Справа № 188/135/17(2-аз/188/4/2017)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 червня 2017 рокусправа № 188/135/17(2-аз/188/4/2017)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимова Д.В.

за участю представників:

позивача: - ОСОБА_1, ОСОБА_2.( дов. від 01.07.2016)

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області

на постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2017 року

у справі № 188/135/17(2-а/188/35/2017)

за позовом ОСОБА_1

до Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області

про визнання дій органу управління неправомірними, скасування висновків комісії конкурсного відбору та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, в якому просила:

визнати дії органу управління неправомірними;

скасувати висновок конкурсної комісії на користь ОСОБА_3;

зобов'язати відповідача вчинити певні дії, а саме: визнати переможницею конусного відбору 03.08.2016 на посаду директора Миколаївського сільського будинку культури - позивача ОСОБА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем приписів Закону України «Про культуру» в частині застосування конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури. Посилаючись на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури», позивач зазначає, що проведення конкурсу було необов'язковим, оскільки у с. Миколаївка відсутня необхідна кількість жителів (більше 5 тисяч жителів). Крім того, результати конкурсу є необґрунтованими з огляду на допущення до конкурсу осіб, які не відповідали загальним вимогам до професійної компетентності, визначеної для посад керівника комунального закладу культури, також рішення на користь ОСОБА_3 прийнято з політичних міркувань.

Постановою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 18.04.2017 адміністративний позов задоволено частково.

Скасовано висновок конкурсної комісії на користь ОСОБА_3

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Постанову суду в частині задоволених позовних вимог мотивовано тим, що конкурсна комісія визначила переможцем конкурсного відбору на посаду директора Миколаївського сільського Будинку культури особу, яка не відповідає вимогам п.1 ст.21-1 Закону України «Про культуру».

Щодо решти позовних вимог, в задоволенні яких відмовлено, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач - Миколаївська сільрада в межах своїх повноважень зобов'язаний був призначити переможця конкурсу керівником закладу культури не пізніше двох місяців з дня оголошення конкурсу. Відповідач не мав права втручатись в роботу конкурсної комісії, змінювати висновок конкурсної комісії і самостійно визначати переможця, не має повноважень визначати переможців конкурсу і адміністративний суд.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Відповідач вважає невірним висновок суду першої інстанції, що конкурсна комісія визначила переможцем конкурсного відбору на посаду директора Миколаївського сільського Будинку культури особу, яка не відповідає вимогам ст.21-1 Закону України «Про культуру», оскільки законодавче визначення стажу роботи у сфері культури та порядок його обчислення відсутні і тому конкурсна комісія мала можливість врахувати багаторічну творчу діяльність кандидата ОСОБА_3 у колективі «Горлиця» як стаж роботи у сфері культури. Така позиція не суперечить вимогам ст.19 Конституції України, оскільки конкурсна комісія не є органом державної влади та органом місцевого самоврядування.

Крім того, фактично суд першої інстанції задовольнив позовну вимогу до конкурсної комісії, яка не є відповідачем у справі, в порушення вимог ч.2 ст.53 КАС України суд не залучив цю комісію та ОСОБА_3 як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Також відповідач зазначає, що у позовних вимогах не конкретизовано, а з резолютивної частини оскаржуваної постанови не зрозуміло, який саме висновок конкурсної комісії на користь ОСОБА_3 скасовано судом, оскільки з матеріалів справи вбачається, що «висновок конкурсної комісії на користь ОСОБА_3» фактично приймався двічі, а саме: протоколом № 1 від 27.07.2016 (прийнято рішення про допуск ОСОБА_3 до співбесіди) та протоколом № 2 від 03.08.2016 (прийнято рішення про визначення ОСОБА_3 переможцем конкурсу).

Задовольнивши позовну вимогу до конкурсної комісії з проведення конкурсної процедури призначення керівників закладів культури Миколаївської сільради, яка не є відповідачем у справі, суд першої інстанції стягнув судовий збір з Миколаївської сільради, яка відповідно до оскаржуваної постанови суду не мала права втручатись в роботу конкурсної комісії, змінювати висновок конкурсної комісії і самостійно визначати переможця.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання відповідач повідомлений судом належним чином.

ОСОБА_1 проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржувану постанову суду першої інстанції обґрунтованою та правомірною, наполягає, що у конкурсантки ОСОБА_3 відсутня відповідна до законодавства про культуру культурно-мистецька, тобто спеціальна, освіта у сфері культури і мистецтва, необхідна згідно з ст.1 Закону України «Про культуру», і тому, відповідно, не може бути будь-якого стажу у сфері культури, оскільки ОСОБА_3 сама зазначила у своїй біографії, що 25 років працювала тільки в галузі освіти.

Також позивач зазначає, що органом управління було затверджено склад конкурсної комісії конкурсного відбору на посаду директора Миколаївського будинку культури шляхом підписання документу керівником органу управління, а саме головою Миколаївської сільради - ОСОБА_4, а відтак орган управління разом з керівником взяли на себе відповідальність за дії конкурсної комісії.

Відносно позовної вимоги про скасування висновку конкурсної комісії на користь ОСОБА_3 позивач зазначає, що нею оскаржено висновок конкурсної комісії, а саме: рішення конкурсної комісії щодо обрання переможцем конкурсного відбору на посаду директора Миколаївського сільського будинку культури ОСОБА_3

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 05.01.2015 позивач ОСОБА_1 за розпорядженням Миколаївської сільської ради № 3-к від 02.01.2015 прийнята на посаду директора у Миколаївський будинок культури (а. с.14, 15).

24.02.2016 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» № 955-VIII від 28.01.2016, згідно якому текст статті 21 Закону України «Про культуру», якою встановлено особливості трудових відносин та працевлаштування в закладах культури, викладено в новій редакції.

Так, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.21 Закону України «Про культуру» керівники державних та комунальних закладів культури призначаються на посаду шляхом укладення з ними контракту строком на п'ять років за результатами конкурсу.

Трудові відносини з професійними творчими працівниками (художнім та артистичним персоналом) державних та комунальних закладів культури оформлюються шляхом укладення контрактів.

Формування кадрового складу художнього та артистичного персоналу державних та комунальних закладів культури здійснюється на конкурсній основі в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах культури та мистецтв.

За результатами конкурсу з переможцем з числа кандидатів укладається контракт строком від одного до трьох років за формою, визначеною центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах культури та мистецтв. Після настання дати закінчення строку дії контракт вважається продовженим на строк, на який він був укладений, якщо жодна із сторін за місяць до цієї дати письмово не поінформувала іншу сторону про своє бажання припинити дію контракту.

Керівник державного чи комунального закладу культури може брати участь у конкурсі, передбаченому цією частиною, на посаду художнього керівника у відповідному закладі. У разі якщо керівник державного чи комунального закладу культури стане переможцем конкурсу на посаду художнього керівника, він може здійснювати суміщення посад (професій) керівника відповідного закладу культури та художнього керівника. У такому разі укладається контракт строком на п'ять років.

За приписами п.2 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України № 955-VIII від 28.01.2016 набрання чинності цим Законом є підставою для припинення безстрокового трудового договору з керівниками державних та комунальних закладів культури, а також з професійними творчими працівниками (художнім та артистичним персоналом) державних та комунальних закладів культури згідно з пунктом 9 статті 36 Кодексу законів про працю України. Ця норма не поширюється на професійних творчих працівників комунальних закладів культури у територіальних громадах з населенням до 5 тисяч жителів.

На виконання вказаної норми розпорядженням сільського голови Миколаївської сільської ради від 31.05.2016 № 88-к (а.с.114) позивач попереджена про подальше її звільнення з займаної посади згідно п.9 ст.36 КЗпП України з 31.07.2016 (з даним розпорядженням позивач ознайомлена 31.05.2017).

Розпорядженням сільського голови № 108-к від 08.06.2016 оголошено конкурс на заміщення посад завідуючої Миколаївської сільської бібліотеки та директора Миколаївського сільського будинку культури (а. с.84, 85).

Розпорядженням сільського голови № 130-к від 15.07.2016 на виконання ст.21-3 Закону України «Про культуру» затверджений персональний склад конкурсної комісії для проведення конкурсу на заміщення посад керівників закладів культури Миколаївського сільради, до складу якої увійшли представники органу управління (заступник голови Петропавлівської районної ради, посадові особи Миколаївської сільської ради), представники трудового колективу, представники громадських організацій (Петропавлівської районної профспілкової організації профспілки працівників культури) (а. с.85, 86).

27.07.2016 відбулось перше засідання конкурсної комісії (протокол засідання конкурсної комісії № 1 від 27.07.2016 - а.с.80-83), на якому, зокрема, вирішено допустити до співбесіди наступних заявників на участь у конкурсному відборі на посаду директора Миколаївського сільського будинку культури:

- ОСОБА_1;

- ОСОБА_3;

- ОСОБА_5.

03.08.2016 відбулось засідання конкурсної комісії (протокол № 2 від 03.08.2016) з проведення конкурсної процедури призначення керівників закладів культури Миколаївської сільської ради, обрано переможцем конкурсного відбору на посаду директора Миколаївського сільського будинку культури ОСОБА_3 (а. с.74-79).

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про визначення переможцем конкурсного відбору на посаду директора Миколаївського сільського будинку культури особи, яка не відповідає вимогам п.1 ст.21-1 Закону України «Про культуру» від 14.12.2010 № 2778-VI, вважає за необхідне зазначити наступне.

Як встановлено вище, згідно ч.1 ст.21 Закону України «Про культуру» керівники державних та комунальних закладів культури призначаються на посаду шляхом укладення з ними контракту строком на п'ять років за результатами конкурсу.

Відповідно до абз.2 п.3 р. ІІ «Прикінцеві положення» Закону України № 955-VIII органи управління державних та комунальних закладів культури протягом шести місяців з дня набрання чинності цим Законом зобов'язані розірвати безстрокові трудові договори з керівниками державних та комунальних закладів культури і провести конкурс на заміщення посад керівників таких закладів у порядку, визначеному цим Законом.

За приписами п.5 р. ІІ «Прикінцеві положення» Закону України № 955-VIII конкурсна процедура може не застосовуватися для призначення керівників комунальних закладів культури у територіальних громадах з населенням до 5 тисяч жителів.

Отже, з набранням чинності Закону № 955-VIII керівник комунального закладу культури має обиратись на посаду за результатами конкурсу, проведення якого відноситься до обов'язків органу управління комунальних закладів культури, який, в свою чергу, наділений дискреційними функціями щодо вирішення на свій розсуд питання: застосовувати чи не засовувати конкурсну процедуру для призначення керівників комунальних закладів культури у територіальних громадах з населенням до 5 тисяч жителів.

Таким чином, відповідний орган місцевого самоврядування може застосувати конкурсну процедуру на заміщення посад керівників комунальних закладів культури незалежно від кількості населення територіальної громади.

У даному випадку органом управління Миколаївського сільського будинку культури, як комунального закладу, є орган місцевого самоврядування - Миколаївська сільська рада, що сторонами у справі не спростовується і випливає з положень ч.2 ст.21-1 Закону України «Про культуру» та ч.ч.3, 5 ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.97 № 280/97-ВР.

За правилами з ч.1 ст.21-2 Закону України «Про культуру» кандидатів на посаду керівника державного чи комунального закладу культури визначає конкурсна комісія за результатами відкритого та публічного конкурсного добору на зайняття цієї посади.

Усі зацікавлені особи можуть взяти участь у конкурсі на посаду керівника державного чи комунального закладу культури (ч.1 ст.21-4 Закону України «Про культуру»).

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.21-4 Закону України «Про культуру» особа, яка бере участь у конкурсі, упродовж 30 днів з дня оголошення конкурсу подає такі документи:

заява про участь у конкурсі з наданням згоди на обробку персональних даних відповідно до Закону України "Про захист персональних даних";

автобіографія, що містить прізвище, ім'я та по батькові, число, місяць, рік і місце народження, інформацію про громадянство, відомості про освіту, трудову діяльність, посаду (заняття), місце роботи, громадську роботу (у тому числі на виборних посадах), контактний номер телефону та адресу електронної пошти чи іншого засобу зв'язку, відомості про наявність чи відсутність судимості;

копія документа, що посвідчує особу, копії документів про вищу освіту;

два рекомендаційні листи довільної форми;

мотиваційний лист довільної форми.

Зазначені документи надсилаються на поштову та електронну адреси органу управління у встановлений цією частиною строк.

Перелік документів, зазначених у частині другій цієї статті, є вичерпним. Особа може надати інші документи, які, на її думку, підтверджують її професійні чи моральні якості.

Конкурсний добір проводиться публічно (ч.1 ст.21-5 Закону України «Про культуру»).

Згідно з ч.ч.6, 7, 9, 11, 12 ст.21-5 Закону України «Про культуру» на першому засіданні конкурсна комісія розглядає документи, подані кандидатами на посаду керівника державного чи комунального закладу культури, на відповідність кваліфікаційним вимогам. Результати розгляду невідкладно повідомляються кандидатам електронною поштою чи іншим засобом зв'язку, зазначеним в автобіографії.

Особа не допускається до участі в доборі кандидатів на посаду керівника державного чи комунального закладу культури у разі невідповідності вимогам, зазначеним у статті 21-1 цього Закону, за рішенням конкурсної комісії.

На другому засіданні конкурсна комісія проводить співбесіду з кандидатами, під час якої заслуховує публічні презентації проектів програм розвитку закладу культури на один і п'ять років.

Конкурсна комісія приймає рішення про визначення переможця конкурсу шляхом голосування та оприлюднює його на офіційному веб-сайті органу управління та в інший спосіб. Спосіб голосування визначається рішенням конкурсної комісії.

Рішення конкурсної комісії вважається прийнятим, якщо за нього на засіданні конкурсної комісії проголосувала більшість від затвердженого складу конкурсної комісії.

Статтею 21-1 Закону України «Про культуру» встановлені вимоги до керівника державного чи комунального закладу культури.

Так, керівником державного чи комунального закладу культури може бути особа, яка має вищу освіту, стаж роботи у сфері культури не менше трьох років, володіє державною мовою та здатна за своїми діловими і моральними якостями, освітнім і професійним рівнем виконувати відповідні посадові обов'язки.

Отже наявність у особи, яка претендує на посаду керівника комунального закладу культури, вищої освіти (без вимоги щодо наявності спеціальної освіти у сфері культури і мистецтва) і стажу роботи у сфері культури не менше трьох років є обов'язковими умовами для участі такої особи в конкурсі на посаду керівника комунального закладу культури.

При цьому слід враховувати, що за визначенням, наведеним в ст.1 Закону України «Про культуру» діяльність у сфері культури (культурна діяльність) - творча, господарська, наукова, бібліотечна, інформаційна, музейна, освітня, культурно-дозвіллєва та розважальна діяльність, спрямована на створення, тиражування, розповсюдження, демонстрування, популяризацію, збереження і використання культурних благ та культурних цінностей для задоволення культурних потреб громадян.

Суд першої інстанції вірно встановив, що переможець проведеного 03.08.2016 конкурсного відбору на посаду директора Миколаївського сільського будинку культури ОСОБА_3 не відповідає вимогам до керівника комунального закладу культури, наведеним у ч.1 ст.21-1 Закону України «Про культуру», з огляду на відсутність у останньої стажу роботи у сфері культури.

Відповідач з цього приводу зазначає, що оскільки законодавче визначення стажу роботи у сфері культури та порядок його обчислення відсутні, конкурсна комісія на власний розсуд мала можливість врахувати багаторічну творчу діяльність кандидата ОСОБА_3 у колективі «Горлиця» як стаж роботи у сфері культури.

Апеляційний суд, як і суд першої інстанції, такі доводи відповідача вважає помилковими, оскільки чинним законодавством встановлений загальний порядок визначення стажу роботи (незалежно від сфери діяльності) та порядок його обчислення.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу законів про працю України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Відповідно до ст.48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника і згідно зі ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - основним документом, що підтверджує стаж роботи.

За приписами цієї ж ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Виходячи з наведених правових норм, визначена в ст.21-1 1 Закону України «Про культуру» вимога щодо стажу роботи у сфері культури не менше трьох років полягає у наявності у особи трудової діяльності у сфері культури на підставі укладеного трудового договору, отже участь кандидата ОСОБА_3, як нею зазначено, в аматорському колективі «Горлиця», не може вважатися трудовою діяльністю і, відповідно, включатися до стажу роботи.

Оскільки за правилами вищенаведеної ч.7 ст.21-5 Закону України «Про культуру» особа не допускається до участі в доборі кандидатів на посаду керівника державного чи комунального закладу культури у разі невідповідності вимогам, зазначеним у статті 21-1 цього Закону, за рішенням конкурсної комісії, є незаконним рішення конкурсної комісії (протокол засідання № 1 від 27.07.2016) про допуск ОСОБА_3 як кандидата на посаду керівника комунального закладу культури, отже, за цих обставин, незаконним є і рішення конкурсної комісії про обрання ОСОБА_3 переможцем конкурсу (протокол № 2 від 03.08.2016).

Апеляційний суд не приймає доводи відповідача про неконкретизовані позовні вимоги і незрозумілість резолютивної частини оскаржуваної постанови, який саме висновок конкурсної комісії на користь ОСОБА_3 скасовано судом.

Як вбачається з визначених позивачем вимог та обставин, якими ці вимоги обґрунтовані, позивач оскаржує саме висновок конкурсної комісії - рішення щодо обрання ОСОБА_3 переможцем конкурсу відбору на посаду директора Миколаївського сільського будинку культури (протокол № 2 від 03.08.2016).

Рішення конкурсної комісії про допуск ОСОБА_3 до участі у конкурсному відборі (протокол № 1 від 27.07.2016) в межах даної справи не оскаржується.

Стосовно доводів відповідача, що конкурсна комісія, рішення якої оскаржується, не є відповідачем у справі, а Миколаївська сільська рада (відповідач у справі), яка за висновком самого ж суду не мала права втручатись в роботу конкурсної комісії, змінювати висновок Конкурсної комісії і самостійно визначати переможця, колегія суддів зазначає наступне.

Дійсно, рішення, оформлене протоколом № 2 від 03.08.2016, яке позивач вважає незаконним, прийнято конкурсною комісією, що проводила конкурсний добір, яка (комісія) створена розпорядженням сільського голови Миколаївської сільради - органом управління комунальним закладом культури Миколаївським сільським будинком культури.

При цьому аналіз вищенаведених правових норм свідчить, що конкурсна комісія є робочим органом, утвореним відповідним органом місцевого самоврядування - Миколаївською сільською радою в межах наданих повноважень з метою проведення конкурсу з визначення переможця для заміщення посади керівника комунального закладу культури, отже визначення Миколаївської сільської ради відповідачем у даній справі є правильним.

Щодо посилань відповідача на порушення судом першої інстанції вимог ч.2 ст.53 КАС України, що полягає у незалученні ОСОБА_3 до участі у судовому процесі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, апеляційний суд зазначає, що залучення до участі у справі третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, за ініціативою суду не є обов'язком суду. Про це свідчить і ч.1 ст.185 КАС України, відповідно до якої особа, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси чи обов'язки, має право на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Виходячи з наведеного, а також враховуючи, що з відповідним клопотанням особи, які беруть участь у справі, не звертались, питання про вступ у справу в якості третьої особи ОСОБА_3 не порушувалось, апеляційний суд вважає відсутнім порушення судом першої інстанції вимог ч.2 ст.53 КАС України.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції під час розгляду справи в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Передбачені ст.202 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення відсутні, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2017 року у справі №188/135/17 (2-а/188/35/2017) залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко