Справа № 263/160/17
Суддя: Музика О. М.
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 263/160/17
Провадження № 2-а/263/237/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Музики О.М.,

при секретарі Єрмоленкові Р.С.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3В,

представника третьої особи ТОВ «Гранд СГ» ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Маріуполі справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_5 державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради, приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_6, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранд СГ», про визнання дій незаконними, скасування декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність до експлуатації обєкта та скасування рішення про державну реєстрацію права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_5 державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради (далі ОСОБА_5 ДАБК ММР), приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_6 (далі реєстратор), в якому, уточнивши та збільшивши позовні вимоги, просила: визнати протиправними дії ОСОБА_5 ДАБК ММР щодо видачі декларації про початок виконання будівельних робіт щодо реконструкції нежитлових приміщень № № 63, 68 під кафе, яка зареєстрована ОСОБА_5 ДАБК ММР від 29 червня 2016 року № ДЦ 23 та декларації про готовність до експлуатації, яка зареєстрована ОСОБА_5 ДАБК ММР від 15 липня 2016 року № ДЦ 88; визнати незаконною та скасувати декларацію про початок виконання будівельних робіт щодо реконструкції нежитлових приміщень № № 63, 68 під кафе, яка зареєстрована ОСОБА_5 ДАБК ММР від 29 червня 2016 року № ДЦ 23; визнати незаконною та скасувати декларацію про готовність до експлуатації, яка зареєстрована ОСОБА_5 ДАБК ММР від 15 липня 2016 року № ДЦ 88; визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення кафе, загальною площею 201,9 кв. м, розташованого за адресою: проспект Миру, 62, приміщення 63, 68, м. Маріуполь, на підставі декларації про готовність до експлуатації № ДЦ 88, виданої 15 липня 2016 року ОСОБА_5 ДАБК ММР, проведеної реєстратором, а саме: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22 липня 2016 року індексний № 30590068 та запис про державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд СГ» (далі ТОВ «Гранд СГ») на нежитлове приміщення кафе, загальною площею 201,9 кв. м, розташованого за адресою: проспект Миру, 62, приміщення 63, 68, м. Маріуполь, запис про право власності від 20 липня 2016 року № 15533228; вирішити питання про стягнення судового збору.

На обґрунтування вимог ОСОБА_1 посилається на те, що вона є власником нежитлового приміщення № 57, яке розташоване по проспекту Миру, 62 у м. Маріуполі. 15 грудня 2010 року ОСОБА_1 отримала технічний паспорт на громадський будинок, що знаходиться за цією ж адресою. Нежитлове приміщення № 57 розташоване на першому поверсі будинку № 62 по проспекту Миру у м. Маріуполі. У вказаному приміщенні наявні пять вітринних вікон, два вікна з яких самовільно закриті конструкцією зовнішнього оформлення фасаду приміщення № 63, будинку № 62 по проспекту Миру у м. Маріуполі, яке використовується ТОВ «Гранд СГ». Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 листопада 2015 року зобовязано ТОВ «Гранд СГ» за власний рахунок усунути перешкоди у користуванні власнику ОСОБА_1 нежитловим приміщенням № 57 у будинку № 62 по проспекту Миру у м. Маріуполі, шляхом демонтажу на двох вікнах приміщення № 57 рекламних конструкцій закладу громадського харчування суші-бар «Okinawa», розташованих під навісом до входу у підвальне приміщення № 63 у будинку № 62 по проспекту Миру у м. Маріуполі, що належить ТОВ «Гранд СГ». Також у листопаді 2015 року ОСОБА_1 зверталася до Маріупольської міської ради із заявою про проведення перевірки земельного законодавства за указаною адресою. У результаті перевірки ОСОБА_5 земельних відносин Маріупольської міської ради видано акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 08 лютого 2016 року, відповідно до якого встановлено, що ТОВ «Гранд СГ» самовільно зайнята та використовується земельна ділянка із земель житлової та громадської забудови за указаною адресою під розміщення входу у підвал літ. у34 площею 0,0015 га та майданчику площею 0,0051 га, що є порушенням ст. ст. 125, 126, 211, 212 Земельного кодексу України. Також буда надана вказівка про необхідність усунення порушень вимог земельного законодавства від 08 лютого 2016 року № 22-2016. 16 лютого 2016 року ОСОБА_5 земельних відносин Маріупольської міської ради видано акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства, відповідно до якого ТОВ «Гранд СГ» вимоги вказівки від 08 лютого 2016 року не виконано, земельна ділянка не звільнена та не приведена у придатний для використання стан. Після чого ТОВ «Гранд СГ» 22 квітня 2016 року отримано НОМЕР_1/2016 розміщення елемента зовнішнього художнього оформлення будинку № 62 по проспекту Миру у м. Маріуполі. Вказує, що розміщення вивіски зовнішнього художнього оформлення із суміжними співвласниками не узгоджувалося. Також, рішенням господарського суду Донецької області від 02 червня 2016 року за позовом Маріупольської міської ради зобовязано ТОВ «Гранд СГ» звільнити самовільну зайняту земельну ділянку із земель житлової та господарської забудови Маріупольської міської ради, що знаходить по проспекту Миру, 62 приміщення 63 у м. Маріуполі, яка використовується під розміщення входу у підвал літ. у34 площею 0,0015 га та майданчику площею 0,0051 га, та привести зазначену земельну ділянку у придатний для використання стан, шляхом знесення. У звязку із указаним рішенням господарського суду ОСОБА_1 зверталася до ОСОБА_5 ДАБК ММР щодо питань оформлення ТОВ «Гранд СГ» декларації про початок будівельних робіт та готовності до експлуатації, листом від 24 травня 2016 року отримала відповідь № 06-272-01 про відсутність такої інформації. 27 липня 2016 року Маріупольською міською радою до Жовтневого ВДВС міського управління юстиції поданий виконавчий лист на виконання рішення господарського суду Донецької області від 02 червня 2016 року, однак на стадії виконання указаного рішення було встановлено, що прибудова-тамбур, яку необхідно знести на підставі указаного рішення, введено в експлуатацію та зареєстровано в Реєстрі прав власності. Посилаючись на указані обставини, а також на те, що декларація про початок виконання будівельних робіт суперечить рішенню господарського суду Донецької області, тому є незаконною та підлягає скасуванню, при подачі документів до ОСОБА_5 ДАБК ММР товариством не подано документів, які посвідчують право користування чи право власності на земельну ділянку, не отримано згоду усіх співвласників, вважає таку незаконною, відповідно і незаконною є декларація про готовність до експлуатації та рішення про реєстрацію права власності, а введення в експлуатацію ТОВ «Гранд СГ» указаного обєкта будівництва є таким, що порушує її права, тому ОСОБА_1 просила позовні вимоги задовольнити.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 уточнені та збільшені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 ДАБК ММР ОСОБА_3 проти позовних вимог заперечував, просив відмовити у їх задоволенні.

Відповідач приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_6 належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, однак до судового засідання не зявилася, попередньо подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а. с. 86).

Представник третьої особи ТОВ «Гранд СГ» ОСОБА_4 у судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив відмовити у їх задоволенні.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 11, 161 КАС України, виходить з такого.

Судом установлено, що відповідно до Витягу про державну реєстрацію права від 16 грудня 2010 року та технічного паспорту Маріупольського бюро технічної інвентаризації від 15 грудня 2010 року ОСОБА_1 на праві приватної власності належить нежиле приміщення № 57 у будинку № 62 по проспекту Леніна (Миру) у м. Маріуполі, загальною площею 125,6 кв. м (а. с. 812).

Згідно із договором купівлі-продажу від 28 листопада 2012 року, Витягу з державного реєстру правочинів від 28 листопада 2012 року, акта прийому-передачі майна міської комунальної власності нежитлового приміщення, розташованого за адресою: проспект Леніна (Миру), 62, м. Маріуполь, технічного паспорту Маріупольського бюро технічної інвентаризації від 30 липня 2012 року, Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22 липня 2016 року ТОВ «Гранд СГ» належить нежитлове приміщення № № 63, 68, розташоване за адресою: проспект Леніна (Миру), 62, м. Маріуполь, площею 201,9 кв. м (а. с. 3542, 55).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 листопада 2015 року зобовязано ТОВ «Гранд СГ» за власний рахунок усунути перешкодити у користуванні власнику ОСОБА_1 нежитловим приміщенням № 57 у будинку № 62 по проспекту Леніна у м. Маріуполі, шляхом демонтажу на двох вікнах приміщення № 57 рекламних конструкцій закладу громадського харчування суші-бар «Okinawa», розташованих під навісом до входу у підвальне приміщення № 63 у будинку № 62 по проспекту Миру (Леніна) у м. Маріуполі, що належить ТОВ «Гранд СГ» (а. с. 1317).

У квітні 2016 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернулася до Головного ОСОБА_5 містобудування і архітектури Маріупольської міської ради та ОСОБА_5 ДАБК ММР із вимогою зупинити розгляд будь-яких заяв щодо узгодження, оформлення фасаду, узгодження декларацій про початок будівельних робіт, про готовність до експлуатації приміщення за адресою: приміщення № 63, будинок № 62, проспект Леніна (Миру), м. Маріуполь та не видачу і неузгодження паспортів на оформлення указаного фасаду (а. с. 18, 19).

Листом від 18 травня 2016 року № 06-01-20/744-02 Головним ОСОБА_5 містобудування і архітектури Маріупольської міської ради ОСОБА_2 повідомлено, що копії декларацій ТОВ «Гранд» про початок виконання будівельних робіт та готовність до експлуатації приміщення № 63 у будинку № 62 по проспекту Миру у м. Маріуполь до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради не надходило (а. с. 22).

Листом від 06 квітня 2016 року № 06-145-01 ОСОБА_5 ДАБК ММР повідомлено ОСОБА_2 про те, що на момент проведення перевірки за адресою: приміщення № 63, будинок № 62, проспект Леніна (Миру), м. Маріуполь, факту виконання будівельних робіт не виявлено, конфігурація та площа приміщень відповідає технічному паспорту, виконаному Маріупольським БТІ від 30 липня 2012 року (а. с. 24).

Відповідно до акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства ОСОБА_5 земельних відносин Маріупольської міської ради від 08 лютого 2016 року встановлено, що ТОВ «Гранд СГ» самовільно зайнята та використовується земельна ділянка із земель житлової та громадської забудови за адресою: проспект Леніна (Миру), 62, приміщення 63, м. Маріуполь, під розміщення входу у підвал літ. у34 площею 0,0015 га та майданчику площею 0,0051 га, що є порушенням вимог ст. ст. 125, 126, 211, 212 Земельного кодексу України (а. с. 25)

Згідно із вказівкою про необхідність усунення порушень вимог земельного законодавства ОСОБА_5 земельних відносин Маріупольської міської ради від 08 лютого 2016 року № 22/2016 встановлено, що ТОВ «Гранд СГ» самовільно зайнята та використовується земельна ділянка із земель житлової та громадської забудови за адресою: проспект Леніна (Миру), 62, приміщення 63, м. Маріуполь, під розміщення входу у підвал літ. у34 площею 0,0015 га та майданчику площею 0,0051 га, що є порушенням вимог ст. ст. 125, 126, 211, 212 Земельного кодексу України та запропоновано усунути виявлені порушення земельного законодавства у семиденний строк (а. с. 26).

Листом від 10 лютого 2016 року № С-37 ОСОБА_5 земельних ресурсів Маріупольської міської ради повідомлено ОСОБА_1 про те, що ТОВ «Гранд СГ» самовільно зайнята та використовується земельна ділянка за адресою: приміщення 63, проспект Миру, 62, м. Маріуполь, під розміщення входу у підвал літ. у34 площею 0,0015 га та майданчику площею 0,0051 га, що є порушенням ст. ст. 125, 126, 211, 212 Земельного кодексу України (а. с. 20).

Відповідно до акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства ОСОБА_5 земельних відносин Маріупольської міської ради від 16 лютого 2016 року встановлено, що ТОВ «Гранд СГ» вимоги вказівки від 08 лютого 2016 року № 22/2016 не виконало (а. с. 27).

Головним управління містобудування і архітектури Маріупольської міської ради затверджено НОМЕР_1/2016 від 22 квітня 2016 року про розміщення елемента зовнішнього художнього освітлення (а. с. 2834, 43).

ОСОБА_5 ДАБК ММР листом від 24 травня 2016 року № 06-272-01 повідомлено ОСОБА_2, що будь-яка інформація стосовно документів, які надають право ТОВ «Гранд СГ» виконувати будівельні роботи або експлуатувати приміщення за указаною адресою, не надходило (а. с. 47).

Рішенням господарського суду Донецької області від 02 червня 2016 року зобовязано ТОВ «Гранд СГ» звільнити самовільно зайняту земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови Маріупольської міської ради, яка розташована по проспекту Миру (Леніна), 62, приміщення 63 у м. Маріуполі, яка використовується для розміщення входу у підвал літ. у34 площею 0,0015 га та майданчику площею 0,0051 га та привести земельну ділянку у придатний для використання стан, шляхом знесення (а. с. 4446).

Управляння ДАБК ММР від 29 червня 2016 року прийнято декларацію про початок виконання будівельних робіт № ДЦ 23 категорії складності ІІІ нежитлових приміщень загальною площею будівлі відповідно до проектної документації 200,6 кв. м за адресою: проспект Миру, 62, м. Маріуполь, замовник ТОВ «Гранд СГ» (а. с. 100102).

ОСОБА_5 ДАБК ММР 15 липня 2016 року зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації обєкта № ДЦ 88, який належить до І-ІІІ категорії складності ТОВ «Гранд СГ», який розташований за адресою: проспект Миру, 62, м. Маріуполь, реконструкція нежитлових приміщень № № 63, 68 під кафе, загальною площею 201,9 кв. м (а. с. 103106).

На виконання вимог ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполь Донецької області від 02 червня 2017 року Відділом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради направлено реєстраційну справу № 23 на приміщення № № 63, 68 по проспекту Миру, 62 у м. Маріуполі, яка оглянута та оголошена у судовому засіданні учасникам процесу.

Згідно з матеріалами указаної реєстраційної справи 22 липня 2016 року державним реєстратором ОСОБА_6 винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22 липня 2016 року № 30590068, яким проведено державну реєстрацію права власності, форма власності приватна, розмір частки 1/1 на нежитлові приміщення № № 63, 68 кафе, що розташоване по проспекту Миру, 62, м. Маріуполь за обєктом ТОВ «Гранд СГ». Підставою для проведення державної реєстрації є заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ТОВ «Гранд СГ», квитанція, відомості про набуття права власності ТОВ «Гранд СГ», декларації про початок виконання будівельних робіт від 29 червня 2016 року та декларації про готовність до експлуатації обєкта від 15 липня 2016 року.

Наведені обставини відповідно до вимог ч. 3 ст. 72 КАС України визнані сторонами і у суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання, тому такі окремому доказуванню не підлягають.

Вирішуючи питання про заявлені вимоги, суд виходить з такого.

Відповідно до частин першої, другої статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в редакції, чинній на момент реєстрації відповідачем декларації про початок виконання будівельних робіт, право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на обєктах, що належать до I - III категорій складності, підключення обєкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом пяти робочих днів з дня надходження декларації.

Частиною восьмою статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Відповідно до частини другої статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати обєкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», зокрема статтею 39-1, встановлено єдину підставу для скасування Інспекцією реєстрації декларації, а саме: подання субєктом недостовірних даних, які є підставою вважати обєкт самочинним будівництвом.

При цьому такі недостовірні дані повинні відповідати одній із наступних умов, які дають підстави вважити обєкт самочинним будівництвом: обєкт збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; обєкт збудований або будується без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи; обєкт збудований або будується без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта.

У той же час, за змістом частини першої статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» виявлення Інспекцією недостовірних даних у зареєстрованій декларації, які не є підставою вважати обєкт самочинним будівництвом, є підставою для внесення до декларації змін у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а не для скасування реєстрації декларації.

Згідно із декларацією про початок виконання будівельних робіт від 29 червня 2016 року містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки видані згідно з п. 25 наказу Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 07 липня 2011 року № 109 містобудівні умови та обмеження для проектування реконструкції житловим та нежитлових приміщень без зміни їх зовнішньої конфігурації не надаються. Земельна ділянка використовується для будівництва на підставі п. 4 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

У якості проектної документації заявником зазначено документацію, розроблену ФОП ОСОБА_7 під керівництвом головного архітектора проекту ОСОБА_7, серія та номер кваліфікаційного сертифіката АА № 001236. Реконструкція здійснюється непідрядним засобом.

Згідно з ч. 4 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» реконструкція, реставрація або капітальний ремонт обєктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані, реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, звязку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а також комплексна реконструкція кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду і нове будівництво обєктів інженерно-транспортної інфраструктури відповідно до містобудівної документації на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності можуть здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Так, відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466 «ОСОБА_3 питання виконання підготовчих і будівельних робіт» реконструкція, реставрація або капітальний ремонт обєктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані, реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, звязку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а також комплексна реконструкція кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду і нове будівництво обєктів інженерно-транспортної інфраструктури відповідно до містобудівної документації на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності можуть здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Пунктом 25 до Переліку обєктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлового комунального господарства України від 07 липня 2011 року № 109, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 22 липня 2011 року № 913/19651 віднесено реконструкцію житлових та нежитлових приміщень без зміни їх зовнішньої конфігурації, улаштування в існуючих житлових будинках, адміністративно-побутових будівлях підприємств та громадських будівлях вбудованих приміщень громадського призначення.

У справі, де предметом розгляду є декларація про початок виконання будівельних робіт, питання про те, що обєкт збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети відсутній, оскільки декларацію про початок виконання будівельних робіт видано саме на реконструкцію нежитлових приміщень № № 63, 68 під кафе, і у такому випадку така реконструкція може здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

При цьому наявність рішення господарського суду Донецької області від 02 червня 2016 року про звільнення саме земельної ділянки від торгового майданчика не може вказувати на наявність порушень при надані дозволу на реконструкції нежитлових приміщень і не може вказувати на порушення земельного законодавства.

Інших порушень, які передбачені ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», зокрема, що обєкт збудований або будується без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, обєкт збудований або будується без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, позивачем не наведено, а також таких не здобуто під час розгляду справи судом.

Виходячи із зазначеного, суд виходить з того, що у спірних правовідносинах відсутні обставин, з якими закон повязує наявність підстав для скасування зареєстрованої декларації.

Згідно із декларацією про готовність до експлуатації обєкта, який належить до І-ІІІ категорії складності від 15 липня 2016 року, пунктом 14 якої зазначено, що вбудовано-прибудованих приміщень житлового будинку не має, а пунктом 17 зазначено, що на обєкті виконано всі передбачені проектною документацією згідно з державними будівельними нормами, стандартами та правилами роботи, у тому числі щодо доступності для маломобільних груп населення.

Отже, з огляду на викладене суд враховує, що характеристики обєкта, зазначеного у декларації про початок виконання будівельних робіт, обєкта, щодо якого розроблено проектну документацію та обєкта готовності до експлуатації співпадають по таким ознакам як просторове місце розташування (адреса), геометрична площа та правовий статус тощо, що є необхідним та достатнім для висновку про те, що вказані обєкти є одним і тим же. Зворотніх даних учасниками процесу суду не представлено.

За вказаних обставин, посилання позивача на наявність підстав для скасування декларації про початок виконання будівельних робіт та відповідно декларації про готовність до експлуатації обєкта з мотивів подання декларації щодо обєкта як однієї із ознак можливого самочинного будівництва, є необґрунтованим.

Так, щодо площі 200,6 кв. м, визначеної у декларації про початок виконання будівельних робіт, та площі 201,9 кв. м, визначеної у декларації про готовність до експлуатації обєкта, слід зазначити наступне.

Відповідно до пункту В.7 додатку В «Правила підрахунку площі квартири у житловому будинку і гуртожитку, площі житлового будинку, площі приміщень, площі забудови, будівельного обєму, поверховості житлового будинку та перелік обовязкових техніко-економічних показників» ДБН України В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» площа забудови будинку визначається як площа горизонтального перерізу по зовнішньому обводу будинку на рівні цоколя, включаючи виступні частини. Площа під будинком, розташованим на стовпах, а також проїзди під будинком включаються до площі забудови.

Зазначені положення також закріплено у пункті 6.4 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 № 127.

У той же час, відповідно до пункту 6.1 Інструкції підрахунок площ приміщень будинків здійснюється в журналах внутрішніх обмірів. Площу приміщень будинків визначають за їх розмірами, вимірюваними між опорядженими поверхнями стін і перегородок на рівні підлоги (без урахування плінтусів). Площа ніш у стінах, заглиблення яких складає більше 10,0 см, ширина не менше 100,0 см і висота від підлоги 1,8 м і більше (за винятком ніш для приладів опалення), уключається в площу приміщення, у якому вони розміщені.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що показник «площа забудови» є відмінним від показника «площа приміщення» та передбачає інший механізм його обчислення. Тобто, відмінності у кількісному значенні вказаних показників не є такими, що свідчать про намір здійснення будівельних робіт поза межами існуючої забудови.

За вказаних обставин, посилання позивача також на наявність підстав для скасування декларації про початок виконання будівельних робіт з мотивів здійснення будівництва за межами існуючої забудови як однієї із ознак можливого самочинного будівництва, є також необґрунтованим.

Також, у справі відсутні дані щодо недотримання заявником ТОВ «Гранд СГ» при реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт будь-яких вимог щодо порядку затвердження проектної документації.

Суд також зазначає про необґрунтованість доводів позивача щодо наявності підстав для скасування зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт з мотивів відсутності факту отримання згоди усіх співвласників будинку, оскільки такі вимоги відсутні у виданих містобудівних умовах та обмеженнях.

Крім цього, необхідно зазначити, що відповідальність субєктів містобудування, які є замовниками будівництва обєктів, за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, у тому числі, за наведення недостовірних даних у декларації про початок виконання будівельних робіт, передбачена положеннями частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», у той час як виключні підстави для скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт встановлено частиною другою статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На виконання вищевказаної норми процесуального права, судом не отримано доказів, що ОСОБА_5 ДАБК ММР не правомірно погоджена декларація про початок виконання будівельних робіт та відповідно зареєстрована декларація про готовність до експлуатації обєкта.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

У силу ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладені процесуальні норми суд вважає, що відповідачем доказано належними та допустимими доказами правомірність оскаржуваних декларацій, які зареєстровані відповідачем у межах та у спосіб, встановлений Законом, на виконання вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» і ґрунтується на відсутності фактів порушення указаного Закону.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 КАС є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 6 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Рішення, прийняті субєктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 6 КАС.

У справі за конституційним поданням щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) Конституційний Суд України в Рішенні від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 дав визначення поняттю «охоронюваний законом інтерес», який вживається в ряді законів України, у логічно-смисловому звязку з поняттям «право» (інтерес у вузькому розумінні цього слова), який розуміє як правовий феномен, що: а) виходить за межі змісту субєктивного права; б) є самостійним обєктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для субєктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. Поняття «охоронюваний законом інтерес» у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому звязку з поняттям «право» має один і той же зміст.

Таким чином, обовязковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення субєктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

Аналіз вищезгаданих норм права дає підстави вважати, що судовому захисту підлягають порушені права, свободи та інтереси, належні безпосередньо заявнику. При розгляді справи судом таких порушень не встановлено.

З огляду на наведене, враховуючи відсутність підстав для визнання незаконними та скасування декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність до експлуатації, слід дійти висновку про відсутність підстав для скасування рішення про реєстрацію права власності ТОВ «Гранд СГ».

З огляду на викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 11, 17, 70, 72, 88, 94, 99, 158-163, 167, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 державного архітектурно будівельного контролю Маріупольської міської ради, приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_6, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранд СГ», про визнання дій незаконними, скасування декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність до експлуатації обєкта та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів від дня отримання її копії.

Суддя: О.М. Музика