Справа № 766/15789/16-а
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 р.м.ОдесаСправа № 766/15789/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Дорошинська В.Е.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Зуєвої Л.Є., Федусика А.Г.,

при секретарі Жигайлової О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 14 грудня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Херсонського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення від 23.11.2016 р. №199 управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні про відмову у призначені їй пенсії за вислугу років згідно із ст.50-1Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII (в редакції 12.07.2001); зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні призначити їй пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII (в редакції 12.07.2001) з дня звернення, тобто з 16.11.2016, зарахувавши строк роботи на прокурорсько-слідчих посадах в органах прокуратури-20років 06 місяців 24 дні, виходячи із розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку за останні 24 календарні місяці роботи, на підставі довідки №18/465 вих.16 від 16.11.2016 року прокуратури Херсонської області.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» зі змінами внесеними згідно ЗУ від 05.10.1995 року №358/95-ВР у редакції Закону від 12.07.2001 року №2663-111, що діяла станом на серпень 2002 року у розмірі 90% суми заробітної плати, має право на отримання пенсії за вислугу років. 16.11.2016 року, у зв'язку із підвищенням посадових окладів працівників органів прокуратури вона звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії за вислугу років та, виходячи із розміру 90% заробітної плати, визначеної у довідці прокуратури Херсонської області від 16.11.2016 року №18/465 вих.-16. Однак УПФУ відмовило їй у призначенні пенсії, про що повідомив протоколом від 23.11.2016 року за №199. Вважає дії відповідача, щодо відмови у призначенні їй пенсії виходячи із розміру 90% від суми заробітної плати, що зазначена у довідці - неправомірними та такими, що порушують її гарантовані Конституцією України права на пенсійне забезпечення.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 14 грудня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції в повному обсязі та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 34-39 КАС України, в судове засідання не з'явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Колегією суддів задоволено клопотання начальника Херсонського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області про заміну сторони по справі на Херсонське об`єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області, у зв`язку з реорганізацією шляхом злиття.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з 08.04.1996р. по день винесення рішення працює у органах прокуратури, згідно трудової книжки.

Станом на 15.04.2016 р. позивач має 20 років 7 місяців 08 днів вислугу років на прокурорсько-слідчих посадах в органах прокуратури, яка враховується при визначенні розміру пенсії у відсотках від суми місячної заробітної плати.

16.11.2016 позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення їй пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ як такій, що має на день звернення із заявою 20 років 7 місяців 08 днів прокурорського стажу. Втім, у задоволенні вимог позивача було відмовлено, про що відповідач повідомив їй протоколом №199 від 23.11.2016. Підставою для відмови в задоволенні заяви є те, що, на думку відповідача, згідно вимог статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VІ(далі - Закон № 1697-VІ) позивач повинна мати 23 роки 00 місяців стажу, в тому числі - не менше 13 років 00 місяців стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відмова управління Пенсійного фонду України у м. Херсоні у призначенні пенсії позивачу є неправомірною, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню як такі, що підтвердженні матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Звертаючись до відповідача із заявою, ОСОБА_1 просила призначити їй пенсію за вислугою років відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 р. № 1789-XII, відповідно до положень якої прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугою років незалежно від віку. Пенсія призначається у розмірі 80% від суми їхньої місячної заробітної плати, до котрої включається всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90% місячного заробітку. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок пенсії проводиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Однак, з 15.07.2015 зазначені приписи ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 щодо права на пенсійне забезпечення за вислугу років втратили чинність, у зв'язку із набранням чинності нового Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII.

Зважаючи на ту обставину, що на час звернення позивача до управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні із заявою про призначення пенсії, а саме, 16.11.2016, питання пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури визначались вже згідно положень нового Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII, тому наявність у позивача права на таке пенсійне забезпечення має вирішуватись у відповідності до приписів чинної на той час ст.86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014.

Так, відповідно до ч.8 ст.86 Закону №1697-VII право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров'я, у зв'язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв'язку із скороченням кількості прокурорів, у зв'язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування. Ветеранам війни, які мають необхідний стаж роботи для призначення пенсії за вислугу років, така пенсія призначається незалежно від того, чи працювали вони в органах прокуратури перед зверненням за призначенням пенсії.

Згідно з ч.6 цієї статті, до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Національній академії прокуратури України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

Частинами першою та другою статті 86 Закону №1697-VII встановлено, що прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше, зокрема, з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Як встановлено судами та підтверджено матеріалами справи, стаж роботи позивача в органах прокуратури на момент звернення до відповідача із заявою, склав 20 років 06 місяців 24 дні.

Враховуючи вищезазначені положення ст.86 Закону №1697-VII, колегія суддів приходить до висновку, що стаж роботи ОСОБА_1 в органах прокуратури на час її звернення до відповідача є недостатнім для призначення пенсії за вислугу років згідно Закону №1697-VII.

Що стосується доводів позивача стосовно того, що пенсія їй має бути призначена згідно ст.50-1 Закону № 1789-XII, то колегія суддів вважає їх помилковими, оскільки за приписами ч.2 ст.5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Тобто, до вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи застосовується той закон, під час чинності якого вони здійснюються.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, щодо правомірності дій відповідача, оскільки він прийняв вмотивоване та законне рішення про відмову позивачці у призначенні пенсії за вислугу років як працівнику прокуратури.

Отже, з урахуванням норм діючого законодавства та обставин справи, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про протиправність рішення відповідача та зобов`язання відповідача призначити пенсію за вислугу років згідно із ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІІ (в редакції 12.07.2001).

Враховуючи наведені положення діючого законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухвалені постанови припустився порушень норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у звязку з чим судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням по справі нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні задовольнити.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 14 грудня 2016 року скасувати.

Ухвалити по справі нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Херсонського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів. Особи, які брали участь у справі, однак не були присутні у судовому засіданні апеляційної інстанції, мають право подати касаційну скаргу протягом 20 днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст рішення виготовлено 26.06.2017 року.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: А.Г. Федусик