКТОР ПЛЮС», та, відповідно набуття ТОВ «Факторингова компанія «ВЕКТОР ПЛЮС» статусу нового іпотекодержателя нерухомого майна - квартиру за адресою: АДРЕСА_1

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції щодо неприйняття до уваги надану третьою особою не засвідчену копію витягу з реєстру заборгованостей боржників №1-Б від 28 листопада 2012 року, в якому зазначається про передачу заборгованості божника ОСОБА_3 за кредитним договором від 06 вересня 2004 року №346/л-р, в якості доказу переходу права вимоги, оскільки такий витяг не підписаний уповноваженими представниками сторін; витяг містить лише підпис невстановленої особи ОСОБА_8 та відбитку печатки ТОВ «Факторингова компанія «ВЕКТОР ПЛЮС», та не містить відомостей про передачу прав за відповідним іпотечним договором, а тому не може підтверджувати право іпотеки на спірний об'єкт нерухомого майна.

Відповідач зареєстрував за третьою особою іпотеку за відсутності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації, що вказує на невиконання державним реєстратором вимог частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію.

Нотаріус під час вчинення нотаріальних дій з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва обов'язково використовує відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього.

Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отримана нотаріусом під час вчинення нотаріальних дій, залишається у відповідній справі державної нотаріальної контори чи приватного нотаріуса.

Користування Державним реєстром речових прав на нерухоме майно здійснюється безпосередньо нотаріусом, який вчиняє відповідну нотаріальну дію, або його помічником (ст.461 Закону України «Про нотаріат»).

Вказана правова позиція висловлена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 21 січня 2015 року у справі №К/800/66279/13 (реєстраційний номер в ЄДРСР 42627401) та від 02 лютого 2016 у справі №К/800/44973/15 (реєстраційний номер в ЄДРСР 55514131).

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Каплун Юрій Вікторович зареєстрував право іпотеки за ТОВ «Факторингова компанія «ВЕКТОР ПЛЮС», однак не вчиняв будь-яких нотаріальних дій щодо спірного об'єкта нерухомого майна.

Іпотечний договір від 14 жовтня 2004 року, укладений між позивачем та АКБ «ТАС-Комерцбанк», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В., яка, згідно з листом Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 28 жовтня 2016 року №26846/0/11-15, не зупиняла свою нотаріальну діяльність.

Вбачається, що заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подана третьою особою до неналежного державного реєстратора, а відповідач не мав повноважень приймати оскаржуване рішення.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що рішення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Каплуна Юрія Вікторовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29 квітня 2016 року, індексний номер: 29481678, яким зареєстровано іпотеку на об'єкт нерухомого майна: квартиру, загальною площею 51,8 кв. м., житловою площею 31,2 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00), за ТОВ «Факторингова компанія «ВЕКТОР ПЛЮС», суперечить нормам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та підлягає скасуванню як протиправне.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 листопада 2016 року у справі №826/3629/15 за позовом ОСОБА_3 до Реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві та Міністерства юстиції України про скасування рішення та запису, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду у справі №826/3629/15 від 23 грудня 2015 року визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 19077302 від 04 лютого 2015 року, прийняте державним реєстратором Державної реєстраційної служби України стосовно квартири АДРЕСА_1

Третя особа посилається на абзац шостий пункту 41 Порядку ведення державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року №1141, згідно якої, у разі коли внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється щодо державної реєстрації переходу чи припинення речових прав, державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав та поновлює записи про речові права на нерухоме майно, обтяження таких прав, що існували до проведення державної реєстрації прав.

Колегія суддів також не бере до уваги вказані посилання третьої особи, враховуючи, що суд першої інстанції вірно обґрунтував, що в межах спірних правовідносин відповідач прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та не поновлював запис про обтяження таких прав, що існували до проведення державної реєстрації прав.

Помилковими є твердження щодо відсутності порушеного права ОСОБА_3 внаслідок прийняття оскаржуваного рішення.

Рішення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Каплуна Юрія Вікторовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29 квітня 2016 року, індексний номер: 29481678, яким зареєстровано іпотеку на об'єкт нерухомого майна: квартиру, загальною площею 51,8 кв. м., житловою площею 31,2 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1, (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00), за ТОВ «Факторингова компанія «ВЕКТОР ПЛЮС» беззаперечно стосується прав та інтересів ОСОБА_3 як власника цієї квартири.

Крім того, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про відмову в задоволені адміністративного позову в частині скасування запису про іпотеку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 29 квітня 2016 року №14386720 та стягнення з відповідача на користь позивача суму в розмірі 9 500 000,00 грн. на відшкодування заподіяної шкоди з тих самих обґрунтувань які викладені в оскаржуваній постанові суду.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ВЕКТОР ПЛЮС» залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Я.Б.Глущенко

С.Б.Шелест

Повний текст ухвали виготовлено 26 червня 2017 року.

Головуючий суддя Кузьмишина О.М.

Судді: Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.