Справа № 818/744/17
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2017 р. Справа №818/744/17

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Опімах Л.М., суддів: Бондаря С.О., Соп"яненка О.В.

за участю секретаря судового засідання - Бондаренко Л.В.,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного агенства рибного господарства України, Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Сумській області про визнання дій незаконними, стягнення середнього заробітку за час невиконання рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який підтримав в судовому засіданні, мотивуючи позовні вимоги тим, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 22 березня 2017 року визнано незаконним та скасовано наказ голови Держрибагентства України від 28.12.2016 № 103 - ТО Про звільнення ОСОБА_1І., позивача поновлено на посаді заступника начальника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Сумській області, стягнуто з Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Сумській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 25740,18 грн.

Рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць звернуто до негайного виконання.

Незважаючи на те, що представник Державного агентства рибного господарства України був присутній під час проголошення рішення і йому було відомо зміст рішення, відповідач протягом тривалого часу ухилявся від його виконання, лише 13 травня 2017 року Головою Державного агентства рибного господарства України був виданий наказ №42-ТО «Про поновлення ОСОБА_1І.»

За таких обставин, позивач просить у відповідності до вимог ст.236 Кодексу Законів про працю України визнати протиправними дії Державного агентства рибного господарства України, які полягали у затримці виконання судового рішення та стягнути з Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та трегулювання рибальства в Сумській області середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 23.03.2017 року по 12.05.2017 року.

Представник відповідача, Державного агентства рибного господарства України, в судовому засіданні проти позову заперечив, пояснив, що Держрибагенство діяло в порядку та у спосіб визначений законодавством. Постанова суду надішла до відповідача 31.03.2017 року, 14.04.2017 року вступила в законну силу, позивач подав заяву лише 27.04.2017 року. До органів виконавчої служби з приводу примусового виконання рішення суду позивач не звертався. Крім того, зазначив, що позивач не вірно обрав спосіб захисту своїх прав у даному випадку, вважає, що такі вимоги повинні розглядатися за правилами ч.9 ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представник відповідача, Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та трегулювання рибальства в Сумській області, в судовому засіданні зазначив, що Управління лише здійснює нарахування та виплату заробітної плати, питання щодо прийняття на роботу, звільнення, і, в даному випадку, поновлення працівників відносться до повноважень Державного агентства рибного господарства України.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши посиьмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задовленню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою Сумського окружного адміністративного суду від 22 березня 2017 року визнано незаконним та скасовано наказ голови Держрибагентства України від 28.12.2016 № 103 - ТО Про звільнення ОСОБА_1І., позивача поновлено на посаді заступника начальника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Сумській області, стягнуто з Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Сумській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 25740,18 грн.

Рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць звернуто до негайного виконання. ( а.с. 8-10) Рішення набрало законної сили 14.04.2017 року.

Головою Державного агентства рибного господарства України був виданий наказ №42-ТО «Про поновлення ОСОБА_1І.» 13 травня 2017 року. ( а.с.11)

Суд вважає, що відповідачем, Державним агентством рибного господарства України, допущено протиправну бездіяльність, яка полягала у затримці виконання рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді, з огляду на таке.

Відповідно до статті 235 КЗпП у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

За правилами частини другої статті 235 зазначеного Кодексу при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Статтею 236 КЗпП встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Зазначена вище стаття КЗпП не містить застережень, що власник або уповноважений ним орган не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, якщо працівник не вчинив додаткові дії, в цьому випадку - пред'явлення рішення до примусового виконання, що вказують на його бажання поновитися на роботі.

Відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Частиною другою статті 257 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

При цьому пунктом 3 частини першої статті 256 КАС України передбачено, що постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Частиною четвертою статті 257 КАС України законодавець обумовив питання примусового виконання судових рішень у порядку, встановленому Законом України. Цим підкреслюється винятковість саме примусового виконання рішення адміністративного суду.

Відповідно до статті 5 Закону примусове виконання рішень покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Отже, правова природа діяльності органів державної виконавчої служби та її основне призначення полягає саме в примусовому виконанні рішень суду, в тому числі постанов судів про поновлення на посадах у відносинах публічної служби, які набрали законної сили, що і є підставою для негайного їх виконання. Добровільне виконання рішення суду боржником - це його законодавчо встановлений обов'язок. Зокрема, зазначений обов'язок не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі. В таких випадках держава в особі органу державної виконавчої служби несе відповідальність за виконання остаточних судових рішень.

При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 34 постанови від 6 листопада 1992 року N 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Разом з тим, на думку суду висловлена позиція, яка є обов'язковою для виконання має розцінюватись в поєднанні із наступним.

Згідно з ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до частини 9 статті 267 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

У пунктах 46, 48, 51, 53, 54 рішення від 15.10.2009 року у справі "ОСОБА_2 проти України" (заява N 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Заявникові не можна дорікати за неподання до державної виконавчої служби заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов'язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

З врахуванням зазначеного, враховуючи беззаперечне право особи на працю та її оплату, суд приходить до висновку, що навіть за наявності порушеного позивачем (належно не вибраного) способу порядку звернення до адміністративного суду із позовом або заявою (у даній категорії справ) не може стати наслідком продовження зловживання її правом на судовий захист у правовідносинах, де вже право на працю визнане судом.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідачем, Державним агентством рибного господарства України, допущена протиправна бездіяльність, яка полягала у невиправданій затримці виконання рішення суду про поновлення позивача на посаді. Зазначені обставини є підставою для виплати позивачеві середнього заробітку за час затримки у розмірі 15 730,11 грн., виходячи із середньоденного заробітку позивача 476,67 грн. та тривалості такої затримки у кількості 33 робочих днів.

З огляду на те, що безпосередньо нарахування та виплату заробітної плати позивачеві здійснює підпорядковане Держрибагенству Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та трегулювання рибальства в Сумській області, то саме за нього належить стягнути зазначену суму на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державного агенства рибного господарства України, Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Сумській області про визнання дій незаконними, стягнення середнього заробітку за час невиконання рішення задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Державного агенства рибного господарства України, яка полягала у невиконанні рішення суду про поновлення на роботі ОСОБА_1 в період часу з 23 березня 2017 року по 12 травня 2017 року включно.

Стягнути з Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Сумській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі ОСОБА_1 у розмірі 15730,11 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя Л.М. Опімах

Судді С.О.Бондар

ОСОБА_3

Повний текст постанови складений 26 червня 2017 року.