Справа № 826/11777/16
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 червня 2017 року № 826/11777/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до 1) Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на

ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

Кадирова Владислава Володимировича

2) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання протиправними дій, рішення, зобов'язання вчинити дії,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій, рішення, зобов'язання вчинити дії.

Свої позивні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем-1 було протиправно не включено ОСОБА_3, спадкоємцем якого є ОСОБА_1, до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в АТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а відповідачем-2 протиправно не виплачено ОСОБА_1 гарантовану суму відшкодування коштів за вкладом ОСОБА_3 в АТ "Дельта Банк".

Представник позивача подала заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача-1 через канцелярію суду подав письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Свої заперечення на адміністративний позов відповідач обґрунтовує тим, що під час перевірки було встановлено, що договори банківських вкладників, укладені між банком та фізичними особами після 16.01.2015 включно, є нікчемними з підстав, визначених пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону, оскільки зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для вкладника від третьої особи не допускається, та діяла Постанова Національного банку України № 692/БТ від 30.10.2014 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії проблемних", якою було запроваджено обмеження у діяльності банку.

Представник відповідача-2 через канцелярію суду подав письмові заперечення на адміністративний позов в яких просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Свої заперечення на позов відповідач-2 обґрунтовує тим, що складання Загального реєстру вкладників здійснюється на підставі переліку вкладників, переданого Уповноваженою особою, в якому інформація про позивача була відсутня.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив продовжити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Під час судового розгляду справи, суд,-

В С Т А Н О В И В:

24.02.2015 між публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (банк) та ОСОБА_3 (вкладник) було укладено договір №004-05506-240215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США.

Згідно з умовами зазначеного договору, банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 та приймає від вкладника внесені ним в порядку, передбаченому цим договором, грошові кошти в сумі 6800,00 доларів США; дата повернення вкладу - 26.03.2015.

Відповідно до банківської виписки по угоді №004-05506-240215 від 24.02.2015, ОСОБА_4 на вкладний (депозитний) рахунок ОСОБА_3 перерахувала кошти в розмірі 6800,00 доларів США.

На підставі постанови Правління Національного банку України № 150 від 02.03.2015 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 51 від 02.03.2015 "Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ "Дельта Банк", згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ "Дельта Банк". Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Дельта Банк" призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова Владислава Володимировича. Тимчасову адміністрацію в АТ "Дельта Банк" запроваджено строком на три місяці з 03.03.2015 по 02.06.2015 включно.

Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 71 від 08.04.2015 про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду № 51 від 02.03.2015 "Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ "Дельта Банк". Згідно з даним рішення тимчасову адміністрацію в ПАТ "Дельта Банк" запроваджено строком на шість місяців з 03.03.2015 до 02.09.2015 включно.

23.06.2015 ОСОБА_3 звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Дельта Банк" кадрова В.В. із заявою, в якій просив повідомити інформацію щодо невиплати відшкодування грошових коштів за договором №004-05506-240215 від 24.02.2015.

Відповідно до рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №147 від 03.08.2015 строк дії тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк" продовжено до 02.10.2015.

22.07.2015 ОСОБА_3 помер у віці 76 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 23.07.2015 серія І-ТП №265902, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України № 664 від 02.10.2015 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 181 від 02.10.2015 "Про початок процедури ліквідації АТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку". Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ "Дельта Банк", визначені статтями 37, 38, 47-51 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирову Владиславу Володимировичу на два роки з 05.10.2015 по 04.10.2017 року включно.

03.02.2016 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я. видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_3, згідно якого спадщина складається з вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться на рахунках за переліком, в тому числі і в АТ "Дельта Банк", а саме: НОМЕР_2 та НОМЕР_3 вклад на суму 6 800 дол. США 00 центів та нараховані по вкладу проценти на загальну суму 33 дол. США 93 цента.

Позивач стверджує, що за допомогою засобів поштового зв'язку скерувала до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова В.В. кредиторську вимогу від 15.02.2016, в якій просила визнати її кредитором АТ «Дельта Банк» за заборгованістю, що виникла за всіма Договорами, укладеними між нею та АТ «Дельта Банк», та за іншими видами заборгованості, у сумі всіх належних їй коштів. Крім. того, просила визнати її кредитором АТ «Дельта Банк» за заборгованістю, що виникла на підставі договору банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США №004-05506-240215 від 24.02.2015 та просила перерахувати кошти за вказаними у заяві реквізитами.

Позивач також стверджує, що за допомогою засобів поштового зв'язку скерувала до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова В.В. лист, в якому повідомила, що кредиторська вимога від 15.02.2016 повернулась ОСОБА_1 (відправнику) із зазначенням причин «Закінчення встановленого строку зберігання», у зв'язку з чим позивач повторно направляє пакет документів та просить включити її до складу кредиторів АТ «Дельта Банк».

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, розглянувши звернення щодо виплати коштів за вкладами, розміщеними в АТ «Дельта Банк» вкладником ОСОБА_3, листом від 13.05.2016 повідомив ОСОБА_1, що на даний час в Переліку вкладників, що був переданий до Фонду гарантування уповноваженою особою інформація про вклади ОСОБА_3 відсутня, у зв'язку з чим було запропоновано звернутися до Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В.

Враховуючи, що ОСОБА_3 не було включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в АТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а ОСОБА_1 так і не було виплачено гарантовану суму відшкодування коштів за вкладом ОСОБА_3, позивач звернулася з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

У свою чергу, згідно із частиною першою статті 4 цього ж Закону, основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Для цього Фонд наділений відповідними функціями, що визначені частиною другою статті 4 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Серед таких функцій є здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження всіх або частини активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку і навіть застосування до банків та їх керівників відповідних фінансових санкцій і накладення адміністративних штрафів.

Наведене свідчить про те, що функції Фонду пов'язані із здійсненням владних управлінських повноважень.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єктом владних повноважень є, зокрема, будь-який суб'єкт при здійсненні ним владних управлінських функцій.

Враховуючи викладене, Фонд є суб'єктом владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

У свою чергу, згідно з пунктом першим частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Отже, за своїм характером спір між уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і вкладниками банку щодо включення відповідних фізичних осіб до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за рахунок коштів Фонду, є публічно-правовим, а відтак такий спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

В той же час, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах і Судової палати у господарських справах Верховного Суду України в постанові Верховного Суду України від 16.02.2016 № 21-4846а15, враховуючи положення статті 12 Господарського процесуального кодексу України, дійшла висновку, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Частиною першою статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Відступаючи від позиції Верховного Суду України, суд зазначає, що до цих спорів немає підстав застосовувати приписи статті 12 Господарського процесуального кодексу України та поширювати на такі спори юрисдикцію господарських судів.

Так, згідно із зазначеною нормою, господарським судам підвідомчі, зокрема, справи про банкрутство (пункт 2 частини першої статті 12 ГПК України) та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України (пункт 7 частини першої цієї ж статті).

Отже, підвідомчі господарським судам саме спори з майновими вимогами саме до боржника, щодо якого порушено справу про банкрутство.

У свою чергу, з аналізу норм законодавства, яке регулює питання ліквідації боржників через їх неплатоспроможність, випливає, що в будь-якому разі учасником спору в процесі ліквідації певного суб'єкта є цей суб'єкт, тобто боржник.

Втім правовідносини між Фондом і вкладниками, які претендують на отримання відшкодування за рахунок коштів Фонду, складаються без участі банка-боржника. Такі правовідносини не породжують прав та обов'язків для банку, адже банк, який ліквідується, жодним чином не впливає на той факт, чи буде особу включено до переліку тих, хто має право на відшкодування за рахунок коштів Фонду. Це питання відповідно до норм Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вирішує виключно Фонд.

Суд вважає, що спір щодо відшкодування вкладникам коштів за рахунок Фонду не є спором у процесі ліквідації банку, так як ці правовідносини не стосуються безпосередньо процедури ліквідації банку. Процес ліквідації має окремий перебіг і не впливає на обсяг відшкодування вкладникам. Юридичний факт неплатоспроможності банку є лише підставою для виникнення правовідносин щодо відшкодування вкладникам їх вкладів за рахунок коштів Фонду.

Статтею 4 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" законодавець чітко виокремив такі самостійні функції Фонду, як здійснення заходів щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (пункт 4 частини другої статті 4); здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організація відчуження всіх або частини активів і зобов'язань (пункт 8 частини другої статті 4 згаданого Закону).

Отже, аналізуючи вищенаведене, можна дійти висновку, що спір стосовно права на відшкодування вкладів фізичних осіб за рахунок коштів Фонду є публічно-правовим спором, який не є спором у процесі ліквідації банку, а має окремий характер і стосується виконання окремої владної функції Фонду, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами (пункт 4 частини другої статті 4 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2016 по справі №826/4028/16.

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини першої статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до частин першої та другої статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, складання Переліку та загального Реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду регламентовано частиною першою статті 26, частинами першою, другою, третьою, п'ятою та шостою статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"; Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09.08.2012 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за № 1548/21860.

Відповідно до наведених норм вказана процедура включає наступні етапи: складення протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку уповноваженою особою Фонду переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; затвердження Фондом гарантування вкладів фізичних осіб реєстру вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та формування переліку вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 11 частини четвертої статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не погоджується з діями та рішенням Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича щодо невключення ОСОБА_3, який 22.07.2015 помер, до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, зокрема за договором банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» від 24.02.2015 №004-05506 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Статтею 1228 Цивільного кодексу України встановлено, що вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_3, посвідченого 03.02.2016 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я., ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_3 та отримала у спадщину, зокрема, вклад з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться на рахунках в АТ "Дельта Банк", а саме: НОМЕР_2 та НОМЕР_3 вклад на суму 6800 дол. США 00 центів та нараховані по вкладу проценти на загальну суму 33 дол. США 93 цента.

У письмових запереченнях на позов, відповідач-1 стверджує, що ОСОБА_3 не було включено до переліку вкладників АТ "Дельта Банк", оскільки правочин, укладений між ним та публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" було визнано нікчемним на підставі пункту 7 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Обов'язок Фонду безпосередньо або уповноваженої особи Фонду у разі делегування їй повноважень щодо забезпечення перевірки правочинів (договорів) на предмет виявлення правочинів (договорів), що є нікчемними; підстави для визначення правочинів (договорів) нікчемними; право повідомляти сторони за договорами про нікчемність договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів встановлено частинами другою та третьою статті 38 та пунктом 4 частини другої статті 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Протоколом від 15.09.2015 засідання Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ "Дельта Банк", призначеної наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Дельта Банк" №408 від 29.05.2015, затверджено результати перевірки якою виявлено правочини (договори) за вкладними операціями, що є нікчемними згідно пункту 7 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та перелік відповідних правочинів викладено в додатку № 1 до вказаного протоколу. Також відповідно до зазначеного протоколу запропоновано Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Дельта Банк" видати відповідний наказ щодо виявлення договорів банківського вкладу (депозиту), за якими кошти на вкладі рахунки були перераховані іншими фізичними особами, та які є нікчемними згідно пункту 7 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та щодо застосування наслідків такої нікчемності.

16.09.2015 Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Дельта Банк" Кадировим В.В. видано наказ № 813 "Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями".

Протоколом від 22.09.2015 засідання Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ "Дельта Банк", призначеної наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Дельта Банк" №73 від 12.03.2015, рекомендовано Уповноваженій особі Фонду після запровадження процедури ліквідації АТ "Дельта Банк" видати відповідний наказ щодо обмеження на час ліквідації Банку виплат коштів вкладникам - отримувачам коштів, за рахунками, перелік яких міститься в Додатку № 2 до цього Протоколу.

22.09.2015 Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Дельта Банк" Кадировим В.В. з метою недопущення подвійних виплат вкладникам гарантованої суми відшкодував коштів Фондом видано наказ №836 "Про внесення змін до Наказу № 813 від 16.09.2015 року" (не застосувати наслідки нікчемності Договорів банківського вкладу (депозиту), що є нікчемними з підстав, визначених п. 7 ч. 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та застосувати реституцію на зазначеними в пункті 1.5. Договорами виключно на підставі рішення суду, винесеного на користь Банку).

05.10.2015 Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" винесено наказ №15 «Про обмеження здійснення на час ліквідації АТ «Дельта Банк» операцій щодо виплат коштів вкладникам - фізичним особам за відповідними рахунками».

Відповідно до вищенаведених протоколів та наказів застосовано наслідки нікчемності догорів банківського вкладу (депозиту) згідно з додатками та, зокрема, договору банківського вкладу (депозиту) №004-05506-240215 від 24.02.2015.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач дійшов висновку про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) №004-05506-240215 від 24.02.2015, оскільки операція з перерахування грошових коштів з рахунку фізичної особи - ОСОБА_4 на депозитний рахунок ОСОБА_3 суперечить пункту 5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у АТ "Дельта Банк", що є обов'язковим до застосування сторонами (умов договору), а саме: зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для вкладника від третьої особи не допускається.

Пунктом 5.11. Правил банківського обслуговування фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк", затверджених рішенням Ради Директорів АТ "Дельта Банк" протоколом № 14 від 20.03.2013 (із змінами від 14.01.2015), передбачено, що зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для Вкладника від третьої особи не допускається (крім зарахування грошових сум від Законного представника за вкладами на ім'я особи, законним представником якої він є, та крім інших випадків, передбачених нормами діючого законодавства України та/або Продуктами Банку).

Відповідно до пункту 10.12 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України №492 від 12.11.2003 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.12.2003 за № 1172/8493 (далі - Інструкція № 492), Кошти на вкладний (депозитний) рахунок фізичної особи можуть бути внесені вкладником готівкою, перераховані з іншого власного вкладного (депозитного) або поточного рахунку. Після закінчення строку або настання інших обставин, визначених законодавством України чи договором банківського вкладу, кошти з вкладного (депозитного) рахунку повертаються вкладнику шляхом видачі готівкою або в безготівковій формі на зазначений у договорі рахунок вкладника для повернення коштів чи за заявою вкладника на інший його рахунок. На вкладний (депозитний) рахунок фізичної особи можуть зараховуватися кошти, які надійшли на ім'я власника рахунку від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. У цьому разі вважається, що власник рахунку погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про свій вкладний (депозитний) рахунок.

Згідно з пунктом 10.19 Інструкції №492 на вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті фізичної особи - резидента зараховуються: готівкова валюта внесена/переказана власником рахунку; валюта, перерахована з власного поточного або власного вкладного (депозитного) рахунку в іноземній валюті; валюта від здійснення уповноваженим банком за дорученням власника рахунку операцій з обміну валюти відповідно до нормативно-правових актів Національного банку з питань торгівлі іноземною валютою та умов договору банківського вкладу; кошти, перераховані з поточного рахунку іншої фізичної особи, якщо це передбачено договором банківського вкладу; нараховані проценти (дохід в іншій формі) за вкладом (депозитом), якщо це передбачено договором.

Згідно з пунктом 1.8 договору №004-05506-240215 банківського вкладу (депозиту) "Найкращий" у доларах США від 24.02.2015, укладеного між ОСОБА_3 та АТ "Дельта Банк", зарахування Вкладу на Рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку Вкладника, відкритого в Банку, або готівкою через касу Банку в день укладання Сторонами цього Договору.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи банківської виписки по угоді №004-05506-240215 від 24.02.2015, кошти на депозитний рахунок ОСОБА_3 надійшли від третьої особи, а саме: від ОСОБА_4.

Отже, зарахування коштів на вкладний (депозитний) рахунок ОСОБА_3, відкритого на підставі договору №004-05506-240215 банківського вкладу (депозиту) "Найкращий" у доларах США від 24.02.2015, суперечить умовам даного договору (пункту 1.8) та пункту 5.11. Правил банківського обслуговування фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк", затверджених рішенням Ради Директорів АТ "Дельта Банк" протоколом № 14 від 20.03.2013 (із змінами від 14.01.2015).

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача-1 законних підстав для включення ОСОБА_3 до переліку вкладників АТ "Дельта Банк", що свідчить про необґрунтованість позовної вимоги про визнання протиправними дій та рішення відповідача-1 щодо не включення ОСОБА_3 до Переліку вкладників АТ "Дельта Банк".

Відповідно до положень пункту 5 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09.08.2012 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за №1548/21860, протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

Тобто, в даному випадку, відповідач-1 наділений повноваженнями на подання додаткової (уточнюючої) інформації про вкладників, які мають право на відшкодування.

Проте, враховуючи, що позовна вимога про зобов'язання відповідача-1 подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_3, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, є похідною від позовної вимоги про визнання протиправними дій та рішення, яка, як зазначено судом вище, задоволенню не підлягає, то, як наслідок, суд також відмовляє в її задоволенні.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх уповноваженим представникам чи спадкоємцям у національній валюті України з наступного робочого дня після затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстру вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування.

Згідно з пунктом 8 розділу IV Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 09.08.2012 № 14 (далі - Положення №14), виплата сум відшкодування спадкоємцям здійснюється за результатами розгляду їх індивідуальних звернень.

Виплата сум відшкодування особам, які унаслідок їх неявки або з інших причин (вкладники, реквізити яких у Загальному реєстрі / Реєстрі переказів відмінні від реквізитів їх документів, тощо) не одержали кошти протягом строку виплат за Загальним реєстром / Реєстром переказів, здійснюється шляхом переказу відшкодувань за результатами розгляду індивідуальних звернень вкладників до Фонду.

Відповідно до пункту 9 розділу IV Положення №14 для отримання коштів вкладник або інша особа (представник, спадкоємець тощо) звертається до Фонду із заявою про виплату гарантованої суми відшкодування. Рекомендована форма заяви наведена в додатку 13 до цього Положення.

До заяви додаються:

копія паспорта (або іншого документа, що посвідчує особу) - сторінки, що містять прізвище, ім'я, по батькові, інформацію про серію, номер, найменування або код органу, що видав документ, дату видачі, місце проживання або місце перебування;

копія документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або копія сторінки паспорта, у якому органами державної податкової служби зроблено відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта.

Заяви про виплату гарантованої суми відшкодування розглядаються у строк, що не перевищує трьох календарних місяців.

Згідно з пунктом 10 розділу IV Положення №14 у разі звернення до Фонду довіреної особи - додатково до зазначених у пункті 9 цього розділу документів надається нотаріально засвідчена копія довіреності. Якщо в довіреності не зазначений реєстраційний номер облікової картки платника податків вкладника фізичної особи - резидента, то довірена особа додатково подає копію документа, виданого органом державної податкової служби, що засвідчує реєстрацію вкладника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків.

Відповідно до пункту 12 розділу IV Положення №14 для отримання відшкодування на правах спадщини спадкоємець додатково до зазначених у пункті 9 цього розділу подає до Фонду нотаріально засвідчену копію документа, що дає право на отримання відшкодування на правах спадщини.

Копії документів мають бути чіткими.

Фонд звіряє дані, зазначені у копіях документів, із даними, що вказані у Переліку. Перевірка здійснюється відповідно до розділу VI цього Положення. Після перевірки даних про особу, яка має право на отримання гарантованої суми відшкодування, такі дані включаються до Реєстру переказів.

Отже, обов'язковою умовою для отримання коштів за вкладом спадкоємцем є письмове (індивідуальне) звернення такої особи-спадкоємця до Фонду із заявою про виплату гарантованої суми відшкодування.

Проте, позивачем не надано суду доказів звернення до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із заявою про виплату гарантованої суми відшкодування на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_3, посвідченого 03.02.2016 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я., а саме: виплати їй коштів за вкладом в АТ "Дельта Банк" на рахунках НОМЕР_2 та НОМЕР_3 на суму 6 800 дол. США 00 центів разом із нарахованими по вкладу процентами на загальну суму 33 дол. США 93 цента. (оскільки заяви стосовно кредиторських вимог не розцінюються як заяви про виплату гарантованої суми відшкодування, оскільки кредиторські вимоги та гарантована сума відшкодування є різними за суттю правовими поняттями), як і не надано доказів відмови у задоволенні заяви, поданої відповідно до пунктів 8, 9 розділу IV Положення №14.

Тобто, в матеріалах справи відсутні докази порушення відповідачем-2 законних прав позивача, відтак, позовна вимога про зобов'язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснити відшкодування коштів ОСОБА_1 за вкладом ОСОБА_3, згідно договору №004-05506-240215 банківського вкладу (депозиту) "Найкращий" у доларах США від 24.02.2015, укладеного між ОСОБА_3 та АТ "Дельта Банк", є безпідставною, необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, керуючись вимогами статтями 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов