Справа № 127/256/17-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/256/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Гуменюк К.П.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

22 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 20 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про призначення пенсії за віком на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2017 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Вінницький міський суд Вінницької області постановою від 20.03.2017 року вказаний позов задовольнив.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що позивач ОСОБА_2 з 02 жовтня 1978 року відповідно до наказу директора 18 державного підшипникового заводу м. Вінниці переведена на посаду «маляр в РСЦ 3-го розряду». 02 жовтня 1989 року наказом директора заводу від 06 жовтня 1989 року № 1161 переміщена з РСЦ на ділянку капітального будівництва «маляр будівельний по третьому розряду». 01 листопада 1991 року позивачку переведено на посаду «маляр будівельний 4 розряду в УКС». 01 лютого 1993 року ОСОБА_2 звільнена у зв'язку з переводом. Наказом директора 18 Державного підшипникового заводу №122 позивачка прийнята на посаду «маляр - будівельний 4 розряду в РСЦ» по переводу. 11 квітня 2003 року ОСОБА_2 звільнено із зазначеної посади за згодою сторін (а. с. 8-9).

01 серпня 2016 року представник позивача звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком (а. с. 48). Відповідно до розписки - повідомлення до заяви додано диплом про навчання, довідка про заробітню плату за період страхового стажу до 01 липня 2000 року, ідентифікаційний номер, паспорт, свідоцтво про народження дитини, свідоцтво про шлюб, трудова книжка та довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах в кількості 5 шт. (а. с. 49).

Рішенням відповідача, оформленим протоколом від 21 жовтня 2016 року № 9231 заявниці відмовлено у призначенні пенсії.

Таке рішення мотивоване тим, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів для підтвердження спеціального трудового стажу надається уточнююча довідка підприємства. Заявницею надана уточнююча довідка від 19 липня 2016 року № 177. Відповідачем проведена зустрічна перевірка даних які містяться в довідці, та первинних документів, підтверджуючих зайнятість позивача на роботах із застосуванням шкідливих речовин не виявлено.

За наведеного, позивачу відмовлено у призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв'язку із відсутністю документів, що підтверджують спеціальний стаж роботи, а відповідно відсутній необхідний спеціальний стаж роботи (а. с. 44-46).

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Закону України Про пенсійне забезпечення, прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно з п. бст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи зокрема працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними віку 50 років - по 31 березня 1965 року включно.

Згідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р № 637 Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній , основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 10 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці і соціальної політики України від 18 листопада 2005 № 383 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993року № 637.

Згідно пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлених для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників.

Підставою для нарахування пільгових пенсій є не тільки запис у трудовій книжці щодо праці на даному підприємстві, а й довідка підприємства яка уточнює характер роботи з зазначенням періоду роботи, що зараховується до спеціального стажу; професії або посади; характеру виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, яка оцінюється управлінням Пенсійного фонду з урахуванням вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.06.02 за № 536/6824. Відповідальність за представлення таких документів покладається на адміністрацію підприємств, установ, організацій, згідно ст. 101 Закону Про пенсійне забезпечення № 1788- ХІІ.

Згідно з матеріалами справи, факт роботи позивача на посаді, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах підтверджується наступними документами.

Відповідно до довідки від 20 липня 2016 року № 185 ВАТ «Вінницький підшипниковий завод», ОСОБА_2 за період роботи з 02 жовтня 1978 року по 11 квітня 2003 року працювала п'ятиденний робочий тиждень при 8 годинному робочому дні (а. с. 15).

Також, ВАТ «Вінницький підшипниковий завод» видав ряд довідок, за № 177,184,186, від 19 та 20 липня 2016 року, якими підтверджується факт роботи позивача у з зазначений період маляром, зайнятим на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу, факт роботи позивача без використання відпусток без збереження заробітної плати, а також факт атестації робочого місця (а.с. 12-16) .

Відповідно до розрахунку загального стажу позивачки наданого позивачем, останній станом на 31 липня 2016 року становить 33 роки 01 місяць та 22 дні, що підтверджується копією зазначеного розрахунку та не заперечується сторонами (а. с. 47).

При цьому судом першої інстанції вірно зазначено, що невідповідність назви посади позивача в зазначений період роботи вказаній у трудовій книжці, назві посади передбаченій у Списку № 2, що діяли у зазначений період не є беззаперечним доказом, що позивач не виконував роботи при шкідливих умовах праці та як наслідок не має права на пільгову пенсію, оскільки відповідно до зазначених норм факт пільгового характеру роботи можна підтвердити за допомогою відповідних уточнюючих довідок та результатів атестації робочого місця.

Згідно п.п.1, 2, 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою КМУ № 442 від 01.08.1992 року, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форми власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здоров'я й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Атестація проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок, постанова № 422 відповідно). У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Згідно із зазначеними нормативними актами основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Отже, підтвердження права не призначення пенсії за віком на пільгових умовах можливе лише за наявності підтвердження пільгового характеру роботи за результатами проведення атестації робочого місця.

В матеріалах справи міститься копія наказу-постанови ВПЗ від 07 червня 1994 року № 470/37 «Про результати проведення атестації робочих місць» (а. с. 11).

Отже, враховуючи, що стаж роботи до 1992 року зараховується автоматично у випадку підтвердження атестації робочого місця після 1992 року , а також те, що проведення атестації робочих місць відбулося 07 червня 1994 року та підтвердило пільговий характер роботи на посаді, якій працював позивач, спеціальний стаж роботи вважається підтверджений атестацією до 07 червня 1999 року.

До 10 березня 1994 року діяв Список № 2 затверджений постановою Ради Міністрів СССР від 26 січня 1991 р. №10 про що наголошувалось вище. 11 березня 1994 року постановою КМ України № 162 затверджено списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (Список № 1, Список №2). Відповідно до зазначеного Списку №2 розділом ХХХІІІ «Загальні професії», передбачена посада «Маляри, зайняті на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки».

Отже, робоче місце, де працювала позивачка, було атестоване на період з 22 серпня 1992 року по 11 березня 1999 року, а тому позивачці слід зарахувати і спеціальний стаж роботи в періоди з 22 серпня 1992 року по 01 лютого 1993 року та з 01 квітня 1993 року по 11 березня 1999 року, що становить 6 років 04 місяці 29 днів, адже посада, яку обіймала позивачка у вказаний період відповідає посаді передбаченій Списком №2 з підстав, що зазначались вище.

Враховуючи зазначене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем підтверджено наявність у нього стажу роботи маляром, зайнятим на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу, оскільки він працював повний робочий день на "ВАТ "Вінницький підшипниковий завод" за період з 02.10.1978 року по 11.04.2003 року, та виконував роботи при шкідливих та важких умовах праці передбачених Списком №2, що дає йому право на зарахування трудового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах.

З урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини сторін, та встановлених обставин даної справи, колегія суддів дійшла висновку про правомірність заявлених позивачем вимог, які підтверджуються належними доказами, а тому обґрунтовано задоволені судом першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 20 березня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4