Справа № 615/1057/16-а
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 р.Справа № 615/1057/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Лях О.П.

Суддів: Яковенка М.М. , Старосуда М.І.

при секретарі судового засідання Жданюк А.О.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Валківського районного суду Харківської області від 11.05.2017р. по справі № 615/1057/16-а за позовом ОСОБА_1 до Сидоренківської сільської ради Валківського району Харківської області, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Омбілік-Агро", про визнання незаконними нотаріальних дій по видачі свідоцтв про право власності на майновий пай та скасування державної реєстрації об'єктів майна,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 (далі - апелянт), звернувся до суду із позовом до Сидоренківської сільської ради Валківського району Харківської області (далі - відповідач, Сидоренківська сільська рада), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Омбілік-Агро" (далі - ТОВ «Омбілік-Агро»), в якому, з урахувнням доповнень та змін, просив: (а.с.3-8, 56, 71-72, 79)

- визнати незаконними нотаріальні дії Сидоренківської сільської ради про видачу cвідоцтв (майнових сертифікатів) № ХА 010584, № ХА 010596, № ХА 010599, № ХА 010603, № ХА 010608 на право на пайовий фонд майна КСП «Заповіти Ілліча», реорганізованого в СВК «Надія», юридичній особі ТОВ «Омбілік-Агро» код 34473765 с.Сидоренкове Валківського району Харківської області;

- скасувати державну реєстрацію Валківським КП БТІ, Валківським відділом Держтехнагляду, Валківським МРЕО ДАЇ МВС у Харківській області прав на об'єкти майна пайового фонду КСП «Заповіти Ілліча», реорганізованого в СВК «Надія», за юридичною особою ТОВ «Омбілік-Агро», як набуте на підставі незаконних свідоцтв (майнових сертифікатів) та передано на підставі акта приймання-передачі від 22.08.2008 року від СВК «Надія» до ТОВ «Омбілік-Агро» код 34473765 с.Сидоренкове Валківського району Харківської області.

Постановою Валківського районного суду Харківської області від 11.05.2017р. відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 (а.с.106-108)

Не погодившись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Валківського районного суду Харківської області від 11.05.2017р. по справі № 615/1057/16-а та направити справу на новий розгляд до Валківського районного суду до іншого судді. (а.с.124)

В обґрунтування апеляційної скарги заявник вказав про невірне тлумачення судом першої інстанції норм постанови Кабінету Міністрів №177/2001 р. «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки». При цьому заявник відмітив, що сільські ради зобов'язані вчиняти нотаріальні дії згідно Інструкції, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №22/5 від 25.08.1994 року та наданих повноважень законами України.

Під час апеляційного розгляду справи позивач підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, заслухавши пояснення позивача , дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Розглянувши спір по суті за правилами адміністративного судочинства та відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що свідоцтва ТОВ «Омбілік-Агро» на право власності на майновий пай № 010608 від 27 травня 2008 року, № 010603 від 30 липня 2007 року, № 010596 від 08 лютого 2007 року, № 010599 від 07 березня 2007 року, № 010584 від 04 грудня 2006 року, були видані ТОВ «Омбілік-Агро» в зв'язку із викупом майнових сертифікатів. При цьому, дані свідоцтва ніким не оспорені у встановленому законодавством порядку, не визнані судом не чинними, а тому вважаються дійсними.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст.25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до п.п. 13,14 Порядку визначення розмірів паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 28.02.2001 року №177 "Про регулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки" майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства за зразком згідно з додатком.

Згідно з п. 2 Методики уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2001 р. №177, майновий пай - це частка майна члена підприємства у пайовому фонді, виражена у грошовій формі та у відсотках розміру пайового фонду.

У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво.

Свідоцтво видається сільською, селищною або міською радою згідно із списком осіб, які мають право на майновий пай підприємства.

Для отримання нового свідоцтва у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування до сільської, селищної або міської ради подаються посвідчені в установленому порядку копія відповідної цивільно-правової угоди або копія свідоцтва про право на спадщину, попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

Після отримання зазначених документів сільська, селищна або міська рада вносить відповідні зміни до списку осіб, які мають право на майновий пай підприємства, та анулює попереднє свідоцтво, про що робиться запис у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного с ільськогосподарського підприємства.

Усі подані документи формуються в окрему справу по кожному підприємству. Факт оформлення свідоцтва засвідчується гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради.

Оформлені свідоцтва реєструються у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Відмову у видачі свідоцтва можна оскаржити в судовому порядку.

Відповідно до Указу Президента України від 29 січня 2001 року №62/2001 "Про заходи щодо забезпечення майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки" запроваджено документальне посвідчення права власності на майнові паї шляхом видачі свідоцтв про право власності на пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати) та забезпечено вільне здійснення права власності на них, зокрема передачі паїв в оренду з виплатою орендної плати в розмірі не менше одного відсотка вартості паю, купівлі-продажу, дарування, міни, передачі у спадщину. Укладення угод про оренду та відчуження майнових паїв не передбачає обов'язкової нотаріальної форми, проте вони можуть бути оформлені в нотаріальному порядку за бажанням сторін (стаття 54 Закону України "Про нотаріат"). Документом, що встановлює право власника на майновий пай є відповідне свідоцтво, зразок якого наведений в додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року №177.

Колегія суддів звертає увагу, що із наданих позивачем копій свідоцтв на право власності на майновий пай № 010608 від 27 травня 2008 року, № 010603 від 30 липня 2007 року, № 010596 від 08 лютого 2007 року, № 010599 від 07 березня 2007 року, № 010584 від 04 грудня 2006 року, вбачається, що ТОВ «Омбілік-Агро» є власником майнового паю співвласників майна колишнього КСП «Заповіт Ілліча» та йому належить частка у майні в загальному розмірі 4771854,00 грн., що становить 46,008408 відсотка від загальної вартості майна колишнього КСП «Заповіт Ілліча». Вказані свідоцтва про право власності на майновий пай завірені гербовою печаткою Сидоренківської сільської ради Валківського району Харківської області. При цьому, було вилучено та анульовано свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП.

Також, колегія суддів звертає увагу, що свідоцтва ТОВ «Омбілік-Агро» про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати), і це не заперечується позивачем , не оспорені у встановленому законодавством порядку та не визнані судом не чинними.

За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод і інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

За правилами ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.17 КАС України до компетенції адміністративних судів віднесено спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

При цьому, вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, суди повинні враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії.

Так, вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" відповідно до п.7 ч.1 ст.3 цього ж Кодексу означає орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать тільки ті справи, де предметом спору є порушення прав, свобод чи інтересів конкретної особи з боку суб'єкта владних повноважень саме у сфері публічно-правових відносин. При цьому, владні повноваження повинні здійснюватись відповідним суб'єктом саме в сфері публічно-правових відносин і стосуватися безпосередньо конкретної особи. Спори з приводу владних управлінських рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені у межах приватних правовідносин, до адміністративної юрисдикції не відносяться, так само й не відносяться спори, в яких відповідач не здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач оскаржує дії відповідачів, що вчинені в межах приватних правовідносин, тобто, вимагаючи скасування державної реєстрації права власності на майнові паї, позивач фактично просить припинення права власності на майно, яке зареєстровано за третьою особою у справі. Однак такий спір не може вирішуватись в порядку адміністративного судочинства.

В той же час, відповідно до статті 15 Цивільного процесуального кодексу України справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, розглядаються судами в порядку цивільного судочинства, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Крім того, слід відмітити, що положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року, словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з … питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів …. З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню частково, в частині скасування постанови суду першої інстанції, а провадження у справі відповідно до приписів пункту 1 частини 1 статті 157 належить закрити, оскільки такий позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Одночасно колегія суддів роз'яснює про право позивача про звернення за захистом порушених прав до місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до приписів частини 1 статті 203 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно стттями 155 і 157 цього Кодексу.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Валківського районного суду Харківської області від 11.05.2017р. по справі № 615/1057/16-а скасувати , провадження у справі - закрити.

Роз'яснити ОСОБА_1 про право звернення за захистом порушених прав до місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 26 червня 2017 року.

Головуючий суддя (підпис)Лях О.П.
Судді(підпис) (підпис) Яковенко М.М. Старосуд М.І.