Справа № 621/954/17
Суддя: Шахова В. В.
Дата ухвалення: 2017-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа№621/954/17
Пр. №2-а/621/33/17
Постанова

іменем України

23.06.2017 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Шахової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Міненко Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Балаклійського ВП ГУ НП у Харківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанов про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до поліцейського СРПП Балаклійського ВП ГУ НП у Харківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанов про адміністративне правопорушення, в якому просив скасувати постанову, серії ПС2 № 408992 від 28 лютого 2017 року, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закрити справу, а також скасувати постанову, серії БР № 412792 від 28 лютого 2017 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закрити справу.

В обґрунтування свого адміністративного позову ОСОБА_1 зазначив, що 28 лютого 2017 року поліцейським СРПП Балаклійського ВП ГУ НП у Харківській області старшим сержантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову, серії БР № 412792 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн. Цього ж дня, 28 лютого 2017 року, поліцейським СРПП Балаклійського ВП ГУ НП у Харківській області старшим сержантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову, серії ПС2 № 408992, про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн. Відповідно до змісту обох постанов, ОСОБА_1 ніби то на автошляху Балаклія - Мілова керував транспортним засобом без ввімкнутого світла фар поза межами населеного пункту та не пред'явив посвідчення водія, чим порушив п. 2.4 та п. 9.8 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 вважав, що дані постанови є незаконними та підлягають скасуванню з таких підстав:

1) поліцейський СРПП Балаклійського ВП ГУ НП у Харківській області старший сержант поліції ОСОБА_2 після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не представився, не повідомив причину зупинки;

2) відповідач не розяснив ОСОБА_1 його права та обовязки, зокрема права, передбачені ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення та не надав можливості скористатися ними;

3) під час складання оскаржуваних постанов позивач не був присутній та не надавав працівникам поліції жодних своїх персональних даних, у звязку з чим їх наявність та походження в постановах ОСОБА_1 невідомі;

4) позивачу не було предявлено для ознайомлення жодних доказів на підтвердження вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126 та ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зокрема, в постанові невідомо звідки зявилися посилання на показання свідків, при цьому під час зупинки ОСОБА_1 жодних свідків не було допитано та ніхто із сторонніх осіб не надавали свої пояснення щодо скоєного;

5) поліцейський СРПП Балаклійського ВП ГУ НП у Харківській області старший сержант поліції ОСОБА_2 порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок, встановлений ст. ст. 278, 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

6) складені постанови не були предявлені для ознайомлення позивачу та не були вручені йому особисто.

З огляду на вищевикладене та стверджуючи про незаконність дій працівників поліції ОСОБА_1 змушений звернутися до суду з даним адміністративним позовом.

Позивач та його представник надали до суду заяву про розгляд справи без фіксації технічними засобами та без їх участі.

Відповідач у судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, надав письмові заперечення проти адміністративного позову, в яких просив відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі і які зявились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

З копії Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 412792 від 28 лютого 2017 року вбачається, що поліцейським СРПП Балаклійського ВП ГУ НП у Харківській області старшим сержантом поліції ОСОБА_2 до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме 28 лютого 2017 року об 11 год. 45 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen, державний номерний знак TSA C965, по автодорозі Балаклія-Мілова не ввімкнувши ближнє світло фар поза межами населеного пункту, чим порушив п. 9.8 Правил дорожнього руху України. З вищенаведеної постанови вбачається, що вона була винесена в цей же день на місці зупинки транспортного засобу. (а.с. 6)

Крім того, 28 лютого 2017 року поліцейським СРПП Балаклійського ВП ГУ НП у Харківській області старшим сержантом поліції ОСОБА_2 було застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке полягало у тому, що ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen, державний номерний знак TSA C965, по автодорозі Балаклія-Мілова та 28 лютого 2017 року не предявив для перевірки посвідчення водія, чим порушив п. 2.4а Правил дорожнього руху України, про що було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення, серії ПС2 № 408992. З вищенаведеної постанови вбачається, що вона була винесена в цей же день на місці зупинки транспортного засобу. (а.с. 5)

Згідно зі статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту

протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно з частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями обєктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження у випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке порушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278,279,280 КУпАП.

У відповідності до статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої КУпАП дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини 1 КУпАП, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена статтями 122, 126 КУпАП, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Відповідно до ст.2 КАС України основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, згідно до вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди зобовязані перевірити оскаржене рішення на предмет прийняття його на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо; добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на яке спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень, суд зобовязаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що оскаржувані постанови винесені відповідачем з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення прав позивача, передбачених статтею 268 КУпАП.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.293 КУпАП орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, у звязку з чим скасовує оскаржувані постанови та закриває провадження у справах про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до вимог ст.94 Кодексу адміністративного суду України.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 17-19, 69-71, 94, 158-163, 167, 171-2, 254 КАС України, суд

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Балаклійського ВП ГУ НП у Харківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанов про адміністративне правопорушення задовольнити у повному обсязі.

Постанову поліцейського СРПП Балаклійського ВП ГУ НП у Харківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_2 від 28 лютого 2017 року серії ПС2 № 408992 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) грн. скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Постанову поліцейського СРПП Балаклійського ВП ГУ НП у Харківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_2 від 28 лютого 2017 року серії БР № 412792 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) грн. скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі застосування судом

частини третьої статті 160 цього Кодексу - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 23.06.2017 року.

Суддя: