Справа № 813/1422/17
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2017 року справа № 813/1422/17

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Братичак У.В.,

секретар судового засідання Бугара М.Р.,

за участю:

представника позивача Шиміна О.П.,

представника відповідача Тістечка Ю.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тропік" до Львівської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень, -

в с т а н о в и л а:

До суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Тропік" до Львівської митниці ДФС про визнання протиправною відмови Львівської митниці ДФС від 15.02.2017 року №4156/10/13-70-19/39 та скасування рішення Львівської митниці ДФС від 01.12.2016 року №209000012/2016/200253/1.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідач безпідставно дійшов до висновку про неможливість визначення митної вартості імпортованих позивачем товарів за ціною договору, у зв'язку з неподанням ТзОВ "Тропік" документів, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, передбачених ч.ч.2, 3 ст.53 Митного кодексу України (далі - МК України). Вказує, що під час митного оформлення товару митному органу надано усі документи, які передбачені ч. 2 ст. 53 МК України та повністю підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, ці документи не містять розбіжностей чи ознак підробки, а відтак у митного органу не було правових підстав для витребування у декларанта додаткового переліку документів. Однак, митний орган, всупереч наведеним вище положенням закону, витребував у декларанта весь передбачений ч. 3 ст. 53 МК України перелік документів.

Також позивач вважає, що відповідач за наслідками розгляду додаткових документів, безпідставно не врахував висновок Львівської торгово-промислової палати від 17.01.2017 р. № 19-09/28, з огляду на те, що у ньому наведено діапазон цін із значним розходженням. Такі посилання митного органу, на думку позивача, є протиправними, оскільки висновки про якісні та вартісні характеристики товарів підготовлені спеціалізованою експертною організацією - Львівською торгово-промисловою палатою, з якого чітко вбачається, що вартість імпортованих позивачем товарів відповідає ринковій вартості цих товарів.

Позивач зазначає, що ТзОВ "Тропік" у встановленому законодавством порядку надало митному органу додаткові документи, які протиправно залишені відповідачем поза увагою.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяв, просив позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення адміністративного позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях. Зазначив, що ТОВ "Тропік" подано до митного оформлення документи на товар "Хурма свіжа, виду Diospyros kaki". Відповідно до ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм МК України. Декларант або уповноважена особа зобов'язані надати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що підтверджуються обчисленню. Відповідач зазначає про неможливість визначення митної вартості імпортованих позивачем товарів за ціною договору, у зв'язку з тим, що позивачем невірно розраховано транспортні витрати, а саме відрядні-добові, відсутній інвойс (рахунок-фактура) подання якої передбачено відповідно до умов зовнішньо-економічного договору №05-10-2016 від 01.12.2016 р. Окрім того, відповідач звертає увагу на те, що обов'язок доведення ціни товару лежить на декларантові і саме декларант має довести, що ним правильно здійснено розрахунок митної вартості, в т.ч. обрано метод визначення митної вартості товару. Натомість, митний орган має довести обґрунтованість сумнівів. З урахуванням викладеного вважає, що оскаржувані рішення є законними, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Заслухавши думку представника позивача та відповідача, розглянувши подані документи і матеріали справи, сукупно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

01.12.2016 ТзОВ "Тропік" через представника ФОП Щеулова Д.І. який діє відповідно до договору доручення від 01.06.2011 № 49, в електронному вигляді подано до митного оформлення на МП "Малехів" Львівської митниці ВМД № 209140000/2016/052585 на товар "хурма свіжа, виду Diospyros kaki, врожай 2016 року. 1-го гатунку, упаковані в ящики, призначені для громадського харчування".

Під час митного оформлення декларантом заявлено митну вартість згідно з п. 1 ч. 1 ст. 57 МК України) за основним методом (ціна договору) по ціні 0,51 Євро/кг.

На підтвердження митної вартості товарів декларантом надано передбачений ч. 2 ст. 53 МК України пакет документів, а саме: декларація митної вартості; контракт від 15.06.2016 р. № 199-06-2016 р.; рахунок-фактура (інвойс) від 29.11.2016 № 99/11/2016; CMR від 30.11.2016 р. з відмітками про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного, фітосанітарного та радіоекологічного контролю; калькуляція транспортних витрат від 01.12.2016 р. №601; фітосанітарне свідоцтво № EC/PL/0705807 від 29.11.2016 р.; сертифікат походження товару EUR.1 № PL/MF/AL/0156516 від 30.11.2016 р.; договір доручення від 01.06.2011 р. № 49.

01.12.2016 о 15:45 год. через засоби електронного зв'язку декларантом отримано повідомлення від головного державного інспектора Львівської митниці ДФС Ходань Л.Б. про надання додаткових документів, а саме: транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів: копія митної декларації країни відправлення: прейскуранти, прайс-листи. каталоги виробника товару: висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертним організаціями: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки на здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

01.12.2016 р. митним інспектором прийнято рішення № 209000012/2016/200253/1 про коригування митної вартості за резервним методом по ціні 0.77 Євро/кг.

Декларант звернувся до митниці у порядку ч. 7 ст. 55 МК України про випуск товарів у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х МК України.

У зв'язку зі сплатою декларантом відповідних митних платежів та гарантій, вказаний вище товар був випущений у вільний обіг згідно митної декларації від 01.12.2016 р. № 209140000/2016/052687.

ТзОВ "Тропік" звернулося до Львівської митниці із заявою від 03.02.2017 р. № 23 про надання додаткових документів, визнання заявленої декларантом митної вартості, скасування рішення про коригування митної вартості від 01.12.2016 р. № 209000012/2016/200253/1 та вивільнення сплаченої фінансової гарантії.

До вказаної заяви на вимогу митного органу позивачем надано додатковий перелік документів, а саме: прайс-лист фірми Fresh Box Sp.zo.o. щодо цін на товари, які декларуються, заявка на поставку товару 29.11.2016, розшифровка статті витрат «відрядно добові» калькуляції транспортних витрат №601 від 01.12.2016 р.; митна декларація країни відправника від 30.11.2016 р. №16PL401050Е0127622; платіжне доручення в іноземній валюті від 07.12.2016 р. №1426 про оплату вартості імпортованого товару; висновок Львівської торгово-промислової палати від 17.01.2017 р. № 19-09/28.

При цьому повідомлено, що ТОВ "Тропік" не оплачувало рахунків третім особам на користь продавця, а також відповідно не укладало із третіми особами договорів, пов'язаних з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається.

15.02.2017 р. Львівська митниця листом №4156/10/13-70-19/39 повідомила про залишення рішення про коригування митної вартості товарів без змін.

Не погоджуючись з вказаною відмовою та рішенням відповідача про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно із ч.1 ст.51, ч.1 ст.52 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною 2 ст.52 МК України передбачено, що декларант зобов'язаний: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.

Згідно з ч.3 ст.54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Частиною 7 ст.54 МК України передбачено, що у разі, якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Таким чином, законодавець запропонував таку конструкцію регулювання митних відносин, якою визначається правильність визначення митної вартості декларантом, у випадку, якщо не доведено інше.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено); інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За правилами ч.3 цієї ж статті, у разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прас-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Тобто митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Наведені приписи законодавства з питань митної справи зобов'язують Митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Не наведення митним органом в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребовування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Таким чином, право митного органу на витребування додаткових у декларанта документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) наявність розбіжностей у документах; 2) наявність ознак підробки документів; 3) відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Водночас, як зазначив Вищий адміністративний суд України у постанові Пленуму від 13.03.2017 р. №2 "Про Довідку щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13.03.2012", факт того, що рівень задекларованої митної вартості товару значно нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, сам собою не може бути підставою для витребування додаткових документів; цей факт є лише підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів. І лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у ч.3 ст.53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів.

В п.2 ч.5 ст.54 МК України передбачено, що митний орган має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, праву митного органу на витребування додаткових документів передує його обов'язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією. Проте в оскарженому рішенні про коригування митної вартості товарів митним органом не зазначено які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові.

З урахуванням вказаного суд зазначає, що оскільки оскаржуване рішення не містить зрозумілого обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, відтак таке рішення митного органу не відповідає вимогам п.1 ч.2 ст.55 МК України.

Отже, в наданих декларантом документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що підлягала сплаті за цей товар. А, відтак, у митного органу не було правових підстав для витребування у декларанта додаткових документів.

Позиція суду узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом України, зокрема у постановах від 30.06.2015 р. (справа №21-591а15) та від 31.03.2015 р. (справи №21-127а15 та №21-53а15).

Згідно зі ст.57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Підстава для незастосування основного методу визначення митної вартості товару передбачена ч.2 ст.58 МК України. Так, відповідно до вказаної норми, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Проте, як уже встановив суд, позивач у відповідності до вимог митного законодавства, для підтвердження заявленої митної вартості товару подав до митного органу всі необхідні для цього документи. При цьому, надані документи не містять розбіжностей, а їх дані піддаються обчисленню та підтверджують ціну товару. А тому, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, застосування митним органом коригування митної вартості є передчасним.

Оцінюючи спірне рішення у сукупності з іншими обставинами справи, суд приходить переконання, що загальні посилання на норми МК України, зроблені без конкретизації підстав щодо причин незастосування того чи іншого методу визначення митної вартості, не можуть вважатися достатніми доводами обґрунтованості прийнятого суб'єктом владних повноважень рішення.

Відповідач, відмовляючи у задоволенні заяви ТзОВ "Тропік" про скасування рішення про коригуванням митної вартості, не навів належних аргументів щодо неможливості визначення митної вартості імпортованого позивачем товару за першим методом, а також належно не довів обґрунтованості сумнівів щодо вартості такого товару.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, ТзОВ "Тропік" подало заяву про надання додаткових документів до Львівської митниці ДФС 07.02.2017 р., про що свідчить відповідна відмітка на цій заяві.

Відповідно до ч. 9 ст. 55 МК України у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом

Згідно ч. 10 вказаної статті якщо орган доходів і зборів протягом строку, зазначеного у частині дев'ятій цієї статті, не надає обґрунтованої відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, вважається, що декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість товарів визначено правильно. У такому випадку орган доходів і зборів скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості, а надана фінансова гарантія повертається (вивільняється) у порядку та строки, визначені цим Кодексом.

Таким чином, останнім днем розгляду цієї заяви та доданих документів є 14.02.2017 р. Однак, така заява була розглянута 15.02.2017 р., тому враховуючи положення ч.10 ст.55 МК України вважається, що позивачем митну вартість товарів визначено правильно.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст.86 цього ж Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд приходить висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх та беззаперечних доказів в існування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення. В той же час, позивач довів обґрунтованість позовних вимог належними та допустимими доказами. Виходячи з положень п.1 ч.2 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та такими, що підлягають задоволенню. А тому, спірне рішення про коригування митної вартості товарів слід скасувати як протиправне.

Щодо судових витрат, то відповідно до вимог ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України такі відшкодовуються позивачу в повному обсязі.

Керуючись статтями 7-14, 69-71, 86, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України суд -

п о с т а н о в и в :

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною відмову Львівської митниці ДФС від 15.02.2017 р. № 4156/10/13-70-19/39 та скасувати рішення Львівської митниці ДФС від 01.12.2016 р. № 209000012/2016/200253/1 про коригування митної вартості товарів.

3. Стягнути з Львівської митниці ДФС за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тропік" судові витрати в розмірі 1600 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови складений та підписаний 23.06.2017 року.

Суддя Братичак У.В.