Справа № 439/1376/16-а
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/5933/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Костіва М.В.,

з участю секретаря судового засідання - Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):

від позивача не зявилися;

від відповідача - не зявилися;

від третіх осіб - не зявилися;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської обл. на постанову Бродівського районного суду Львівської обл. від 21.04.2017р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської обл., треті особи без самостійних вимог на предмет спору Урядовий Уповноважений у справах Європейського суду з прав людини, Міністерство юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Управління Державної казначейської служби України у ОСОБА_1 районі Львівської обл., про визнання дій протиправними та спонукання до вчинення певних дій,-

В С Т А Н О В И Л А:

19.10.2016р. позивач ОСОБА_2-Я.І. звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду /ОУПФ/ України Львівської обл. з виконання рішень Бродівського районного суду Львівської обл. від 30.06.2011р., 14.09.2011р., 19.09.2011р., 09.11.2011р., постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2011р. щодо нарахування та виплати йому щомісячного підвищення як дитині війни в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з 22.05.2008р. по 30.06.2011р.; зобовязати пенсійний орган здійснити всі належні дії та виконати вищевказані судові рішення у повному обсязі; зобовязати ОСОБА_3 ОУПФ України Львівської обл. нарахувати та виплатити йому компенсацію за втрату частини доходів у звязку з порушенням строків виплати щомісячного підвищення до пенсії (а.с.1-2).

16.01.2017р. позивач подав до суду заяву про зміну позовних вимог, в якій просив визнати, що недоплата по виконанню постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2011р. складає 829 грн. 15 коп., а по виконанню інших наведених судових рішень 1401 грн. 80 коп.; стягнути з відповідача компенсацію за втрату частини доходів у звязку з порушенням строків виплати щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 5614 грн. 58 коп.; поновити пропущений строк для оскарження постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження ВП № 3943123 від 27.09.2016р.; стягнути з відповідача на його користь завдану майнову та моральну шкоду в сумі 4000 грн. (а.с.105-108).

15.03.2017р. позивач подав до суду заяву про зміну позовних вимог, в якій просив поновити пропущений строк для оскарження постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження ВП № 3943123 від 27.09.2016р.; визнати, що нарахована відповідачем за липень 2011 року сума мінус 101 грн. 70 коп. повинна бути виключена з розрахунку, оскільки виходить за межі судових рішень та позовних вимог; визнати, що недоплата по виконанню постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2011р. складає 215 грн. 30 коп. плюс компенсація за порушення строків виплати за період з 22.05.2008р.; при цьому позивач відмовився від позовних вимог щодо відшкодування шкоди (а.с.136-139).

Окрім цього, 24.03.2017р. позивач подав до суду доповнення до позовної заяви, в якій просив стягнути з відповідача на його користь завдану майнову та моральну шкоду в сумі 4000 грн. (а.с.154).

Постановою Бродівського районного суду Львівської обл. від 21.04.2017р. заявлений позов задоволено частково; визнані протиправними дії ОСОБА_1 ОУПФ України Львівської обл. з виконання рішень Бродівського районного суду Львівської обл. від 30.06.2011р., 14.09.2011р., 19.09.2011р., 09.11.2011р., постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2011р. щодо нарахування та виплати позивачу щомісячного підвищення як дитині війни в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з 22.05.2008р. по 30.06.2011р.; змінено подальший спосіб виконання вищевказаних судових рішень у відповідності з Порядком погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затв. постановою КМ України № 440 від 03.09.2014р., з виплатою компенсації за порушення строків виплати за період з 21.11.2010р.; звільнено позивача від сплати судового збору; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.185-190).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач ОСОБА_3 ОУПФ України Львівської обл., який покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.194-199).

В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що апелянтом на виконання виконавчих документів та постанов державного виконавця виконані рішення судів по виплаті позивачу спірного підвищення до пенсії. Державним виконавцем винесені постанови про закінчення виконавчих проваджень, які не були оскаржені позивачем.

Також судом помилково змінено спосіб і порядок виконання судових рішень; чинним законодавством не передбачено виплати компенсації втрати частини доходів у звязку із порушенням строків виплати нарахованих сум за судовими рішеннями.

У звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.1 ст.41 КАС України не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Матеріалами справи стверджується, що відповідачем ОСОБА_3 ОУПФ України Львівської обл. проведено нарахування підвищення до пенсії позивачу як дитині війни за період з 01.11.2010р. по 30.06.2011р. включно, на виконання постанов про відкриття виконавчих проваджень та постанов Бродівського районного суду Львівської обл., а саме:

від 30.06.2011р. в адміністративній справі № 2а-812/2011 (розпорядження № 117383 від 01.09.2011р.);

від 30.06.2011р. в адміністративній справі № 2а-863/2011 (розпорядження № 117383 від 01.092011р.);

від 14.09.2011р. в адміністративній справі № 2а-811/11 (розпорядження № 117383 від 04.10.2011р.);

від 14.09.2011р. в адміністративній справі № 2а-813/11 (розпорядження № 117838 від 04.10.2011р.);

від 19.09.2011р. в адміністративній справі № 2а-870/2011 (розпорядження № 117383 від 31.10.2011р.);

від 09.11.2011р. в адміністративній справі № 2а-778/2011, від 09.11.2011р. в адміністративній справі № 2а-777/2011, від 09.11.2011р. в адміністративній справі № 2а-842/2011 (розпорядження №117383 від 01.12.2011р.) (а.с.18-24).

На виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2011р. у справі № 2а-505/10 та постанов про відкриття виконавчого провадження, відповідачем видано розпорядження № 117838 від 12.04.2012р., яким проведено нарахування підвищення до пенсії за період 22.05.2008р. по 31.10.2010р. та з 01.07.2011р. по 22.07.2011р.

Нарахування підвищення до пенсії як дитині війни проводилося на виконання постанов про відкриття виконавчого провадження по виконавчих листах № 2а-812/2011 від 30.06.2011р; № 2а-863/2011 від 30.06.2011р.; № 2а-811/11 від 15.09.2011р.; № 2а-813/11 від 15.09.2011р.; № 2а-870/2011 від 20.09.2011р.; № 2а-778/2011 від 14.11.2011р.; № 2а-777/2011 від 14.11.2011p.; № 2а-842/2011 від 14.11.2011р., виданих по примусовому виконанню постанов Бродівського районного суду Львівської обл., та виконавчого листа № 2а-505/10 від 12.01.2012р., виданого по примусовому виконанню постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2011р.

На даний час всі вищевказані виконавчі провадження є завершеними, про що винесені відповідні постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження (а.с.46-54).

Всього на виконання судових рішень ОСОБА_3 ОУПФ України Львівської обл. нараховано позивачу підвищення до пенсії як дитині війни в загальній сумі 3309 грн. 67 коп.

Законом України № 3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» передбачено, що у 2011 році норми і положення ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМ України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання цього Закону було прийнято постанову КМ України № 745 від 06.07.2011р. «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України», яка набрала чинності 23.07.2011р.

Оскільки, в постанові Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2011р. не зазначено кінцевої дати виконання зобовязання, з врахування положень постанови вищевказаної КМ України №745 від 06.07.2011р., та постанов суду по справах № 2а-812/2011 від 30.06.2011р., № 2а-863/2011 від 30.06.2011р., № 2а-811/11 від 15.09.2011р., № 2а-813/11 від 15.09.2011р., № 2а-870/2011 від 20.09.2011р., № 2а-778/2011 від 14.11.2011р., № 2а-777/2011 від 14.11.2011р., № 2а-842/2011 від 14.11.2011р. проведено відповідачем нарахування підвищення до пенсії за періоди 22.05.2008р. по 31.10.2010р. та з 01.07.2011 по 22.07.2011р. (а.с.152).

Окрім цього, згідно постанови № 39431231 про закінчення виконавчого провадження від 27.09.2016р., яка винесена старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, проведена позивачу державою Україна виплата по виконанню Рішення № 54552/09, винесеного 25.07.2013р. Європейським судом з прав людини.

Зокрема, платіжними дорученням Міністерства юстиції України № 4728 від 07.11.2013р. сплачено 21608 грн. 28 коп. (еквівалент 2000 євро), № 6784 від 30.09.2014р. - оплачена пеня за несвоєчасне виконання рішення Європейського суду з прав людини у розмірі 59 грн. 94 коп. та № 3807 від 19.09.2014р. - перерахована заборгованість за рішенням національного суду в розмірі 2744 грн. 18 коп.

Таким чином, постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2011р. у справі № 2а-505/10 (розпорядження № 117838 від 12.04.2012р., яким проведено нарахування підвищення до пенсії за період 22.05.2008р. по 31.10.2010р. та з 01.07.2011 по 22.07.2011р. в сумі 2744 грн. 18 коп.) є повністю виконаною.

Із змісту поданої позовної заяви та поданих до неї змін (доповнень, уточнень) слідує, що фактичною підставою для звернення до суду є неналежне виконання пенсійним органом судових рішень, в тому числі рішення Європейського Суду з прав людини, щодо нарахування та виплати позивачу підвищення до пенсії як дитині війни.

Разом з тим, чинним процесуальним порядком передбачені два шляхи оскарження дій щодо виконання судових рішень.

В одному випадку, відповідно до ч.9 ст.267 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

В іншому випадку, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється у порядку, встановленому ст181 КАС України.

Згідно вимог ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Натомість, позивач звернувся до суду із позовною заявою у загальному порядку, в якій оскаржує дії боржника по виконанню судових рішень, по яким на час звернення до суду завершені виконавчі провадження.

За таких обставин позивачем обраний невірний спосіб захисту своїх прав та інтересів.

Окрім цього, із змісту позову не видається можливим зясувати, в чому саме полягає протиправна бездіяльність відповідача по виконанню судових рішень, які саме норми чинного законодавства останнім не дотримані під час примусового виконання виданих виконавчих документів.

За наведених обставин позовні вимоги про визнання протиправними дій щодо виконання судових рішень, зобовязання вчинити дії по виконанню судових рішень є необґрунтованими та безпідставними, а відтак не підлягають до задоволення.

В частині заявлених вимог про зобовязання нарахувати та виплатити компенсацію за втрату частини доходів у звязку з порушенням строків виплати щомісячного підвищення до пенсії колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.2 Закону України № 2050-ІІІ від 19.10.2000р. «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Звідси, норми цього Закону установлюють, що компенсація частини доходів проводиться лише у випадку, якщо такі доходи були нараховані громадянам, але строки їх виплати є порушеними.

Згідно з Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затв. постановою КМ України № 159 від 21.02.2011р., компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Таким чином, вказаними нормативними актами не передбачено виплату компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати нарахованих сум за судовими рішеннями.

За таких умов позовні вимоги про зобовязання нарахувати і виплатити компенсацію за втрату частини доходів у звязку із порушенням їх строків виплати є безпідставними, через що не підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог про відшкодування майнової та моральної шкоди колегія суддів враховує, що згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Із змісту п.2 постанови Пленуму ВС України № 6 від 27.03.1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» слідує, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно розяснень, які містяться в постанові Пленуму ВС України № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п.3 постанови).

Оскільки під час розгляду справи позивачем не представлено належних доказів заподіяння йому неправомірними та винними діями відповідача майнової та моральної шкоди, що є необхідною умовою відшкодування моральної шкоди, тому в цій частині позовні вимоги також задоволенню не підлягають.

Стосовно вирішення решти позовних вимог колегія суддів звертає увагу на те, що згідно вимог ч.4 ст.105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про:

1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;

2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5) виконання зупиненої чи невчиненої дії;

6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

З урахуванням наведеного, заявлені позивачем вимоги про визнання того, що недоплата по виконанню постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2011р. складає 829 грн. 15 коп., а по виконанню інших наведених судових рішень 1401 грн. 80 коп.; поновлення пропущеного строку для оскарження постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження ВП № 3943123 від 27.09.2016р.; визнання того, що нарахована відповідачем за липень 2011 року сума мінус 101 грн. 70 коп. повинна бути виключена з розрахунку, оскільки виходить за межі судових рішень та позовних вимог; визнання того, що недоплата по виконанню постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2011р. складає 215 грн. 30 коп. плюс компенсація за порушення строків виплати за період з 22.05.2008р., не можуть вважатися позовними вимогами, через що останні помилково розглянуті судом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин провадження в цій частині позовних вимог підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.157 КАС України.

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції не навів фактичних обставин справи, не виклав будь-якого обґрунтування часткового задоволення позову, не вказав, в чому саме полягає неправомірність дій чи бездіяльності пенсійного органу по виконанню судових рішень.

Окрім цього, розглядаючи заявлений позов, суд змінив подальші спосіб і порядок виконання рішень Бродівського районного суду Львівської обл. від 30.06.2011р., 14.09.2011р., 19.09.2011р., 09.11.2011р., постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2011р. у відповідності з Порядком погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затв. постановою КМ України № 440 від 03.09.2014р., з виплатою компенсації за порушення строків виплати за період з 21.11.2010р.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження можуть звернутися до адміністративного суду першої інстанції (незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист) із заявою про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення.

За наявності обставин та в порядку, передбачених абзацом першим цієї частини, сторона виконавчого провадження, а також державний виконавець за заявою сторони виконавчого провадження або з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду із заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Таким чином, процесуальним законом передбачений окремий порядок вирішення питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а тому вирішення таких вимог в позовному провадженні, одночасно по декільком судовим справам, є неприпустимим.

Окрім цього, такі вимоги під час судового розгляду особами, які беруть участь у справі, не заявлялися.

З урахуванням наведеного, заявлений позов в частині вимог про визнання протиправними дій щодо виконання судових рішень, зобовязання вчинити дії по виконанню судових рішень, зобовязання нарахувати і виплатити компенсацію за втрату частини доходів у звязку із порушенням їх строків виплати, стягнення майнової та моральної шкоди є безпідставним та необгрунтованим, а тому не підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів.

В частині вирішення решти позовних вимог провадження підлягає закриттю, оскільки такі не можуть розглядатися як позовні вимоги.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні заявленого позову в частині вимог про визнання протиправними дій щодо виконання судових рішень, зобовязання вчинити дії по виконанню судових рішень, зобовязання нарахувати і виплатити компенсацію за втрату частини доходів у звязку із порушенням їх строків виплати, стягнення майнової та моральної шкоди, а провадження у частині решти позовних вимог належить закрити, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.п.3, 4 ч.1 ст.198, п.п.1, 4 ст.202, ч.1 ст.203, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської обл. задоволити частково.

Постанову Бродівського районного суду Львівської обл. від 21.04.2017р. скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання протиправними дій щодо виконання судових рішень, зобовязання вчинити дії по виконанню судових рішень, зобовязання нарахувати і виплатити компенсацію за втрату частини доходів у звязку із порушенням їх строків виплати, стягнення майнової та моральної шкоди, - відмовити.

В частині вирішення решти позовних вимог - провадження у справі закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6
Дата складення судового рішення в повному обсязі 23 червня 2017 року