Справа № 826/15129/16
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 червня 2017 року № 826/15129/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Спорт-Ком"
до третя особаГоловного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області ОСОБА_1
провизнання протиправною та скасування постанови від 19.08.2016 №000008

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спорт-Ком" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови від 19.08.2016 №000008.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.02.2017 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено ОСОБА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що факти викладені в акті від 08.08.2016 № 000020, на підставі якого прийнято рішення від 19.08.2016 №000008, не відповідають дійсності та є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 в порушення вимог Клубних правил проводив тренування інших відвідувачів клубу у зв'язку з чим складено акти про порушення клієнтом умов Договору про надання спортивно - оздоровчих послуг та в подальшому прийнято рішення відмовити у доступі до клубу та розірвано договір. Також позивач посилався на те, що поняття "тренування" є загальновідомим та не потребує додаткового визначення при укладанні договору з клієнтом. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, через канцелярію суду надійшли письмові заперечення на адміністративний позов в яких він просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю. Свої заперечення на адміністративний позов відповідач обґрунтовує тим, що за змістом укладеного між позивачем та ОСОБА_1 договору та Клубних правил не визначено, які саме діяння є проведенням тренування інших відвідувачів в розумінні пункту 2.8.9 Клубних правил та при складанні актів про порушення клієнтом умов Договору про надання спортивно - оздоровчих послуг до складу комісії, яка їх складала не було включено 2-х незацікавлених осіб, вказані документи не підписані ОСОБА_1 та належним чином йому не направлені.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд, ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, суд,-

В С Т А Н О В И В:

20.10.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Спорт-Ком" та ОСОБА_1 укладено договір №ЗПН 2362 про надання спортивно - оздоровчих послуг відповідно до якого клієнт доручає, а виконавець надає спортивно - оздоровчі послуги у спортивному клубі "Sport Life", а клієнт зобов'язується сплатити вартість послуги та дотримуватись усіх умов договору та усіх додатків до нього. Строк дії договору 12 місяців.

Комісією Товариства з обмеженою відповідальністю "Спорт-Ком" у складі охоронця, сервіс - менеджера, менеджера ТЗ складено акти від 07.05.2016 № 1 та від 17.05.2016 №2 якими зафіксовано факт порушення умов договору та додатку № 1 "Клубні правила" та відповідно до яких клієнт ОСОБА_1 перебуваючи у зоні тренажерного залу в клубі "Sport Life" Запоріжжя проводив тренування двох інших відвідувачів клубу у зв'язку з чим черговий тренер зробив зауваження та звернув увагу на порушення правил клубу.

ОСОБА_1 від імені директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Спорт-Ком" направлено попередження від 19.05.2016 до якого додано акт від 07.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 до якого додано акт від 17.05.2016 № 2.

Комісією Товариства з обмеженою відповідальністю "Спорт-Ком" у складі охоронця, сервіс - менеджера, менеджера ТЗ складено акт від 26.05.2016 № 3, яким зафіксовано факт порушення умов договору та додатку № 1 "Клубні правила", а саме, клієнт ОСОБА_1 перебуваючи у зоні тренажерного залу в клубі "Sport Life" Запоріжжя проводив тренування іншого клієнта. Вказаний акт підписаний охоронцем та інструктором ТЗ.

07.06.2016 керівником відділу супроводу клієнтів Товариства з обмеженою відповідальністю "Спорт-Ком" складено акт про блокування Клубної картки № 836156, що видана ОСОБА_1.

Директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Спорт-Ком" на ім'я ОСОБА_1 складено лист - повідомлення від 07.06.2016, яким повідомлено про прийняття рішення відмовити у доступі до клубу та розірвати договір без повернення грошових коштів, сплачених замовником за даним договором.

06.07.2016 директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Спорт-Ком" на ім'я ОСОБА_1 складено лист яким було повідомлено про те, що за результатами неодноразових звернень останнього було прийнято рішення здійснити повернення грошових коштів за невикористаний період дії договору та запропоновано для вчинення зазначених дій звернутись до відділу сервісу клубу та укласти відповідну додаткову угоду.

13.07.2016 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області з заявою щодо проведення позапланової перевірки з дотримання чинного законодавства про захист прав споживачів ТОВ "Спорт-Ком" в спортивному клубі "Sport Life" за адресою: м. Запоріжжя, Нікольське Шосе, 1-Е та притягнення ТОВ "Спорт-Ком" до встановленої відповідальності за пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про захист прав споживачів" за порушення умов Договору № ЗПН 2362 від 25.10.2015.

05.08.2016 Головним управлінням Держпродслужби в Запорізькій області складено акт №000020 перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів Товариства з обмеженою відповідальністю "Спорт-Ком", спортивний клуб "Sport Life" за адресою: м. Запоріжжя, Нікольське Шосе, 1-Е, яким встановлено порушення пункту 1.1, підпунктів 3.8.2, 3.8.3 пункту 3.8 договору про надання спортивно - оздоровчих послуг від 20.10.2015 № ЗПН 2362 укладеного між ТОВ "Спорт-Ком" та ОСОБА_1.

19.08.2016 Головним управлінням Держпродслужби в Запорізькій області на підставі акту від 08.08.2016 № 000020 винесено постанову про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України "Про захист прав споживачів", якою за порушення умов пункту 1.1, підпунктів 3.8.2, 3.8.3 пункту 3.8 договору про надання спортивно - оздоровчих послуг від 20.10.2015 № ЗПН 2362 укладеного між ТОВ "Спорт-Ком" та ОСОБА_1 застосовано до ТОВ "Спорт-Ком" штраф у розмірі 2790,00 грн. та зобов'язано товариство у 15-ти денний строк після отримання постанови сплатити в установленому порядку штраф у зазначеному розмірі до Державного бюджету.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спорт-Ком" не погоджуючись з постановою від 19.08.2016 №000008, вважаючи її протиправною та такою, що підлягає скасуванню звернулось з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктами 1 та 7 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 667 встановлено, що Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров'я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері. Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Відповідно до підпункту 6 пункту 4 вказаного Положення у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за дотримання законодавства про захист прав споживачів (у тому числі споживачів виробів з дорогоцінних металів та дорогоцінного каміння): перевіряє додержання суб'єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері торгівлі і послуг, вимог законодавства про захист прав споживачів, а також правил торгівлі та надання послуг; проводить контрольні перевірки правильності розрахунків із споживачами за реалізовану продукцію відповідно до закону; накладає на суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, стягнення за порушення законодавства про захист прав споживачів; передає матеріали перевірок на дії осіб, що містять ознаки кримінального правопорушення, органам досудового розслідування.

Підпунктами 8, 9 та 10 пункту 6 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 667 Держпродспоживслужба для виконання покладених на неї завдань має право: здійснювати заходи державного нагляду (контролю) відповідно до закону; вимагати відповідно до закону від суб'єктів господарювання усунення виявлених порушень; вживати у межах повноважень, передбачених законом, заходів до усунення порушень вимог закону і притягнення винних у таких порушеннях осіб до відповідальності відповідно до закону.

Відповідно до пункту 1.4 розділу 1 Порядку проведення перевірок у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якості продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 07.03.2012 № 310 та за реєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.05.2012 за № 743/21056 перевірки діяльності суб'єктів господарювання проводяться з метою контролю стану дотримання ними вимог законодавства про захист прав споживачів щодо якості та безпеки продукції, правил торгівлі та послуг, надання споживачам необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію. Органи з питань захисту прав споживачів здійснюють державний контроль стану дотримання суб'єктами господарювання вимог законодавства про захист прав споживачів шляхом проведення планових та позапланових перевірок. Позапланові перевірки суб'єктів господарювання проводяться посадовими особами з таких підстав, зокрема, звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства. Позапланова перевірка у цьому разі здійснюється за наявності згоди на проведення позапланових заходів зі здійснення державного контролю Держспоживінспекції України.

Згідно з пунктом 2.8 розділу 2 вказаного Порядку позапланові перевірки проводяться лише з підстав, зазначених у пункті 1.4 розділу I цього Порядку, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Під час проведення позапланової перевірки з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для її здійснення, з обов'язковим зазначенням цих питань у направленні на проведення перевірки.

Пунктами 3.1 та 3.2 розділу 3 Порядку проведення перевірок у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якості продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 07.03.2012 № 310 та за реєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.05.2012 за № 743/21056 встановлено, що за результатами проведеної перевірки посадовими особами в разі виявлення порушень вимог законодавства складається акт. Під час опису виявлених порушень вимог законодавства повинні бути зазначені нормативно-правові акти чи нормативні документи, вимоги яких порушені, їх повне найменування та реєстраційний номер. Зміст порушення повинен бути конкретизований та викладений відповідно до норм законодавства. Довільне викладення або трактування вимог нормативно-правових актів та документів не допускається. Опис порушень закінчується аргументованими висновками з посиланням на відповідні законодавчі, нормативно-правові акти та нормативні документи.

Відповідно до підпункту 4.2.6 пункту 4.2 розділу 4 Порядку проведення перевірок у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якості продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 07.03.2012 № 310 та за реєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.05.2012 за № 743/21056 за результатами перевірки відповідно до виявлених порушень керівником органу з питань захисту прав споживачів або його заступником приймаються рішення про накладення на винних осіб адміністративних стягнень та застосовування адміністративно-господарських санкцій.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про захист прав споживачів" встановлено, що у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування несуть відповідальність за порушення умов договору між споживачем і виконавцем про виконання роботи, надання послуги - у розмірі ста відсотків вартості виконаної роботи (наданої послуги), а за ті самі дії, вчинені щодо групи споживачів, - у розмірі від одного до десяти відсотків вартості виконаних робіт (наданих послуг) за попередній календарний місяць, але не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 2 Порядку накладення стягнень за порушення законодавства про захист прав споживачів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002, № 1177 встановлено, що відповідно до статті 23 Закону України "Про захист прав споживачів" на суб'єктів господарської діяльності накладається стягнення у вигляді штрафу, зокрема, за порушення умов договору між споживачем і виконавцем про виконання роботи, надання послуги - у розмірі 100 відсотків вартості роботи, послуги. Ті самі дії, вчинені щодо групи споживачів, - у розмірі від 1 до 10 відсотків вартості виконаних робіт, наданих послуг за минулий календарний місяць, але не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктами 3 та 4 вказаного Порядку накладати на суб'єктів господарювання штрафи, передбачені пунктом 2 цього Положення, мають право Голова Держспоживінспекції, його заступники, начальники територіальних органів Держспоживінспекції та їх заступники. Рішення про накладення штрафів приймається на підставі відповідних актів перевірки суб'єкта господарської діяльності та інших матеріалів, пов'язаних з цією перевіркою, за наявності порушень, зазначених у пункті 2 цього Положення, і оформляється постановою за формою, що встановлюється Мінекономрозвитку.

Постановою від 19.08.2016 № 000008 про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України "Про захист прав споживачів" до позивача застосовано санкцію за порушення умов пункту 1.1, підпунктів 3.8.2, 3.8.3 пункту 3.8 договору про надання спортивно - оздоровчих послуг від 20.10.2015 № ЗПН 2362 укладеного між позивачем та ОСОБА_1. Вказаними пунктами договору про надання спортивно - оздоровчих послуг від 20.10.2015 №ЗПН 2362 визначено обов'язок виконавця щодо забезпечення надання спортивно - оздоровчих послуг.

Відповідно до акту від 08.08.2016 № 000020 про факт порушення позивачем пунктів пункту 1.1, підпунктів 3.8.2, 3.8.3 пункту 3.8 договору про надання спортивно - оздоровчих послуг від 20.10.2015 № ЗПН 2362 відповідач дійшов висновку у зв'язку з припиненням позивачем надання ОСОБА_1 послуг за вказаним договором на підставі підпункту 3.7.3 пункту 3.7 вказаного договору, у зв'язку з систематичним порушенням ОСОБА_1 пункту 2.8.9 клубних правил, що є Додатком № 1 до Договору, а саме: окрім існуючих заборон, передбачених чинним законодавством України, на території клубу замовнику категорично забороняється вчинення таких дій: проводити тренування інших відвідувачів клубу.

Відповідно до підпункту 3.7.3 пункту 3.7 договору про надання спортивно - оздоровчих послуг від 20.10.2015 № ЗПН 2362: " виконавець має право зробити зауваження клієнту у разі порушення ним Правил, вказати на підстави такого порушення та скласти акт про порушення Клієнтом Договору або Акт про факт нанесення шкоди майну (надалі за текстом разом - «Акти»). Акти мають бути складені комісією у складі не менш ніж 1 (однієї) уповноваженої особи Виконавця та 2 (двох) незацікавлених осіб. У разі, якщо Клієнт відмовився від підписання Актів, Акти вважаються дійсними, за умови дотримання процедури їх складання, передбаченої даним пунктом. З моменту набрання чинності Актів, тобто з моменту підписання їх комісією, Клієнт несе відповідальність, в тому числі, але не виключно, матеріальну, передбачену даним Договором, Правилами та чинним законодавством України. У разі, якщо порушення сталось 2 (два) і більше рази - видалити Клієнта з приміщення Клубу. При систематичному (2 (два) і більше рази) порушенні Правил Клієнтом - позбавити права відвідувати Клуб без повернення Клієнту грошових коштів, сплачених за цим Договором. У цьому разі іменна Клубна картка Клієнта блокується, а співробітники Виконавця складають та підписують відповідний Акт."

Позивач, як на підтвердження наявності підстав для позбавлення ОСОБА_1 права відвідувати клуб без повернення грошових коштів на підставі пункту 3.7.3 договору від 20.10.2015 № ЗПН 2362 посилається на факт складання актів від 07.05.2016 № 1, від 17.05.2016 №2, від 26.05.2016 № 3.

Відповідно до актів від 07.05.2016 № 1, від 17.05.2016 № 2, копії яких наявні в матеріалах справи, вони складені та підписані охоронцем, сервіс - менеджером та інструктором ТЗ, та відповідно до акту від 26.05.2016 № 3 його складено охоронцем, сервіс - менеджером та інструктором ТЗ та підписано лише охоронцем та менеджером ТЗ. При цьому вказані акти не містять підпису ОСОБА_1.

Таким чином, вказані акти складені особами, які перебувають у трудових відносинах з позивачем та на момент складання актів безпосередньо здійснювали виконання покладених на них функцій.

Позивач в наданих суду додаткових поясненнях наводить визначення поняття "незацікавлена особа" відповідно до Академічного тлумачного словника (Словник української мови: в 11 томах. - том 5, 1974, Стор. 310) : "незацікавлена особа - це особа не пов'язана з матеріальними вигодами в якій - небудь справі".

З огляду на зазначене, враховуючи те, що охоронець, сервіс - менеджер та інструктор ТЗ перебувають з позивачем в трудових відносинах, вони при складанні актів про порушення клієнтом договору, які надають позивачу право позбавити клієнта права відвідувати клуб без повернення грошових коштів не можуть вважати незацікавленими особами.

Отже, враховуючи те, що акти від 07.05.2016 № 1, від 17.05.2016 № 2, від 26.05.2016 № 3 складені та підписані виключно працівниками позивача, які не можуть вважати незацікавленими особами та не містять підпису ОСОБА_1, відповідно до вимог пункту 3.7.3 договору від 20.10.2015 № ЗПН 2362 вони не можуть вважатися дійсними та засвічувати факт допущення ним порушення Правил Клубу.

Таким чином, позивачем не дотримано визначених пунктом 3.7.3 договору від 20.10.2015 №ЗПН 2362 умов за яких у нього виникає право на позбавлення клієнта права відвідувати клуб без повернення грошових коштів.

При цьому, суд звертає увагу на те, що, враховуючи порушення позивачем визначеної підпунктом 3.7.3 пункту 3.7 договору від 20.10.2015 № ЗПН 2362 процедури встановлення факту допущення клієнтом порушення Правил Клубу, у суду відсутні підстави для встановлення наявності чи відсутності факту допущення ОСОБА_1 порушення вимог Правил Клубу.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов