Справа № 2-а-6230/10/1470
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2012-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2012 р.Справа № 2-а-6230/10/1470

Категорія:Головуючий в 1 інстанції:

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів: Кравця О.О. та Осіпова Ю.В.,

при секретарі: Руденко І.Ю.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу начальника Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2010 року по справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва та Державної податкової адміністрації у Миколаївській області про скасування рішення про застосування штрафних санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2010 року ФОП ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва та Державної податкової адміністрації у Миколаївській області про визнання протиправними дій ДПА у Миколаївській області по призначенню та проведенню перевірки позивача, за результатами якої складено акт від 31 липня 2010 року за № 0451/14/00/23/НОМЕР_1, та скасування рішення ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 13 серпня 2010 року № НОМЕР_2.

В обґрунтування позову зазначалося, що 31 липня 2010 року посадовими особами ДПА у Миколаївській області проведено планову перевірку ФОП ОСОБА_2 з питань дотримання субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій. За наслідками перевірки складено акт за № 0451/14/00/23/НОМЕР_1, зареєстрований 31 липня 2010 року, в якому зазначено про порушення підприємцем п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». На підставі акта перевірки ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва прийнято рішення за № НОМЕР_2 від 13 серпня 2010 року, яким до позивача застосовано штрафні санкції на суму 28660 грн.. На думку позивача, перевірка проведена з порушенням Закону України «Про державну податкову службу в Україні»та Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», що є підставою для визнання перевірки незаконною та скасування прийнятого на підставі акта перевірки рішення про застосування штрафних санкцій.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2010 року позовні вимоги ФОП ОСОБА_2 задоволено частково. Скасовано рішення ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 13 серпня 2010 року № НОМЕР_2. В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, начальник ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції неповно зясовано обставини, що мають значення для вирішення справи, і, крім того, порушено норми матеріального права, а саме ст. ст. 3 та 6 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Указу Президента України від 03 липня 1998 року № 727/98 та постанови Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1269 «Про затвердження порядку ведення обліку доходів і витрат»щодо обовязковості ведення обліку товарних запасів підприємцями шляхом занесення відповідних записів до книги обліку доходів та витрат. На думку апелянта, позивач також зобовязаний в книзі обліку доходів та витрат відображати витрати на придбання товару на підставі первинних документів, до яких відносяться, зокрема, товарно-транспортні накладні. Відсутність відповідних первинних документів, які підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей, є порушенням обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації. У звязку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції з винесенням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ представника позивача про залишення постанови суду першої інстанції без змін, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом встановлено, що 31 липня 2010 року посадовими особами ДПА у Миколаївській області проведено перевірку магазину, що розташований за адресою: м. Миколаїв, пр. Леніна, 159а, який належить позивачу.

За результатами перевірки співробітниками податкового органу складено акт за № 0451/14/00/23/НОМЕР_1 від 31 липня 2010 року, в якому зазначено про порушення приватним підприємцем п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме не ведення обліку товарів (товарних запасів) за місцем їх реалізації.

На підставі акта перевірки ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва прийнято рішення за № НОМЕР_2 від 13 серпня 2010 року, яким до позивача застосовано штрафні санкції на суму 28660 грн..

Задовольняючи позовні вимоги ФОП ОСОБА_2, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що для субєктів підприємництва, які відповідно до законодавства оподатковуються за спрощеною системою оподаткування, не передбачено ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Так, відповідно до п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»субєкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобовязані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Згідно ст. 6 названого Закону облік товарних запасів фізичною особою - субєктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для субєктів малого підприємництва. Обовязок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Як встановлено матеріалами справи, позивач є платником єдиного податку, тобто перебуває на спрощеній системі оподаткування.

Відповідно до ст. 4 Указу Президента України від 03 липня 1998 року № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва», чинного на час виникнення спірних правовідносин, спрощена система оподаткування, обліку та звітності для субєктів малого підприємництва може застосовуватися поряд з діючою системою оподаткування, обліку та звітності, передбаченою законодавством, на вибір субєкта малого підприємництва.

Форма книги обліку доходів та витрат, що підлягають оподаткуванню відповідно до цього Указу, і порядок її ведення субєктами малого підприємництва, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, встановлюються Державною податковою адміністрацією України.

Згідно п. 1 Порядку ведення книги обліку доходів та витрат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1269, книга обліку доходів і витрат ведеться субєктами підприємницької діяльності - фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється згідно із законодавством з питань оподаткування субєктів малого підприємництва (у тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку), а також особами, які мають пільговий торговий патент для продажу товарів (крім підакцизних) (надання послуг) відповідно до законодавства з питань патентування деяких видів підприємницької діяльності, якщо такі особи не є платниками податку на додану вартість згідно із законодавством (далі - субєкти підприємницької діяльності).

Пунктом 5 названого Порядку встановлено, що субєктом підприємницької діяльності до книги заносяться такі відомості: порядковий номер запису; дата здійснення операції, повязаної з проведеними витратами і/або отриманим доходом; сума витрат за фактом їх здійснення, в тому числі заробітна плата найманого працівника; сума вартості товарів, отриманих для їх продажу (надання послуг); сума виручки від продажу товарів (надання послуг) - з підсумком за день.

Будь-який інший облік товарних запасів субєктами малого підприємництва чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством передбачений не був.

Згідно з п. п. 4.4.1 п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», чинного на момент виникнення спірних правовідносин, у разі, коли норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обовязків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Із врахуванням викладеного, висновок суду першої інстанції про неправомірність застосування податковим органом до ФОП ОСОБА_2 штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 28660 грн. на підставі ст. 21 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»є правильним.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову окружного адміністративного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу начальника Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2010 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 03 травня 2012 року.

Головуючий:

Судді: