Справа № 804/2152/16
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2017 р. Справа № 804/2152/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургійний завод «Дніпросталь» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області в якому позивач просить:
Представник відповідача надав суду заперечення, в яких зазначив, що за результатами перевірки контролюючий орган прийшов до висновків щодо порушення позивачем митного законодавства, які є обґрунтованими та підтверджені письмовими доказами, а тому Головне управління ДФС у Дніпропетровській області при винесенні оскаржуваних податкових повідомлень-рішень діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.
Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили суд в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області проведено документальну невиїзну перевірку дотримання ТОВ «МЗ» Дніпросталь» законодавства України з питань державної митної справи за окремими митними деклараціями.
Перевіркою встановлено порушення:
- Закону України від 05.04.2001 №2374-III «Про Митний тариф України», Закону України від 19.09.2013 №584-VII «Про Митний тариф України» (з врахуванням Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, відповідних приміток до розділів та груп), в результаті чого невірно класифіковано товар «струмоземний черевик»;
- ч.4 ст.280,ст.295 Митного кодексу України затвердженого Законом України від 13.03.2012 №4495-VI, Закону України від 05.04.2001 №2371-III «Про Митний тариф України», Закону України від 19.09.2013 №584-VII «Про Митний тариф України», що призвело до заниження суми ввізного мита всього у розмірі 8865,65 грн.;
- п.190.1 ст.190 розділу V Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, в результаті чого занижено податок на додану вартість всього у сумі 1773,13 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, за період, який перевірявся контролюючим органом, позивач укладав наступні контракти:
1. Контракт №08120371 від 12.08.2012 року, укладений між Приватним підприємством «Kaufmann Consultinge.K» (продавець) та ТОВ «МЗ «Дніпросталь», відповідно до якого продавець зобовязується продати, а покупець прийняти та оплатити комплектуючі, далі товар, найменування, ціна, якісні характеристики, кількість, технічні умови та інші характеристики, які вказані у Додатку до даного контракту.
27.06.2013 року була укладена додаткова угода №3 до контракту №08120371 від 12.08.2012 року про продовження строку дії даного контракту з 01.07.2013 року по 31.01.2014 року.
2. Контракт №314 від 20.05.2015 року, укладений між Приватним підприємством «Kaufmann Consultinge.K» (продавець) та ТОВ «МЗ «Дніпросталь», відповідно до якого продавець зобовязаний поставити, а покупець прийняти та оплатити продукцію матеріально-технічного призначення відповідно до додатку №1 до контракту №314.
На умовах вищевказаного контракту Приватне підприємство «Kaufmann Consultinge.K» здійснювало поставку ТОВ «МЗ «Дніпросталь» товару, вказаного у додатках до контракту, у тому числі «струмоземний черевик».
16.10.2015 року позивач подав митну декларацію до контролюючого органу за №110120000/2015/413513, в якій код товару «струмозємний черевик» за УКТВЕД зазначено НОМЕР_1.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України (в редакції, яка була чинна на момент проведення контролюючим органом перевірки), контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.
Відповідно до підпункту 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов'язань, визначених платником податків у митних деклараціях.
Згідно зі статтею 351 Митного кодексу України в редакції, яка була чинна на момент проведення контролюючим органом перевірки та прийняття оскаржуваних рішень, предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.
Частиною 2 статті 351 Митного кодексу України встановлено, що документальна невиїзна перевірка проводиться у разі:
1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від субєктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів.
Відповідно до п.49 ст.1 Митного кодексу України, у редакції, що діяла на момент проведення перевірки та прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, пропуск товарів через митний кордон України - надання органом доходів і зборів відповідній особі дозволу на переміщення товарів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення.
Відповідно до частини 1 статті 264 Митного кодексу України, митна декларація реєструється та приймається органом доходів і зборів у порядку, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Відповідно пункту 1 статті 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.
Так, частиною 2 статті 69 Митного кодексу України передбачено, що органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.
Відповідно до частини 5 статті 255 Митного кодексу України митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.
Отже, з вищенаведених норм права вбачається, що митний орган зобов'язаний при митному оформлені товару перевірити правильність класифікації товару, а відповідно і визначає суму мита, збору, податку на додану вартість до сплати.
Крім того, судом встановлено, що в акті перевірки від 25.12.2015 року №Н13/15/33718431 не міститься посилань на факти, які б свідчили, що під час пропуску товарів через митний кордон позивачем допущено порушення законодавства України, як це передбачено п.1 ч.2 ст.351 Митного кодексу України.
Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов задовольнити.
Стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі 1378 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 21 березня 2017 року

Суддя ОСОБА_1