Справа № 461/2935/16-а
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/7956/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та Бруновської Н.В.,

з участю секретаря судового засідання - Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):

від позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3;

від відповідача і третіх осіб - ОСОБА_4, ОСОБА_5;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду м.Львова від 26.09.2016р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 містобудування Львівської міської ради, треті особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, Товариство з обмеженою відповідальністю «Розвиток нерухомості», Львівський міський голова ОСОБА_11, Дитячий дошкільний навчальний заклад № 167 «Калинка», Управління освіти ОСОБА_6 гуманітарної політики Львівської міської ради, Львівська міська рада, Виконавчий комітет Львівської міської ради, з участю Львівської місцевої прокуратури № 1, про визнання протиправним та скасування наказу щодо затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на будівництво багатоквартирного будинку з приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом, -

В С Т А Н О В И Л А:

28.04.2016р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати наказ ОСОБА_6 містобудування Львівської міської ради № 420 від 26.12.2014р. «Про затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на будівництво ТзОВ «Розвиток нерухомості» багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на вул.Струмок-Т.Масарика, 7»; судові витрати покласти на відповідача (Т.1, а.с.2-14).

Постановою Галицького районного суду м.Львова від 26.09.2016р. у задоволенні заявленого позову відмовлено (Т.3, а.с.106-118).

Не погодившись із постановою суду, її оскаржив позивач ОСОБА_1, який у поданій апеляційній скарзі та уточненні до неї, покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким заявлений позов задоволити (Т.3, а.с.167-178; Т.5, а.с.105-107).

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що у матеріалах справи є відсутньою належно засвідчена копія оскаржуваного наказу відповідача; судом не досліджені та не зясовані факти порушень прав дітей, які відвідують Дитячий дошкільний навчальний заклад /ДДНЗ/ № 167 «Калинка», на життя, здоровя та безпечне довкілля. Також судом не надано вірної оцінки невідповідності положень рішень Виконавчого комітету /ВК/ Львівської міської ради /ЛМР/ № 800 від 16.11.2012р. та № 880 від 23.09.2009р. нормам ухвали ЛМР № 3704 від 07.08.2010р. «Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради», яка має вищу юридичну силу відносно рішень ВК ЛМР; не досліджено відповідності змісту і форми виданого відповідачем наказу № 420 від 26.12.2014р. нормам Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затв. наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 109 від 07.07.2011р. «Про затвердження Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки земельної ділянки, їх склад та зміст».

Звертає увагу на те, що у плані зонування Шевченківського району м.Львова земельна ділянка на вул.Струмок-Т.Масарика, 7 відноситься до зони Г-3-1 «зона дошкільних начальних закладів та загальноосвітніх шкіл», при цьому третьою особою Товариством з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ «Розвиток нерухомості» оскаржується в судовому порядку ухвала ЛМР № 4657 від 21.05.2015р., якою затверджено план зонування Шевченківського району м.Львова; водночас судом не проаналізовано доводи позивача про недотримання спірним наказом норм ДБН В.2.3-15:2007 «Споруди транспорту. Автостоянки і гаражі для легкових автомобілів», а також норм інсоляції, пожежних розривів та інших безпекових вимог.

Окрім цього, суддею Радченком В.Є. здійснено упереджений розгляд справи та допущені інші порушення вимог процесуального закону.

Під час апеляційного розгляду справи судовою ухвалою від 05.04.2017р. залучено до участі в справі у якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору Львівського міського голову ОСОБА_11, ДДНЗ № 167 «Калинка», Управління освіти ОСОБА_6 гуманітарної політики ЛМР, ВК ЛМР та ЛМР (Т.5, а.с.229-231).

Заслухавши суддю-доповідача, позивача та його представників на підтримання поданої скарги, заперечення представників відповідача і третіх осіб, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, 12.08.2014р. між ЛМР (орендодавець) і третьою особою ТзОВ «Розвиток нерухомості» (орендар) укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться у м.Львові на вул.Струмок-Т.Масарика, 7 для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку; строк оренди 10 років до 10.07.2024р. (Т.1, а.с.72-76).

26.12.2014р. відповідачем ОСОБА_6 містобудування ЛМР винесено наказ № 420 від 26.12.2014р. «Про затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на будівництво ТзОВ «Розвиток нерухомості» багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на вул.Струмок-Т.Масарика, 7» (Т.1, а.с.18).

Вказаним наказом затверджено містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на будівництво ТзОВ «Розвиток нерухомості» багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на вул.Струмок-Т.Масарика, 7 (Т.1, а.с.19-20).

21.05.2015р. ЛМР прийнято ухвалу № 4657 «Про затвердження містобудівної документації «План зонування території м.Львова (зонінг). Том 1. Частина 4, 5. Залізничний та Шевченківські райони», якою затверджено План зонування Шевченківського району м.Львова та віднесено земельну ділянку площею 0,1775 (кадастровий № :07:001:0214), що розташована за адресою: м.Львів, вул.Струмок-Т.Масарика, 7 в зону Г-3-1 (зона дитячих дошкільних установ та загальноосвітніх шкіл) (Т.5, а.с.123-126).

Згідно листа Державного підприємства Державний інститут проектування міст «Містопроект» № 634/12-1 від 28.10.2015р. на час розроблення зонінгу в інституті була відсутня інформація щодо відведення земельної ділянки по вул.Струмок для розміщення багатоквартирного житлового будинку. Враховуючи ситуацію із дефіцитом місць у дошкільних закладах, що постійно загострюється у звязку із ущільненням кварталів житлової забудови новими житловими будинками та відсутністю вільних земельних ділянок для розміщення ДДЗ, інститутом в плані зонування було запропоновано віднести ділянку на вул.Струмок до зони Г-3-1, як резервну для можливої реконструкції та розширення садочка № 167, що відповідає громадським інтересам. В даному випадку це не є порушенням генерального плану міста, так як в генплані міста подається планувальна структура житлових утворень (кварталів, мікрорайонів) без виділення окремих обєктів мікрорайонного значення (житлові будинки, школи, дитсадки, майданчики тощо). Вказані обєкти та їх території визначаються детальним планом території (Т.6, а.с.39).

Відповідно до припису ОСОБА_6 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській обл. № 1/4-п/б від 05.04.2016р. зобовязано відповідача ОСОБА_6 містобудування ЛМР усунути порушення містобудівного законодавства, які полягають у видачі ТзОВ «Розвиток нерухомості» спірних містобудівних умов та обмежень без врахування належності земельної ділянки у м.Львові вул.Струмок-Т.Масарика, 7 до зони дитячих установ та загальноосвітніх шкіл (Т.5, а.с.119).

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що спірний наказ виданий із урахуванням чинних рішень ВК ЛМР № 800 від 16.11.2012р. та № 880 від 23.10.2009р., якими затверджено Стандарт адміністративної послуги з надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на проектування та будівництво обєктів архітектури та містобудування, при цьому на момент звернення третьої особи до відповідача інша процедура надання такої адміністративної послуги була відсутньою. Допущення за таких умов формальних порушень органом місцевого самоврядування під час прийняття спірного наказу не може бути підставою для визнання цих дій протиправними.

Окрім цього, під час прийняття спірного наказу відповідачем були враховані усі вимоги Генерального плану забудови міста Львова, затв. ухвалою ЛМР від 30.09.2010р.; будь-які порушення вимог державних будівельних норм та правил, санітарних норм могли виникнути лише на стадії проектування обєкта будівництва, при цьому спірний наказ та затверджені містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки є лише вихідними даними для проектування. Окрім цього, у матеріалах справи наявні докази, які спростовують твердження позивача про порушень вимог державних будівельних норм та правил, санітарних норм, хоча наявність (відсутність) таких порушень не може прямо свідчити про протиправність спірного наказу.

Стосовно невідповідності спірного наказу вимогам наказу Мінрегіонбуду України № 109 від 07.07.2011р. суд зазначив, що чинне законодавство не містить заборони включення до скаду містобудівних умов та обмежень відсилочних норм, із покликанням на відповідні державні будівельні норми та правила, санітарні норми, що повинні враховуватися проектантом під час проектування обєкта будівництва.

Водночас, спірний наказ № 420 від 26.12.2014р. не порушує даних зонування Шевченківського району м.Львова, оскільки ухвала ЛМР № 4657 «Про затвердження містобудівної документації «План зонування території м.Львова (зонінг). Том 1. Частина 4, 5. Залізничний та Шевченківські райони» була прийнята 21.05.2015р., через що віднесення спірної ділянки до зони дитячих установ та загальноосвітніх шкіл є необгрунтованим; згідно Генерального плану м.Львова, затв. ухвалою ЛМР № 3924 від 30.09.2010р., земельна ділянка по вул.Струмок-Т.Масарика, 7 належить до території багатоповерхової житлової забудови. Звідси, затвердження 21.05.2015р. ЛМР плану зонування не може вплинути на оцінку правомірності спірного наказу № 420 від 26.12.2014р., оскільки такий прийнятий раніше.

Між тим, наведені висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає такими, що суперечать нормам чинного законодавства та фактичним обставинам справи, з наступних причин.

Згідно вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин):

п.7 ст.1 - містобудівна документація - затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій;

п.8 ст.1 - містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією;

ст.29 - фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об'єкта будівництва (ч.2).

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі (ч.3).

Спеціально уповноважений орган містобудування та архітектури визначає відповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні (ч.4).

Розгляд заяви і надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову у їх наданні здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом семи робочих днів з дня реєстрації заяви.

Рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень приймається у разі невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні (ч.5).

Містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об'єкта незалежно від зміни замовника (ч.8).

Відповідно до Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затв. наказом Міністерства регіонального розвитку; будівництва та житлово-комунального господарства України № 109 від 07.07.2011р. (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин):

п.1.3 - містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об'єкта незалежно від зміни замовника.

Зміни до містобудівних умов та обмежень можуть вноситися тільки за згодою замовника.

п.1.4. - чинність наданих містобудівних умов та обмежень не може бути зупинена у зв'язку з початком розроблення, внесення змін або оновлення містобудівної документації на місцевому рівні.

п.3.1. - містобудівні умови та обмеження складаються з текстової та графічної частин.

п.3.2. - текстова частина містобудівних умов та обмежень містить розділи: «Загальні дані»; «Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки».

п.3.3. - розділ «Загальні дані» містить: а) назву об'єкта будівництва; б) інформацію про замовника; в) наміри забудови; г) адресу будівництва або місце розташування об'єкта; ґ) документ, що підтверджує право власності або користування земельною ділянкою (крім випадків, передбачених пунктом 2.3 розділу II цього Порядку); д) площу земельної ділянки; е) цільове призначення земельної ділянки; є) посилання на містобудівну документацію (у разі наявності); ж) функціональне призначення земельної ділянки; з) основні техніко-економічні показники об'єкта будівництва.

п.3.4. - розділ «Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки» містить: а) граничнодопустиму висоту будівель; б) максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки; в) максимально допустиму щільність населення (для житлової забудови); г) відстані від об'єкта, який проектується, до меж червоних ліній та ліній регулювання забудови; ґ) планувальні обмеження (зони охорони пам'яток культурної спадщини, зони охоронюваного ландшафту, межі історичних ареалів, прибережні захисні смуги, санітарно-захисні та інші охоронювані зони); д) мінімально допустимі відстані від об'єктів, які проектуються, до існуючих будинків та споруд; е) охоронювані зони інженерних комунікацій; є) вимоги до необхідності проведення інженерних вишукувань згідно з державними будівельними нормами ДБН А.2.1-1-2008 "Інженерні вишукування для будівництва"; ж) вимоги щодо благоустрою з урахуванням положень Закону України «Про благоустрій населених пунктів»; з) забезпечення умов транспортно-пішохідного зв'язку; и) вимоги щодо наявності місць для постійного зберігання автотранспорту; і) вимоги щодо охорони культурної спадщини з урахуванням положень Закону України «Про охорону культурної спадщини»; ї) вимоги щодо архітектурних та інженерних рішень.

Частина 2 ст.19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Частиною 1 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до пункту пп.9 п.«а» ч.1 ст.31 названого Закону до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад (власні (самоврядні) повноваження) належить надання відповідно до закону містобудівних умов і обмежень забудови земельних ділянок.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.11 вказаного Закону виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Частиною 3 ст.52 згаданого Закону встановлено, що сільська, селищна, міська рада може прийняти рішення про розмежування повноважень між її виконавчим комітетом, відділами, управліннями, іншими виконавчими органами ради та сільським, селищним, міським головою в межах повноважень, наданих цим Законом виконавчим органам сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до ухвали ЛМР № 3704 від 07.08.2010р. «Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин):

п.16 розділу ІІ «Повноваження виконавчого комітету» - до повноважень виконавчого комітету відноситься затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки і містобудівних обгрунтувань.

п.14 розділу XI «Повноваження департаменту містобудування» - до повноважень департаменту містобудування належить підготовка документів на розгляд виконавчого комітету про затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки і містобудівних обгрунтувань.

Окрім цього, відповідно до Положення про департамент містобудування Львівської міської ради та його структури, затв. рішенням ВК ЛМР № 1195 від 27.10.2006р. (із змінами і доповненнями), до компетенції департаменту відносяться такі повноваження:

п.5.1. - повідомлення через засоби масової інформації про початок розроблення відповідної містобудівної документації, а також про форми, місце і строк подання фізичними та юридичними особами пропозицій щодо цієї документації;

п.5.3 - оприлюднення через засоби масової інформації рішення про затвердження містобудівної документації, місцевих правил забудови та змін до них, а також роз'яснення їх змісту;

п.5.8 - в межах своїх повноважень на основі затвердженої радою містобудівної документації встановлення режиму забудови та іншого використання земель, визначених для містобудівних потреб, а також здійснення контролю за використанням і забудовою зазначених територій;

п.5.9 - на основі затвердженої радою містобудівної документації підготовка висновків і пропозицій щодо визначення територій, вирішення питань вибору, вилучення (викупу) та надання земель для містобудівних потреб;

п.5.14 - підготовка документів на розгляд виконавчого комітету про надання дозволів на будівництво, розширення, реконструкцію об'єктів житлово-цивільного, виробничого та іншого призначення, реставрацію архітектурних пам'яток тощо;

п.5.15 - видача забудовникам технічних умов інженерного забезпечення, архітектурно-планувальних завдань на проектування, будівництво, реконструкцію, реставрацію будинків і споруд.

Рішенням ВК ЛМР № 800 від 16.11.2012р. «Про затвердження стандартів адміністративних послуг, які надає управління архітектури департаменту містобудування, примірних вимог до архітектурно-планувальної частини проекту, вимог до містобудівного розрахунку з техніко-економічними показниками запланованого обєкта будівництва, вимог до містобудівного розрахунку з техніко-економічними показниками запланованого обєкта будівництва для ділянок, передбачених для продажу на земельних торгах (аукціоні) та вимог до ескізу намірів забудови земельних ділянок» затверджено Стандарт послуги з надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на проектування та будівництво обєктів архітектури та містобудування, п.2 якого передбачено, що виконавчим органом, який здійснює послугу, є Управління архітектури департаменту містобудування.

Метою цієї послуги є надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до обєктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

При цьому, Управління архітектури департаменту містобудування готує містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки протягом 10-и робочих днів від дати реєстрації заяви та надсилає одержувачу поштою через управління «Дозвільний офіс» або Центри обслуговування мешканців протягом 3-х робочих днів від дати його прийняття.

Таким чином, вищевикладеним Стандартом передбачено здійснення відповідачем підготовки та надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, однак не визначено право щодо їх затвердження.

На підставі системного аналізу вказаних законодавчих положень суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що у розглядуваному випадку затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки здійснено неуповноваженою на те особою, а саме ОСОБА_6 містобудування ЛМР.

Окрім цього, зміст спірного наказу № 420 від 26.12.2014р. не у повній мірі відповідає вимогам Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затв. наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 109 від 07.07.2011р.

Зокрема, наведеним наказом, затвердженими містобудівними умовами та обмеженнями не передбачено розташування на суміжній земельній ділянці ДДНЗ № 167 «Калинка».

Окрім цього, затверджені містобудівні умови та обмеження не містять відомостей про реальні та конкретно установлені умови та обмеження забудови.

Згідно п.1.5.13 Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м.Львові, затв. рішенням ВК ЛМР № 835 від 09.09.2011р., містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до обєктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Аналіз спірного наказу, затверджених містобудівних умов та обмежень свідчить про наявність у таких переважно посилань на акти, які нормують механізм встановлення та дотримання цих вимог, однак не містять абсолютних показників щодо містобудівних умов та обмежень.

Зокрема, в п.п.4 і 6 затверджених містобудівних умов та обмежень наявні лише посилання на ДБН В.1.2-12-2008 «Будівництво в умовах ущільненої забудови. Вимоги безпеки».

Також у вказаних умовах та обмеженнях не встановлені відстані до прилеглої забудови.

Так, у розділі 4 «Відстані від обєкта, який проектується, до меж червоних ліній та ліній регулювання забудови» є лише посилання на відповідні нормативні акти, але не вказані відстані до червоних ліній по вул.Струмок, відстані протипожежних розривів від бойлерної та котельні мікрорайону; у розділі 6 «Мінімально допустимі відстані від обєктів, які проектуються, до існуючих будинків та споруд» немає відомостей про відстані до існуючих будинків та споруд (індивідуального житлового будинку на вул.Струмок, 22, бойлерної та котельні, ДДНЗ № 167 «Калинка»); у розділі 7 «Охоронювані зони інженерних комунікацій» не вказано допустимих нормативних відстаней розміщення інженерних мереж (водопровід, теплотраса, газопровід середнього тиску) до меж існуючої забудови, у тому числі до межі ДДНЗ № 167 «Калинка» та малоповерхової індивідуальної забудови, від червоних ліній вул.Т.Масарика-Струмок.

Також у розділі 8 «Вимоги до необхідності проведення інженерних вишукувань згідно з ДБНами ДБН А.2.1.-1-2008 «Інженерні вишукування для будівництва» є лише покликання на вимоги державних будівельних норм.

В розділі 9 «Вимоги до благоустрою (в тому числі відновлення благоустрою)» передбачено необхідність розроблення проекту комплексного благоустрою території з відповідним посиланням на ДБН та ухвалу ЛМР № 376 від 21.04.2011р., при цьому реальні обмеження та умови забезпечення благоустроєм не наведені.

У розділі 10 «Забезпечення умов транспортно-пішохідного звязку» не вказано передбачувану ширину відновлення проїжджої частини вул.Струмок; в розділі 11 «Вимоги щодо забезпечення необхідною кількістю місць для зберігання автотранспорту» наявні лише покликання на ДБН.

Таким чином, спірні містобудівні умови та обмеження містять переважно посилання на нормативно-правові акти (державні будівельні норми, санітарно-гігієнічні правила), але не визначають реальних обмежень: наявності ДДНЗ № 167 «Калинка», відстаней від червоних ліній до планової забудови, режиму використання санітарно-охоронних зон поблизу котельні та бойлерної мікрорайону.

Додатково колегія суддів враховує ту обставину, що 21.05.2015р. ЛМР прийнято ухвалу № 4657 «Про затвердження містобудівної документації «План зонування території м.Львова (зонінг). Том 1. Частина 4, 5. Залізничний та Шевченківські райони», якою затверджено План зонування Шевченківського району м.Львова та віднесено земельну ділянку площею 0,1775 (кадастровий № :07:001:0214), яка розташована за адресою: м.Львів, вул.Струмок-Т.Масарика, 7 в зону Г-3-1 (зона дитячих дошкільних установ та загальноосвітніх шкіл) (Т.5, а.с.123-126).

Пунктом 2.3 цієї ухвали установлено, що здійснювати надання вихідних даних на проектування обєктів містобудування, відведення нових земельних ділянок та зміну цільового призначення раніше відведених земельних ділянок відповідно до прийнятих рішень містобудівної документації «План зонування території м.Львова (зонінг). Том 1. Частина 4, 5. Залізничний та Шевченківські райони» та іншої затвердженої містобудівної документації.

На час розгляду справи третьою особою ТзОВ «Розвиток нерухомості» в судовому порядку оскаржується вказана ухвала міської ради (Т.3, а.с.7-11), однак доказів її скасування не представлено.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

План зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, запобігання надмірній концентрації населення і об'єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об'єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів.

План зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації.

Зонування території здійснюється з дотриманням таких вимог:

1) урахування попередніх рішень щодо планування і забудови території;

2) виділення зон обмеженої містобудівної діяльності;

3) відображення існуючої забудови територій, інженерно-транспортної інфраструктури, а також основних елементів планувальної структури територій;

4) урахування місцевих умов під час визначення функціональних зон;

5) установлення для кожної зони дозволених і допустимих видів використання територій для містобудівних потреб, умов та обмежень щодо їх забудови;

6) узгодження меж зон з межами територій природних комплексів, смугами санітарно-захисних, санітарних, охоронних та інших зон обмеженого використання земель, червоними лініями;

7) відображення меж прибережних захисних смуг і пляжних зон водних об'єктів.

Таким чином, з моменту прийняття вказаної ухвали змінено цільове призначення орендованої третьою особою ТзОВ «Розвиток нерухомості» земельної ділянки; остання віднесена до зони дитячих дошкільних установ та загальноосвітніх шкіл.

Хоча наведена обставина виникла після прийняття спірного наказу № 420 від 26.12.2014р., колегія суддів вважає за необхідне врахувати її в сукупності з іншими обставинами по справі, які вказують на протиправність цього наказу.

Наведені обставини є визначальними при вирішенні наведеного спору, через що решта доводів сторін і третіх осіб не носить принципового характеру.

Також під час апеляційного розгляду не здобуто доказів того, що суддею Радченком В.Є. здійснено упереджений розгляд справи та допущені інші порушення вимог процесуального закону.

Стосовно можливості оскарження наказу ОСОБА_6 містобудування ЛМР № 420 від 26.12.2014р. та звернення до суду із розглядуваним позовом, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ст.50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Кожному гарантується право вільного доступу до інформації про стан довкілля, про якість харчових продуктів і предметів побуту, а також право на її поширення. Така інформація ніким не може бути засекречена.

Звертаючись до суду із розглядуваним позовом, ОСОБА_1 обґрунтовував свої вимоги порушеннями зі сторони відповідача прав дітей, які відвідують ДДНЗ № 167 «Калинка», на життя, здоровя та безпечне довкілля.

Відповідно до представлених фотографій забудови та інших доказів встановлено наявність елементів будівельних конструкцій швелерів на території дошкільного закладу, які створюють небезпеку для життя та здоровя учасників навчально-виховного процесу. Через наведені обставини скорочено життєвий простір, порушені права дітей на безпечні прогулянки ігровими майданчиками (Т.4, а.с.110, 119-122, Т.5, а.с.220-223, Т.6, а.с.40-41).

Окрім цього, заходи, виконані забудовником, зі сторони будівельного майданчика та сторони ДДНЗ № 167 «Калинка», не забезпечують запобігання подальшого зсуву грунту і руйнування споруд на території дошкільного закладу, а також безпечного перебування дітей на території начального закладу (Т.5, а.с.181, 182).

19.10.2016р. третьою особою ДДНЗ № 167 «Калинка» видано наказ «Про безпеку дітей на ігрових майданчиках», яким з метою безпеки життєдіяльності тимчасово змінено місце прогулянок вихованців (Т.5, а.с.185).

Оцінюючи в сукупності наведені обставини, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що наявність вищерозглянутої забудови поблизу території ДДНЗ № 167 «Калинка», наражає учасників навчально-виховного процесу на підвищений ризик для життя та здоровя.

Справа містить достатньо доказів того, що спірний наказ № 420 від 26.12.2014р. виданий неуповноваженою особою, не відповідає критеріям чіткості та передбачуваності; також саме на підставі цього наказу були розпочаті роботи по виготовленню робочого проекту та у подальшому проведені будівельні роботи.

Разом з тим, після затвердження містобудівних умов та обмежень відповідач і треті особи не вживали будь-яких заходів для приведення таких у відповідність до діючого законодавства, незважаючи на те, що у цій справі органам місцевого самоврядування було відомо про існуючі проблеми забудови (Т.6, а.с.34-37). Також відповідач і треті особи мали можливість оцінити імовірну небезпеку такої забудови і вжити адекватних заходів для її попередження.

Виходячи з принципу «поза всяким сумнівом», керуючись рішеннями Європейського Суду з прав людини «Гримковська проти України», «Фадєєва проти Росії», «Дубецька та інші проти України», колегія суддів вважає, що сукупність вищеперерахованих обставин свідчить про порушення прав позивача, дитина якого відвідує ДДНЗ № 167 «Калинка», сімя якого проживає у мікрорайоні, де ведеться спірне будівництво.

За таких умов ОСОБА_1 вправі оскаржити в судовому порядку спірний наказ, який до закінчення будівництва не вичерпав свою дію.

Саме з наведених міркувань колегія суддів вважає за необхідне в порядку ч.2 ст.244-2 КАС України відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, про те, що право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Тобто оскаржити такий акт інші особи не можуть. Таке ж правило має застосовуватись і до правових актів індивідуальної дії. Право на захист - це самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього. Правовий акт породжує права й обов'язки тільки тих суб'єктів, яким його адресовано. Таким чином, відсутність в особи прав чи обов'язків у зв'язку із прийняттям спірного рішення не породжує для останнього і права на захист, тобто права на звернення із цим адміністративним позовом.

Із урахуванням вищенаведеного та обставин справи в їх сукупності, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що заявлений позов є підставним та обгрунтованим, а тому підлягає до задоволення. При цьому, належить визнати протиправним та скасувати наказ ОСОБА_6 містобудування ЛМР № 420 від 26.12.2014р. «Про затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на будівництво ТзОВ «Розвиток нерухомості» багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на вул.Струмок-Т.Масарика, 7».

Також в порядку ст.94 КАС України належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_6 містобудування ЛМР судові витрати в розмірі 1157 грн. 53 коп. сплаченого судового збору.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.3 ч.1 ст.198, п.п.1, 4 ч.1 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову Галицького районного суду м.Львова від 26.09.2016р. скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати протиправним та скасувати наказ ОСОБА_6 містобудування Львівської міської ради № 420 від 26.12.2014р. «Про затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на будівництво ТзОВ «Розвиток нерухомості» багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на вул.Струмок-Т.Масарика, 7».

Стягнути на користь ОСОБА_1 (79020, АДРЕСА_1) за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_6 містобудування Львівської міської ради (79006, м.Львів, пл.Ринок, 1) понесені судові витрати в розмірі 1157 (одна тисяча сто пятдесят сім) грн. 53 коп. сплаченого судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_12
судді ОСОБА_13
ОСОБА_14
ОСОБА_2 складення судового рішення в повному обсязі 26 червня 2017 року