Справа № 804/340/17
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 червня 2017 р. Справа № 804/340/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства «Євраз Дніпровський металургійний завод» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
12.01.2017 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось приватного акціонерне товариство «Євраз Дніпровський металургійний завод» з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС форми «П» від 05.01.2017 року № НОМЕР_1;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС форми «В4» від 05.01.2017 року № НОМЕР_2;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС форми «В1» від 05.01.2017 року № НОМЕР_3.
В обґрунтування свого позову приватне акціонерне товариство «Євраз Дніпровський металургійний завод» (далі ПрАТ «Євраз Дніпровський металургійний завод») зазначило, що в ході проведення планової перевірки відповідач прийшов до хибних висновків щодо встановленої нереальності здійснених товариством у перевіряємий період господарських операцій. Адже в ході перевірки перевіряючим були надані всі необхідні первинні бухгалтерські та податкові документи, що підтверджують реальність проведених господарських операцій з ТОВ «Українська нафто-газова компанія» в 2013 році щодо поставки природного газу за укладеними договорами. Крім того, відповідачем в акті перевірки не зазначено правового обґрунтування встановленої дефектності первинних документів, як і не зазначено жодного первинного документа, за яким була встановлена дефектність, що свідчить про необґрунтованість та безпідставність висновків акта від 22.12.2016 року № 6/28-01-42-05393056. Також позивач послався на протиправність висновків податкового органу, зроблених на підставі ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.09.2016 року, справа № 646/8865/16-к, щодо актів про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Українська нафто-газова компанія» та системи автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів ІС «Податковий блок». При цьому звірка фактично не проводилась, документи та необхідна інформація не витребовувались, але були зроблені висновки про нереальність проведених операцій з ПрАТ «Євраз Дніпровський металургійний завод». З урахуванням цього, на думку позивача, відповідач зробив безпідставні висновки щодо завищення податкового кредиту за період березень вересень 2013 року на підставі системи автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, а витрати та податковий кредит з податку на додану вартість (ПДВ) були сформовані належним чином. Отже, винесені з урахуванням таких висновків оскаржувані податкові повідомлення-рішення також є протиправними та підлягають скасуванню.
Представник позивача у судове засідання не зявився, проте надав клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.
У відповідності до положень ч. 6 ст. 128 КАС України, з урахуванням клопотання позивача про розгляд справи без його участі, суд прийшов до висновку про необхідність подальшого розгляду цієї адміністративної справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши письмові докази в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення цього адміністративного позову у повному обсязі з огляду на наступне.
Перевіркою встановлені порушення наступних норм податкового законодавства:
1) п. 135.1, п. 135.2, пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135, п. 137.10 ст. 137, п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено відємне значення оподаткування з податку на прибуток за 2013 рік на суму 301272075,00 грн.;
2) п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено податковий кредит березня - грудня 2013 року на загальну суму 27388370,48 грн., що призвело до порушення п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, а саме: заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання і сумою податкового кредиту на 1864948,90 грн., у тому числі: за серпень 2013 року на суму 3902,87 грн.; за вересень 2013 року на суму 397382,33 грн.; за листопад 2013 року на суму 1463 663,70 грн.; завищення відємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання і сумою податкового кредиту на 25850439,55 грн., у тому числі: за березень 2013 року на суму 3024407,10 грн., за травень 2013 року на суму 10360684,47 грн., за червень 2013 року на суму 5486241,55 грн., за жовтень 2013 року на суму 3116647,44 грн., за листопад 2013 року на суму 3862459,00 грн.; заниження відємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання і сумою податкового кредиту на 327017,98 грн., у тому числі: за грудень 2013 року на суму 327017,98 грн. Як наслідок, ПрАТ «Євраз Дніпровський металургійний завод» порушено п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на 19709384,48 грн., у тому числі за червень 2013 року на суму 10360684,47 грн., за липень 2013 року на суму 5030647,01 грн., за серпень 2013 року на суму 455594 грн., за грудень 2013 року на суму 3862459,00 грн.; завищено залишок відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за грудень 2013 року на суму 8006003,98 грн.
Однак, не погодившись із висновками податкової інспекції, товариство надало свої заперечення від 28.12.2016 року № 7109 на вищевказаний акт перевірки, проте такі не були прийняті до уваги, бо після їх розгляду відповідач у своєму листі-відповіді на заперечення від 04.01.2017 року № 514/10/28-10-46-12-07 зазначив, що висновки, викладені в акті перевірки є обєктивними, обґрунтованими, задокументованими та такими, що відповідають нормам чинного законодавства.
Тому, на підставі акта перевірки від 22.12.2016 року № 6/28-01-42-05393056 та з урахуванням заперечень, відповіді на заперечення, відповідачем були винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення, а саме: форми «В1» від 05.01.2017 року № НОМЕР_3 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі - 19709384,48 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі - 9854692,25 грн.; форми «В4» від 05.01.2017 року № НОМЕР_2 про зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 7678986,00 грн.; форми «П» від 05.01.2017 року № НОМЕР_1 про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі - 301272075,00 грн.
Не погодившись із результатами перевірки та вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями відповідача, ПрАТ «Євраз Дніпровський металургійний завод» звернулося до суду із цим адміністративним позовом за захистом своїх прав, свобод та інтересів щодо підтвердження реальності проведених господарських операцій.
Предметом доказування в цій адміністративній справі є встановлення правомірності чи протиправності винесення СДПІ спірних податкових повідомлень-рішень, з приводу чого суд зазначає наступне.
Згідно зі ст.75, ст.78 Податкового кодексу України (у чинній на момент проведення перевірки редакції), контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.
Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, господарська діяльність це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Відповідно до вимог п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.
За положеннями п.85.2, п.85.4, п.85.8 ст.85 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.
При цьому великий платник податків зобов'язаний також надати в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб копії документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів (якщо такі документи створюються ним в електронній формі), не пізніше робочого дня, наступного за днем початку документальної виїзної планової, позапланової перевірки, документальної невиїзної перевірки.
При проведенні перевірок посадові особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).
Посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).
При встановленні факту здійснення господарської операції, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.
За відомостями з акта перевірки, податковим органом в ході перевірки були використані надані слідчим для перевірки та вилучені у ПрАТ «Євраз Дніпровський металургійний завод» документи у повному обсязі, а саме: договір купівлі-продажу природного газу № ПН/13-373/523/2013 від 28.02.2013 року, додаткова угода № 1 від 26.06.2013 року до договору № ПН/13-373/523/2013 від 28.02.2013 року, додаткова угода № 2 від 08.11.2013 року до договору № ПН/13-373/523/2013 від 28.02.2013 року, акти приймання-передачі природного газу за період березень серпень 2013 року; податкові накладні за період березень вересень 2013 року, розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних, обігово-сальдова відомість по рахунку 631 за 2013 2016 роки, журнал-ордер по рахунку 631 за період 2013 2016 роки, а також копію виписки по розрахунковому рахунку ПрАТ «Євраз Дніпровський металургійний завод».
Відтак, у перевіряємий період між ТОВ «Українська нафто-газова компанія» (продавець) та ПрАТ «Євраз Дніпровський металургійний завод» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу природного газу від 28.02.2013 року № ПН/13-373/523/2013, за яким продавець зобовязувався передати покупцю природний газ (товар), а покупець зобовязувався прийняти та оплатити його на умовах цього договору.
Також до цього договору укладались додаткові угоди: № 1 від 26.06.2013 року та №2 від 08.11.2013 року, щодо змін умов основного договору у п. 4.1 та п. 5.6, а саме, що стосується ціни природного газу, податкових зобовязань та порядку повернення частини отриманої передоплати відповідно.
Як було встановлено в ході перевірки, розрахунки між вказаними контрагентами здійснювались у безготівковій формі та ПрАТ «Євраз Дніпровський металургійний завод» були перераховані грошові кошти ТОВ «Українська нафто-газова компанія» відповідно до платіжних доручень.
Позивач акцентує увагу суду на тому, що в акті перевірки відповідач посилається на п. 135.1 ст. 135, п. 137.10 ст. 137 Податкового кодексу України та зазначає, що ПрАТ «Євраз Дніпровський металургійний завод» отримало природний газ безоплатно та від невстановленої особи, заборгованість за поставлений товар відсутня, а в обліку оприбуткування та розрахунки по ньому проведено на підставі паперових носіїв інформації, що не відповідають вимогам до первинних бухгалтерських документів на загальну суму 164330222,94 грн. з наступним використанням у діяльності підприємства. Також, посилаючись на п. 44.1 ст. 44, п. 138.2 ст.138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, кримінальні провадження відносно ТОВ «Фортеця Західбуд», ТОВ «БК «Гефест Альянс», ТОВ «БК Будінвест-Проект», ТОВ «Укренергоринок», зазначено, що ПрАТ «ЄВРАЗ ДМЗ» на порушення п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПКУ завищено собівартість на загальну суму 136941852,46 грн., в тому числі за 2013 рік на суму 136941852,46 грн., у звязку із включенням до їх складу витрат по взаємовідносинам із ТОВ «Українська нафто - газова компанія», по яким у свою чергу встановлена відсутність реально вчинених господарських операцій та дефектність первинних документів.
Відтак, відповідно до п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України, доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до ст. 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з:
- доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті;
- інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.
Згідно з п. 135.2 ст. 135 Податкового кодексу України, доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
Підпунктом 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 Податкового кодексу України встановлено, що вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.
Відповідно до п. 137.10 ст. 137 Податкового кодексу України, суми безповоротної фінансової допомоги та безоплатно отримані товари (роботи, послуги) вважаються доходами на дату фактичного отримання платником податку товарів (робіт, послуг) або за датою надходження коштів на банківський рахунок чи в касу платника податку, якщо інше не передбачено цим розділом.
Згідно з п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
У разі, якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.
Відповідно до п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Як було встановлено судом та зазначалось вище, за умовами укладеного договору купівлі-продажу природного газу сторонами визначалась та уточнювалась ціна цього товару, порядок та строки його оплати, порядок повернення сум передоплати. Факт поставки газу та його оплати підтверджується матеріалами справи та не заперечується самим відповідачем в акті перевірки.
Ведення бухгалтерського обліку, який є підставою для податкового обліку, регламентується Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-ХІV та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за № 168/704.
Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-ХІV (у відповідній чинній на момент проведення перевірки редакцій), первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.
Згідно з ст. 3 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.
Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Статтею 4 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких основних принципах: превалювання сутності над формою операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з їх юридичної форми.
Первинні документи повинні бути складені під час здійснення кожної господарської операції.
Статтею 9 вищевказаного Закону встановлені вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Системний аналіз вказаних норм показує, що лише в разі фактичного здійснення господарської операції документ може вважатися первинним та тим самим підтверджувати реальність проведення такої господарської операції. Тому, якщо фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку, навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. А для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, яка має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Також Вищий адміністративний суд України листом «Щодо однакового застосування адміністративними судами окремих приписів Податкового кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України» від 02.06.2011 року №742/11/13-11 та листом «Щодо підтвердження даних податкового обліку» від 01.11.2011 року №1936/11/13-11 наголошує на тому, що підставою права на податкові витрати та податковий кредит з ПДВ є: по-перше, реальність здійсненого платником податків придбання товарів, робіт, послуг, у звязку з чим ці витрати й були понесені, та, по-друге, належне оформлення таких операцій первинними документами бухгалтерського обліку та іншими документами.
Відтак, на підтвердження реальності проведеної господарської операції позивач надав суду належним чином оформлені копії договору купівлі-продажу природного газу № ПН/13-373/523/2013 від 28.02.2013 року, додаткових угод до нього, а саме: № 1 від 26.06.2013 року, № 2 від 08.11.2013 року, актів передачі-приймання природного газу від 31.03.2013 року, 30.04.2013 року, 31.05.2013 року, 30.06.2013 року, 31.07.2013 року, 31.08.2013 року, податкових накладних щодо визначення сум поставки природного газу з ПДВ (оплата з поточного рахунка) від 07.03.2013 року № 79, 15.03.2013 року № 196, 25.03.2013 року № 367, 09.04.2013 року № 74, 15.04.2013 року № 136, 24.04.2013 року № 294, 08.05.2013 року № 33, 15.05.2013 року № 69, 24.05.2013 року № 126, 10.06.2013 року № 44, 14.06.2013 року № 72, 25.06.2013 року № 126, 30.06.2013 року № 172, 10.07.2013 року № 58, 15.07.2013 року № 91, 24.07.2013 року № 180, 31.07.2013 року № 380, 09.08.2013 року № 52, 15.08.2013 року № 110, 23.08.2013 року № 187, 31.08.2013 року № 286, 11.09.2013 року № 78 та розрахунки № 11 від 29.11.2013 року та № 3 від 16.12.2013 року коригування кількісних та вартісних показників цієї податкової накладної, податкова накладна від 16.09.2013 року № 91 та розрахунки № 91 від 18.11.2013 року, № 91 від 31.10.2013 року, № 2 від 16.12.2013 року коригування кількісних та вартісних показників цієї податкової накладної, податкова накладна від 24.09.2013 року № 95 та розрахунки № 102 від 31.10.2013 року, № 101 від 31.10.2013 року коригування кількісних та вартісних показників цієї податкової накладної, податкова накладна від 30.09.2013 року № 101, банківських виписок, платіжних доручень, договору № 522/2013/Т-ПР-838/145095 на розподіл природного газу (на транспортування природного газу газорозподільними мережами) від 01.03.2013 року, укладеного між ПрАТ «Євраз Дніпровський металургійний завод» та газотранспортною компанією ПАТ «Дніпрогаз», з додатками щодо пунктів призначення комерційних вузлів обліку природного газу та газоспоживного обладнання, договірні обсяги транспортування природного газу замовника ГРМ на 2013 рік, розрахунок витрат та втрат природного газу в мережі, технічної угоди на здійснення контролю за обліком газу при транспортуванні та постачанні природного газу, додаткових угод від 16.12.2013 року, від 05.08.2014 року, копії актів приймання-передачі постачання газу, податкових накладних, банківських виписок, платіжних доручень за цим договором.
Також на підтвердження реальності взаємовідносин із ТОВ «Українська нафто - газова компанія» позивач надав суду реєстр субєктів господарювання, з якими товариство перебувало у господарських відносинах у період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року до акта перевірки № 682/28-01-42-03-05393056 від 12.12.2014 року, серед яких є ТОВ «Українська нафто - газова компанія», реєстр кореспонденції рахунків бухгалтерського обліку та показників витрат, врахованих по рядку 05.1 «Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)» декларацій з податку на прибуток товариства за 2012 рік (з урахуванням уточнених розрахунків), та перелік «сумнівних контрагентів», суми витрат по операціям з якими виключені зі складу витрат за податковим обліком, серед яких відсутнє ТОВ «Українська нафто - газова компанія». Крім того, поставка природного газу в період з 01.03.2013 року по 31.08.2013 року підтверджується паспортами фізико-хімічних параметрів природного газу протранспортованого філією УМГ «Харківтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз».
За поясненнями позивача, під час перевірки ним були надані перевіряючим усі вищевказані первинні документи на підтвердження реальності проведеної господарської операції за договором купівлі-продажу № ПН/13-373/523/2013 від 28.02.2013 року.
Позивач звернув увагу суду і на те, що ПрАТ «Євраз Дніпровський металургійний завод» не здійснювало господарські взаємовідносини з ТОВ «Фортеця Західбуд», ТОВ «БК «Гефест Альянс», ТОВ «БК Будінвест-Проект», ТОВ «Укренергоринок», тому посилання відповідача в акті № 6/28- 01-42-05393056 від 22.12.2016 року на кримінальні провадження відносно зазначених суб'єктів господарювання є безпідставними та необґрунтованими. Це також підтверджується і наданим суду реєстром субєктів господарювання, з якими ПрАТ «Євраз Дніпровський металургійний завод» перебувало у господарських відносинах у період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року.
Таким чином, з урахуванням всього вищевикладеного, суд після дослідження письмових доказів, розгляду доводів позивача та відповідача, встановив факт реальності поставки природного газу та його оплати за укладеним договором купівлі-продажу природного газу від 28.02.2013 року № ПН/13-373/523/2013.
Щодо висновків відповідача, зроблених на підставі ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.09.2016 року, справа № 646/8865/16-к, то суд зазначає таке.
В акті перевірки відповідач вказав, що ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.09.2016 року, справа № 646/8865/16-к, ОСОБА_2 (керівник та головний бухгалтер ТОВ «Українська нафто - газова компанія») визнана винуватою у вчинені злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України, вона у свою чергу визнала свою вину повністю, а ухвала вступила в законну силу.
Крім того, відповідач посилається на акти про неможливість проведення звірки субєкта господарювання «ТОВ «Українська нафто - газова компанія» від 12.08.2014 року №1137/20-38-23-01-04/37764888 (за період з 01.10.2012 року по 16.01.2014 року) та №1175/20-38-22-01-04/37764888 від 27.08.2014 року (за період з 01.06.2012 року по 16.01.2014 року), де зазначено, що за результатами проведення звірок встановлені порушення ведення податкового обліку за період з 01.06.2012 року по 16.01.2014 року з податку на додану вартість: п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України та з податку на прибуток п. 135.1, п.135.2, п. 135.3, пп. 135.4.1 п. 135.4 ст. 135, п. 137.1, п. 137.3, п. 137.4 ст. 137, п. 138.2, п. 138.6, п. 138.8 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України. У звязку із цим, згідно з даними системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів ІС «Податковий блок», податковим органом було встановлене завищення податкового кредиту по ПрАТ «Євраз Дніпровський металургійний завод» від ТОВ «Українська нафто-газова компанія» за період взаємовідносин березень - вересень 2013 року на загальну суму 27388370,48 грн. Але в акті про неможливість проведення зустрічної звірки субєкта господарювання лише засвідчується факт неможливості її проведення без встановлення висновків стосовно документального підтвердження або не підтвердження господарських відносин між платниками податків, оскільки, додатком 6 до Методичних рекомендацій чітко встановлений зразок форми акту про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, в якому не передбачено необхідність робити висновок щодо реальності (нереальності) вчинення господарських операцій, а висновки, в тому числі для з'ясування реальності господарських відносин та повноти відображення їх в обліку платника податків можуть бути зроблені та викладені в довідці за результатами проведення зустрічних звірок лише у випадку співставлення первинних бухгалтерських та інших документів субєкта господарювання. При цьому наказ Державної податкової адміністрації України від 18.04.2008 року № 266 «Про організацію взаємодії органів державної податкової служби при проведенні перевірок податкових декларацій з податку на додану вартість з урахуванням інформації розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контрагентів» втратив чинність, згідно з наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.06.2013 року № 165. Тому такі посилання відповідача також не приймаються до уваги.
Окрім вищевказаного, з метою встановлення правомірності чи протиправності висновків відповідача, викладених в акті перевірки, ухвалою суду від 21.02.2017 року була призначена по справі судово-економічна експертиза. На вирішення експертизи були поставлені такі питання:
1) Чи підтверджуються документально висновки акту № 6/28-01-42-05393056 від 22.12.2016 р. Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС щодо завищення ПрАТ Євраз Дніпровський металургійний завод відємного значення обєкта оподаткування з податку на прибуток за 2013 рік на суму 301 272 075 грн. в т.ч.:
- заниження доходів на суму 164 330 222,94 грн.;
- завищення витрат на суму 136 941 852,46 грн. внаслідок порушення ПрАТ Євраз Дніпровський металургійний завод п. 135.1, п.135.2, п.п. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135, п. 137.10 ст. 137, п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України по операціям з ТОВ Українська нафто-газова компанія (сторінки 20-26 акту).
2) Чи підтверджуються документально висновки акту № 6/28-01-42-05393056 від 22.12.2016 р. Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС щодо завищення ПрАТ Євраз Дніпровський металургійний завод податкового кредиту березня - грудня 2013 року по операціям з ТОВ Українська нафто-газова компанія (сторінки 26-30 акту) на загальну суму 27 388 370,48 грн., внаслідок порушення ПрАТ Євраз Дніпровський металургійний завод п.п. 198.1, 198.2, 198.6 ст. 198, п. 135.1, п. 135.2, п.п. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135, п. 137.10 ст. 137, п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України.
3) Чи підтверджуються документально по операціям з ТОВ Українська нафто- газова компанія висновки акту № 6/28-01-42-05393056 від 22.12.2016 р. Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС щодо:
- заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання і сумою податкового кредиту на 1 864 948,90 грн. (сторінки 26-30 акту), у тому числі:
- за серпень 2013 року на суму 3902,87 грн.;
- за вересень 2013 року на суму 397382,33 грн.;
- за листопад 2013 року на суму 1463663,70 грн.
- завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобовязання і сумою податкового кредиту на 25850439,55 грн., у тому числі:
- за березень 2013 року на суму 3024407,1 грн.;
- за травень 2013 року на суму 10360684,47 грн.;
- за червень 2013 року на суму 5486241,55 грн.;
- за жовтень 2013 року на суму 3116647,44 грн.;
- за листопад 2013 року на суму 3862459 грн.;
- заниження від'ємного значення різниці між сумою податкового зобовязання і сумою податкового кредиту на 327017,98 грн., у тому числі за грудень 2013 року на суму 327017,98 грн. внаслідок порушення ПрАТ Євраз Дніпровський металургійний завод п. 200.1 ст. 200 розділу V Податкового кодексу України.
4) Чи підтверджуються документально висновки акту № 6/28-01-42-05393056 від 22.12.2016 р. Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС по операціям з ТОВ Українська нафто -газова компанія (сторінки 29-30 акту) в частині: завищення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню на 19 709 384,48 грн., у тому числі:
- за червень 2013 року на суму 10 360 684,47 грн.;
- за липень 2013 року на суму 5 030 647,01 грн.;
- за серпень 2013 року на суму 455 594 грн.;
- за грудень 2013 року на суму 3 862 459 грн.;
- завищення залишку відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за грудень 2013 року на суму 8 006 003,98 грн. внаслідок порушення ПрАТ Євраз Дніпровський металургійний завод п. 200.4 ст. 200 розділу V Податкового кодексу України.
В ході проведення експертизи були зроблені експертні висновки про документальне не підтвердження висновків СДПІ згідно з актом від 22.12.2016 року № 6/28-01-42-05393056, зроблених в ході перевірки, по жодному з питань, а саме: щодо завищення ПрАТ «Євраз Дніпровський металургійний завод» відємного значення обєкта оподаткування з податку на прибуток за 2013 рік на суму 301272075,00 грн., в тому числі заниження доходів на суму 164330222,94 грн.; завищення витрат на суму 136941852,46 грн. внаслідок порушення ПрАТ «Євраз Дніпровський металургійний завод» п. 135.1, п.135.2, п.п. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135, п.137.10 ст. 137, п. 138.2 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України по операціям з ТОВ «Українська нафто-газова компанія» (сторінки 20 - 26 акту); завищення ПрАТ «Євраз Дніпровський металургійний завод» податкового кредиту березня - грудня 2013 року по операціям з ТОВ «Українська нафто газова компанія» (сторінки 26 - 30 акту) на загальну суму 27388370,48 грн., внаслідок порушення ПрАТ «Євраз Дніпровський металургійний завод» п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України; щодо заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання і сумою податкового кредиту на 1864948,90 грн. (сторінки 26 - 30 акту), в тому числі за серпень 2013 року на суму 3902,87 грн.; за вересень 2013 року на суму 397382,33 грн.; за листопад 2013 року на суму 1463663,70 грн.; завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання і податкового кредиту на 25850439,55 грн., у тому числі за березень 2013 року на суму 3024407,10 грн.; за травень 2013 року на суму 10360684,47 грн.; за червень 2013 року на суму 5486241,55 грн.; за жовтень 2013 року на суму 3116647,44 грн.; за листопад 2013 року на суму 3862459 грн.; заниження відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання і податкового кредиту на 327017,98 грн., у тому числі за грудень 2013 року на суму 327017,98 грн.; по операціям з ТОВ «Українська нафто-газова компанія» (сторінки 29 - 31 акту) в частині завищення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню на 19709384,48 грн., у тому числі за червень 2013 року на суму 10360684,47 грн.; за липень 2013 року на суму 5030647,01 грн.; за серпень 2013 року на суму 455594 грн.; за грудень 2013 року на суму 3862459 грн.; щодо порушення ПрАТ «Євраз Дніпровський металургійний завод» п. 200.4 ст. 200 розділу V Податкового кодексу України та завищення залишку відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за грудень 2013 року на суму 8006003,98 грн.
Тому, на підставі ст. ст. 69, 82 КАС України, суд приймає до уваги висновок експерта.
Щодо тверджень про формування витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість, то суд зазначає таке.
Згідно з правилами формування витрат, передбаченими у пунктах 138.2, 138.4 ст. 138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу.
Витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподілених постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.
Факт використання отриманого товару (природного газу) від ТОВ «Українська нафто -газова компанія» за період березень - серпень 2013 року та відповідно реальність виконання договорів сторонами, у власній виробничий діяльності підтверджується належним чином оформленими первинними документами, про що вказувалось вище.
Відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
дата отримання платником податку товарів/послуг.
Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об'єкта фінансового лізингу таким орендарем.
Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).
Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.
Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше:
ніж через 365 календарних днів з дати складення податкової накладної;
для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку;
для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно.
Факт використання товару позивачем та реальність виконання договору купівлі-продажу природного газу у власній виробничий діяльності підтверджувалося вище. Тому позивачем були правомірно сформовані витрати та податковий кредит з ПДВ, адже суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку із придбанням товарів/послуг були належним чином підтверджені позивачем.
Крім цього, Вищий адміністративний суд України від 02.06.2011 pоку №742/11/13-11 у своєму листі зазначив, що про відсутність факту здійснення господарської операції можуть свідчити обставини, за якими всупереч даним податкового обліку будь-кого з учасників операції у нього відсутні зміни активів, зобов'язань чи власного капіталу принаймні в одного з таких учасників (наприклад, збільшення статутного капіталу особи за рахунок активів, що не мають ринкової вартості, зокрема фіктивних цінних паперів, тобто цінних паперів, обіг яких на момент вчинення операції був припинений після оприлюднення даних щодо скасування свідоцтва про реєстрацію їх випуску).
Натомість чинним законодавством України не передбачено обовязку субєкта господарювання перевіряти ділову репутацію та податкову дисципліну контрагента під час укладення та виконання договорів між ними.
Судова практика Верховного суду України (постанови від 09.09.2008 року, справа №21-500во08, від 01.06.2010 року, справа №21-573во10) також свідчить, що у випадку не виконання контрагентом свого зобовязання щодо сплати податку до бюджету, негативні наслідки та відповідальність щодо цього наступають саме для цієї особи. Та зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого відшкодування та має усі необхідні підтвердження розміру свого податкового кредиту.
У постанові Верховного суду України від 31.01.2011 року, справа №14/11, за позовом Закритого акціонерного товариства «Мукачівський лісокомбінат» до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції в Закарпатській області про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення за тотожних обставин та на підставі вказаних норм закону Верховний Суд України дійшов висновку про те, що чинне законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання, зокрема, тим, який не був постачальником товарів (послуг), на вартість яких нарахований ПДВ, що включений платником податку до податкового кредиту.
Такий висновок узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі «Булвес» АД проти Болгарії» (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22.01.2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.
Стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду (Європейський Суд з прав людини) як джерело права. Також у ч. 2 ст. 8 КАС України вимагається враховувати практику Європейського Суду з прав людини при вирішенні адміністративних справ.
Більш того, у разі наявності у державних органів інформації про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (Рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 року у справі «Інтерсплав проти України»).
За ст. 61 Конституції України межі юридичної відповідальності кожного платника податків мають індивідуальний характер та поширюються на діяння, що визначаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником податків. При цьому, не передбачено юридичної відповідальності субєкта права за порушення податкової дисципліни іншими особами згідно із законом.
Згідно з ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 71 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Суд згідно з ст. 86 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Отже, позивач надав суду належні докази на підтвердження реальності проведення господарських операцій щодо постачання природного газу, а доводи відповідача не знайшли свого підтвердження.
Тому, оскаржуване податкові повідомлення-рішення, винесені на підставі акта перевірки від 22.12.2016 року № 6/28-01-42-05393056, є протиправними, та цей адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.
Що стосується вирішення питання про судовий збір, то суд зазначає, що на підставі ст.ст. 87, 94 КАС України, положень Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень сплачену ним суму судового збору у загальному розмірі 5077727,06 грн. (оригінал платіжного доручення № 4790 від 11.01.2017 року міститься в матеріалах справи).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 60, 86, 160, 161, 163 КАС України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС форми «П» від 05.01.2017 року № НОМЕР_1.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС форми «В4» від 05.01.2017 року № НОМЕР_2.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС форми «В1» від 05.01.2017 року № НОМЕР_3.
Присудити на користь приватного акціонерного товариства «Євраз Дніпровський металургійний завод» суму судових витрат у розмірі 5077727,06 грн. (п'ять мільйонів сімдесят сім тисяч сімсот двадцять сім гривень шість копійок) за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби.
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 20 червня 2017 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_1