Справа № 170/167/17
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/6347/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на постанову Шацького районного суду Волинської області від 27 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

17.03.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області, в якому, із урахуванням уточнення позовних вимог, просить визнати протиправною відмову відповідача щодо перерахунку йому щомісячного довічного грошового утримання; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання, з 8 червня 2016 року, в розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на посаді голови Шацького районного суду, і в разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснювати перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Постановою Шацького районного суду Волинської області від 27 квітня 2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання як суді у відставці з урахуванням доплати за вислугу років в розмірі 30 (тридцять) відсотків посадового окладу судді замість належної йому доплати за вислугу років в розмірі 40 (сорок) відсотків посадового окладу судді та дії щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання як суді у відставці без належної йому доплати за перебування на адміністративній посаді голови суду в суді в розмірі 10 (десять) відсотків посадового окладу судді відповідного суду. Зобовязано Шацько-Любомльське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської, починаючи з 8 червня 2016 року, провести перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1, з урахуванням належної йому доплати за вислугу років в розмірі 40 (сорок) відсотків посадового окладу судді замість нарахованої і виплаченої йому доплати за вислугу років у розмірі 30 (тридцять) відсотків посадового окладу судді, та з урахуванням ненарахованої і невиплаченої належної йому доплати за перебування на адміністративній посаді голови суду в суді в розмірі 10 (десять) відсотків посадового окладу судді відповідного суду, з урахуванням виплачених ОСОБА_1 сум щомісячного довічного грошового утримання Зобовязано Шацько-Любомльське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської проводити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 за його зверненням, поданим у встановленому чинним на час звернення порядку, у звязку із зміною розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на посаді голови відповідного суду, у тому числі, у звязку зі зміною розміру посадового окладу судді, розміру доплати за перебування на адміністративні посаді голови суду, розміру доплати за вислугу років (відповідний стаж роботи судді у відставці ОСОБА_1 17 років). В решті позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що згідно з довідкою №496 від 02.10.2015 року, наданою Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Волинській області про суддівську винагороду судді Шацького районного суду Волинської області станом на 01.12.2013 року, на підставі якої на даний час відповідач нараховує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1, вказано розмір надбавки за вислугу років 30 відсотків посадового окладу судді, без зазначення відповідного стажу роботи. Довідка видана на підставі особового рахунку по відповідній посаді судді Шацького районного суду Волинської області. Розмір доплати за перебування на адміністративній посаді в суді у довідці не вказано. Разом з тим, щомісячне грошове утримання позивача згідно з постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.11.2014 року призначено, виходячи з відповідно стажу його роботи 17 років (тобто понад 15 років) та розміру заробітної плати судді, який працює на посаді голови Шацького районного суду.

Суд першої інстанції посилається на те, що відповідно до ч.5 ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи, зокрема, більше 15 років 40 відсотків посадового окладу. Аналогічна норма, передбачена ч.5 ст.133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI, була чинна у період з 08.06.2016 року по 29.09.2016 року.Відповідно до ч. 6 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII голові суду виплачується щомісячна доплата у розмірі 10 відсотків посадового окладу судді відповідного суду. Аналогічна норма, передбачена ч. 5 ст. 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI, була чинна у період з 08.06.2016 року по 29.09.2016 року.

Тому дії відповідача щодо нарахування і виплати позивачу щомісячного довічного грошового утримання як суді у відставці з урахуванням доплати за вислугу років в розмірі 30 (тридцять) відсотків посадового окладу судді замість належної йому доплати за вислугу років в розмірі 40 (сорок) відсотків посадового окладу судді та дії щодо нарахування і виплати позмвачу щомісячного довічного грошового утримання як суді у відставці без належної йому доплати за перебування на адміністративній посаді голови суду в суді в розмірі 10 (десять) відсотків посадового окладу судді відповідного суду слід визнати протиправними та зобовязати відповідача провести відповідний перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача з 08.06.2016 року, як зазначено у позові.

Разом з тим, суд першої інстанції звертає увагу, що відповідачем на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.11.2014 року вірно обчислено розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача 68 відсотків грошового утримання судді, що працює на посаді голови Шацького районного суду Волинської області, пропорційно встановлених відповідним розрахунком 17 повних років роботи позивача на посаді судді.

Отже, вимога позивача про перерахунок і отримання щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, що працює на посаді голови Шацького районного суду Волинської області, на підставі рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року у справі №4-рп/2016, є безпідставною.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її винесеною в частині з порушенням норм матеріального права, ОСОБА_1 та Шацько-Любомльське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області оскаржили її, подавши апеляційні скарги.

ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі просить скасувати постанову Шацького районного суду Волинської області від 27 квітня 2017 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог та зобовязати відповідача провести перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 80 відсотків грошової винагороди судді, який працює на посаді голови Шацького районного суду з 08 червня 2016 року по 27 квітня 2017 року в розмірі 251 400,01 грн. з урахуванням вип лачених сум.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови не враховано Рішення Конституційного суду України від 08.06.2016 року №4-рп/2016 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України що до відповідності Конституції України положень частини третьої, абзаців пер шого, другого, четвертого, шостого частини п'ятої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та положень пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих ак тів України щодо пенсійного забезпечення» (справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці) положення: частини третьої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII; абзаців першого, другого, четвертого, шостого частини п'ятої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодав чих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, Закону України «Про внесення з мін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII; пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесен ня змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII в частині скасування з 01 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утриман ня відповідно до Закону України « Про судоустрій і статус суддів» - визнано таким, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Шацько-Любомльське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області своїй апеляційній скарзі просить скасувати постанову Шацького районного суду Волинської області від 27 квітня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт Шацько-Любомльське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області зазначає, що з 08.06.2016р., у звязку з ухваленням Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016р. № 4-рп/2016 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та положень пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», визнано неконституційними окремі норми статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Зокрема, відповідно до статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції від 08.06.2016р.) судді, який вийшов у відставку, виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. Відповідно до Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII з 28 березня 2015 року набрала чинності нова редакція Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Таким чином, відмова позивачу управлінням у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання викликана не протиправними діями, а прийняттям законодавцем нового закону, яким скасовується дія попередньої законодавчої норми, оскільки замінена пізнішою, яка регулює ті самі суспільні відносини.

Апелянт стверджує, що позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання у відставці з 12.03.2013 року, згідно рішення Львівського апеляційного адміністративного суду відповідно до частини ч.4 ст.43 Закон України «Про статус суддів», що втратив чинність на підставі Закону № 2453-VI. А оскільки Конституційним Судом положення ст.43 Закон України «Про статус суддів» у період його чинності неконституційними не визнавались, не переглядались, то і провести позивачу будь-який перерахунок щомісячного довічного грошового утримання на підставі іншого діючого закону, у відповідача немає правових підстав.

Також, апелянт звертає увагу, що стаж роботи судді у позивача 17 років. Виходячи з вищевикладеного, щодо позивача застосування норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є помилковим.

Крім того, помилковим є рішення суду зобовязати управління здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача з урахуванням доплати за вислугу років в розмірі 40 відсотків посадового окладу судді та з урахуванням не нарахованої йому доплати за перебування на адміністративній посаді голови суду в суді в розмірі 10 відсотків посадового окладу судді відповідного суду, а також проводити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача за його зверненням, поданим у встановленому чинним на час звернення порядку, у звязку із зміною розміру складових суддівської винагороди судді , який працює на посаді судді відповідного суду , в тому числі , у звязку зі зміною розміру посадового окладу судді, розміру доплати за перебування на адміністративній посаді голови суду , розміру доплати за вислугу років. Документи для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям подаються відповідно до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008р. №3-1(зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.03.2008р. №200/14891. На даний час управління використовує для нарахуваня виплат позивачу оформлено відповідну довідку територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області № 496 від 02.10.2015 року. У цій довідці посада позивача вказана як «суддя Шацького районного суду», а не «голова», розмір доплати за вислугу років 30%, доплата за перебуванням на адміністративній посаді в суді відсутня. Чинність довідки позивачем не оскаржувалась в установленому законодавством порядку і інших документів, що підтверджують його статус голови суду, доплати за вислугу років 40% та за перебуванням на адміністративній посаді 10%, та які потрібні для обчислення йому щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці від 25.01.2008р. №3-1 не надавались.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке прийнято у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього Кодексу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області підлягає задоволенню з наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що Указом Президента України від 22.07.2004 року №837/2004 ОСОБА_1 звільнено з посади судді Шацького районного суду Волинської області відповіцно до п.9 ч.5 ст.126 Конституції України, ст.43 Закону України «Про статус суддів», у зв'язку з поданням заяви про відставку за станом здоров'я, що перешкоджає продовженню виконання обов'язків.

На цаний час ОСОБА_1 перебуває на обліку у ОСОБА_2 обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області, (яке є правонаступником управління Пенсійного фонду України в Шацькому районі Волинської області) як отримувач щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області №10/11-01 від 13.03.2017р. повідомлено ОСОБА_1 про відмову у проведенні перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання, оскільки таке призначеному йому на підставі і в спосіб прямо передбачені судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Також, встановлено, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.11.2014 року у справі №876/11400/13 зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Шацькому районі Волинської області призначити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 12.03.2013 року, відповідно до частини 4 статті 43 Закону України «Про статус суддів», виходячи із розміру заробітної плати судді, який працює на посаді голови Шацького районного суду, але не більше десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, на день проведення виплати з урахуванням нарахованих та виплачених сум. Постанова була виконана у встановленому законодавством порядку.

08.06.2016 року, згідно з постановою Шацького районного суду Волинської області від 07.12.2016 року у справі №170/743/16-а, ОСОБА_1 проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання без обмеження граничного розміру з урахуванням частини ч.4 ст.43 Закон України «Про статус суддів», виходячи із розміру заробітної плати судді, який працює на посаді голови Шацького районного суду (як було зазначено у постанові Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.11.2014 року по справі №876/11400/13). Постанова була виконана управлінням у встановленому порядку. Для розрахунку прийнято довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 495 та № 496 від 02.10.2015 року, наданих Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Волинській області.

Частина третя ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» до внесення до неї змін Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI передбачала: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання».

Законом України від 8 липня 2011 року №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, частину третю і п'яту статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» викладено в новій редакції, згідно з якою щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді (частина третя статті 138 Закону). Максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність (частина п'ята статті 138 Закону).

Рішенням Конституційного Суду України від 3 червня 2013 року №3-рп/2013 визнано такими, що не відповідаютьКонституції України (є неконституційними) частину третю, перше, друге, третє речення частини п'ятої статті 138 Закону №2453-VI у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи".

Абзацом третім пункту 8 Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 2013 року №3-рп/2013 встановлено, що частина третя статті 138 Закону №2453-VI у редакції Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність, з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року № 1166-VII внесено зміни до ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453 VI, які набрали чинності з 01 квітня 2014 року, та встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 70% грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування судді, який працює на відповідній посаді.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року № 76-VIII внесено зміни до ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453 VI, які набрали чинності з 01 січня 2015 року та встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 60% грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування судді, який працює на відповідній посаді.

28 березня 2015 року набрав чинності Закон України від 12 лютого 2015 року №192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд» (далі Закон N 192-VIII), яким викладено в новій редакції всі положення Закону України від 7 липня 2010 року N 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (далі Закон № 2453-VI).

Частиною статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 № 192-VIII передбачено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно п. 5 розділу ІІІ «;Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII, який набрав чинності з 01 квітня 2015 року, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Пунктом 17 вищезазначеного Закону внесено зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції Закону України від 12 лютого 2015 року №192-VIII), а саме частину третю-п'яту статті 141 викладено в новій редакції, згідно якої щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 60 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Умови та порядок перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддів Конституційного Суду України визначаються Кабінетом Міністрів України.

Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до цієї статті або право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про прокуратуру», «;Про статус народного депутата України», «;Про державну службу», щомісячне довічне грошове утримання, призначене відповідно до цієї статті, не виплачується; у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на інших посадах/роботах щомісячне довічне грошове утримання, розмір якого перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

З 1 січня 2016 року виплата щомісячного довічного грошового утримання, призначеного відповідно до цієї статті, на період роботи на посадах, які дають право на його призначення або право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про прокуратуру», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», припиняється. На цей період призначається і виплачується пенсія відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Після звільнення з роботи щомісячне довічне грошове утримання виплачується у повному розмірі.

Максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

В подальшому, Рішенням Конституційного Суду України 8 червня 2016 року № 4-рп/2016 визнано неконституційними положення:

- ч.3 статті 141 Закону «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року №2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII;

- абзц. 1,2,3,4 та першого, другого речень абзацу шостого ч.5 статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року №2453-VI у редакціях Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII, Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року №911-VIII;

- п. 5 розділу ІІІ «;Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII в частині скасування з 1 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Конституційний Суд України в рішенні №4-рп/2016 від 08.06.2016 року дійшов висновку, що при зменшенні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді з 80 до 60 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, а також при виключенні положення, згідно з яким за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання судді збільшується на два відсотки від розміру його заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, відбулося зниження рівня матеріального забезпечення судді у відставці і як наслідок - гарантій незалежності такого судді, що може впливати на здійснення справедливого правосуддя та реалізацію права кожного на захист судом. Виключення положення щодо можливості перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв'язку зі збільшенням грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, також знижує гарантії незалежності суддів.

Частиною 4 резолютивної частини Конституційний Суд України вказав наступний порядок виконання рішення: частина третя статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, яка суперечитьКонституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Натомість застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, тобто у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання».

Тобто, з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного Рішення відновила дію та підлягає застосуванню частина третя статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, шо згідно приписів ст.73 Закону України «Про Конституційний Суд України», згідно з якими у разі якщо акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність та Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016р. №4-рп/2016 у справі (№1-8/2016) за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої, абзаців першого, другого, четвертого, шостого частини п'ятої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та положень пункту 5 розділу III Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці).

За таких підстав, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у позивача відсутнє право на перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання.

Разом з тим, судом встановлено, що пенсійним органом перерахунок довічного грошового утримання позивача після ухвалення Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016р. №4-рп/2016 на час подання позову вже здійснено.

Крім того, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції безпідставно зобовязано відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача з урахуванням доплати за вислугу років в розмірі 40 відсотків посадового окладу судді та з урахуванням не нарахованої йому доплати за перебування на адміністративній посаді голови суду в суді в розмірі 10 відсотків посадового окладу судді відповідного суду, а також проводити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача за його зверненням, поданим у встановленому чинним на час звернення порядку, у звязку із зміною розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на посаді судді відповідного суду, в тому числі, у звязку зі зміною розміру посадового окладу судді, розміру доплати за перебування на адміністративній посаді голови суду, розміру доплати за вислугу років.

Документи для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям подаються відповідно до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008р.

Встановлено, що управління використовує для нарахуваня виплат позивачу оформлено відповідну довідку територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області № 496 від 02.10.2015 року (а.с.5). У цій довідці посада позивача вказана як «суддя Шацького районного суду», а не «голова», розмір доплати за вислугу років 30%, доплата за перебуванням на адміністративній посаді в суді відсутня. Чинність довідки позивачем не оскаржувалась в установленому законодавством порядку і інших документів, що підтверджують його статус голови суду, доплати за вислугу років 40% та за перебуванням на адміністративній посаді 10%, та які потрібні для обчислення йому щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці від 25.01.2008р. №3-1 не надавались.

Враховуючи зазначене у сукупності апеляційний суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах УПФУ діяло в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Законами України, оскільки у відповідача відсутні правові підстави для вчинення дій, зазначених позивачем, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Отже, оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст. 202 КАС України є підставою для скасування та прийняття нової постанови.

Керуючись ст. 195, п.3 ч.1 ст.197, п.3 ч.1 ст.198, п. 4 ст. 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області задовольнити.

Постанову Шацького районного суду Волинської області від 27 квітня 2017 року у справі №170/167/17 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5