Справа № 802/468/17-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 червня 2017 р. Справа № 802/468/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Мультян М.Б.,

Суддів: Альчука М.П.
Вільчинського О.В.

за участі секретаря судового засідання: Макарової К.В.

позивача: ОСОБА_1

представників сторін:

позивача: Кадочнікова А.О.

відповідача 2: Ільчика О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, Міністерства оборони України

про: визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що відповідно до наказу № 183 від 29 вересня 1997 року був прийнятий на військову службу за контрактом у добровільному порядку до військової частини А-0170 штаб ВПС України м. Вінниця. 17 січня 2001 року відповідно до наказу Командуючого ВПС України № 10 строк служби за контрактом у військовій частині А-0170 штабу ВПС України м. Вінниця продовжено до 29 вересня 2005 року. Постановою військово-лікарської комісії шпиталю ВМЦ ВПС України у м. Вінниця від 21 лютого 2002 року ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби на підставі п. 185 п.п. В (за станом здоров`я) "Положення про проходження військової служби солдатами, матросами, сержантами і старшинами" та відповідно до наказу командирі військової частини НОМЕР_1 № 88 від 13 червня 2002 року знятий із військового обліку. Так, представник позивача зазначає, що висновок щодо інвалідності ОСОБА_1 було здійснено без врахування події, що мала місце 17 серпня 2001 року, яка стала причиною нещасного випадку 13 жовтня 2001 року у зв`язку з чим висновок від 21 лютого 2002 року було змінено протоколом № 1698 Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України від 18 квітня 2016 року та зазначено, що ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби зі зняттям з військового обліку із зазначенням причин травма одержана внаслідок нещасного випадку, так, пов`язана з проходженням військової служби.

На думку позивача зазначені висновки є помилковими, а протокол від 21 лютого 2002 року та протокол № 1698 Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України від 18 квітня 2016 року не вірним в частині встановлення причини наслідкового зв`язку між отриманою травмою та проходженням військової служби невірним у зв`язку з чим необхідно змінити на травма пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

У судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили позов задовольнити у повному обсязі посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання вчасно та належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача 2 проти заявлених позовних вимог заперечував та просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, оцінивши наявні у справі докази, на засадах всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до наказу № 183 від 29 вересня 1997 року ОСОБА_1 був прийнятий на військову службу за контрактом у добровільному порядку до військової частини А-0170 штаб ВПС України м. Вінниця.

17 січня 2001 року відповідно до наказу Командуючого ВПС України № 10 строк служби за контрактом у військовій частині А-0170 штабу ВПС України м. Вінниця продовжено до 29 вересня 2005 року.

ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Міністерства оборони України на посаді водія-електрика відділення відділу бойового управління.

17 серпня 2001 року під час проходження на території частини військових навчань ОСОБА_1 отримав травму хребта поперекового відділу та міжхребцеву грижу попереку виконуючи наказ про переміщення збройової піраміди. Піднімаючи піраміду не зміг її втримати та відчув біль в попереку після чого перетягнув піраміду на місце куди сказав начальник.

Надалі ОСОБА_1 став погано себе почувати, почало боліти і колоти в поясниці, також почала німіти ліва нога, після чого він одразу звернувся до вищого начальницького складу частини по медичну допомогу та був направлений з дозволу командира до санчастини. Лікар після огляду зазначив, що в ОСОБА_1 грижа в попереку і направив його до воєнного медичного центу ВВС України. Так, діагноз лікаря з військової частини отримання травми попереку - гостра люмбалгія з вираженим больовим синдромом.

Постановою військово-лікарської комісії шпиталю ВМЦ ВПС України у м. Вінниця від 21 лютого 2002 року ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби на підставі п. 185 п.п. В (за станом здоров`я) "Положення про проходження військової служби солдатами, матросами, сержантами і старшинами" та відповідно до наказу командирі військової частини А-0170 № 88 від 13 червня 2002 року знятий із військового обліку.

23 листопада 2016 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України щодо перегляду рішення штатної ВЛК ВМЦ ВПС України від 21 лютого 2002 року про причини інвалідності (а.с. 15-18).

Листом № 6935 від 05 грудня 2016 року Центральна військово-лікарська комісія Міністерства оборони України повідомила ОСОБА_1 , що відповідно до свідоцтва про хворобу № 122 від 21лютого 2002 року він визнаний непридатним до військової служби зі зняттям з військового обліку за наслідками травми (падіння з дерева) отриманої внаслідок нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби і комісія по протоколу № 1698 від 18 квітня 2016 року обґрунтовано пов`язала травму з проходженням військової служби (а.с. 19).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та колишніх військовослужбовців зі службою у Збройних Силах України регулюється Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України затвердженого наказом Міністерства оборони України № 402 від 14 серпня 2008 року (далі - Положення).

Відповідно до пункту 1.1. Положення, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Одним із основних завдань військово-лікарської експертизи є визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть (абз. 7 п. 1.3 Положення).

Відповідно до пункту 2.3.1. Положення Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК) є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.

Пунктом 2.3.3. Положення визначено, що на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також: розроблення та участь у розробленні проектів нормативно-правових актів, посібників, методичних рекомендацій з питань військово-лікарської експертизи; розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства оборони України та МОЗ України медичних показань для військово-професійного призначення призовників до видів Збройних Сил України, родів військ та за військовими спеціальностями; розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства оборони України науково обґрунтованих вимог до стану здоров`я військовослужбовців з метою максимального збереження їх на військовій службі, запобігання необґрунтованого їх звільнення із Збройних Сил України за станом здоров`я; перевірка якості лікувально-профілактичної роботи у цілях військово-лікарської експертизи серед військовослужбовців у військових частинах і лікувальних закладах Міністерства оборони України; контроль за лікувально-оздоровчою роботою серед допризовників, організація медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних та резервістів (кандидатів у резервісти); контроль за об`єктивністю та достовірністю надання ВЛК, командуваннями військових частин довідок про обставини одержання військовослужбовцями і призваними на збори військовозобов`язаними, резервістами травм (поранень, контузій, каліцтв); розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; аналіз та узагальнення результатів і досвіду роботи підпорядкованих ВЛК; проведення спільно з головними (провідними) медичними спеціалістами та іншими лікарями-спеціалістами аналізу й оцінки результатів медичного огляду військовослужбовців та інших контингентів, розробка пропозицій для покращення військово-лікарської експертизи; організація та керівництво науковою роботою з питань військово-лікарської експертизи у підпорядкованих ВЛК; підготовка та вдосконалення кадрів для ВЛК; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України; проведення спільно з МОЗ України аналізу та узагальнення результатів лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників і призовників, медичного огляду призовників та розроблення пропозицій щодо покращення цієї роботи.

Згідно пункту 2.3.4. Положення ЦВЛК має право: оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК з питань військово-лікарської експертизи; перевіряти організацію медичного огляду військовослужбовців та інших осіб у військових, цивільних лікувальних закладах, військових частинах; перевіряти організацію та стан лікувально-діагностичної роботи у військових, цивільних лікувальних закладах, медичних підрозділах військових частин та ВВНЗ у цілях військово-лікарської експертизи; витребовувати документи в частині, що характеризують обставини отримання захворювання, поранення, травми, каліцтва, необхідні для прийняття постанови про їх причинний зв`язок, а саме: виписки (витяги) з матеріалів адміністративного розслідування, матеріалів дізнання або судового розгляду, а також витяги з наказів, актів; особові та пенсійні справи, медичні документи (у разі витребовування оригіналів зазначених документів вони повертаються за належністю після складання протоколу); архівні довідки, характеристики та інші документи, необхідні для прийняття постанови (у разі надання копій зазначених вище документів копії підшиваються до складеного протоколу та передаються до архіву зі строком зберігання 50 років); залучати головних медичних фахівців Міністерства оборони України, лікарів-спеціалістів Головного військово-медичного клінічного центру та інших військових лікувальних закладів, спеціалістів інших спеціальностей, начальників медичної служби та представників командування (керівництва) військових частин, де проходить службу військовослужбовець, що оглядається, для вирішення питань військово-лікарської, лікарсько-льотної експертизи; перевіряти у військових комісаріатах і закладах охорони здоров`я України організацію, стан та результати лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників та призовників, медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, осіб, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів; направляти у військові лікувальні заклади на контрольне обстеження та медичний огляд військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби), військовозобов`язаних, резервістів, працівників; запитувати від військових, цивільних лікувальних закладів, військових частин, військових комісаріатів і ВВНЗ додаткові дані для аналізу, узагальнення та оцінки результатів військово-лікарської експертизи; надавати до Генерального штабу Збройних Сил України, командуванням видів, Сил підтримки Збройних Сил України, керівникам органів місцевої адміністрації результати лікувально-оздоровчої роботи, проведеної серед допризовників та призовників, медичного огляду військовослужбовців, членів їх сімей, кандидатів на навчання у ВВНЗ, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів та іншого контингенту; розглядати, переглядати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії) Збройних Сил України; надавати роз`яснення щодо формулювання постанов ВЛК (ЛЛК).

Відповідно до глави 21 розділу II Положення причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, каліцтв, травм з виконанням обов`язків військової служби встановлюється у наступних випадках:

- під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), а також при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань;

- якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане (крім випадків протиправного діяння), у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби в частинах, які не входили до складу діючої армії.

При ураженнях, зумовлених дією ДІВ, КРП, джерел ЕМП, ЛВ, мікроорганізмів І-ІІ груп патогенності, а також токсичних речовин, які виникають у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби, приймається постанова - "Травма (зазначити фактор), ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби".

- якщо захворювання, поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане в період перебування в країнах, де велись бойові дії (Перелік країн затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1994 року № 63 "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (із змінами), далі - Перелік країн), і військовослужбовець визнаний учасником бойових дій;

- якщо захворювання виникли у період ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, загострились або ускладнились, призвели до інвалідності чи смерті у строки, передбачені наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 травня 1997 року № 150 "Про затвердження нормативних актів щодо хвороб, при яких може бути встановлений причинний зв`язок з дією іонізуючого опромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС", зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 вересня 1997 року за №448/2252, (далі - наказ МОЗ України від 17 травня 1997 року №150), і військовослужбовець, колишній військовослужбовець має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

- якщо той, військовослужбовець (колишній військовослужбовець), брав участь у ліквідації аварії на ядерних об`єктах (АЕС, ядерних енергетичних установках, ядерних реакторах тощо), крім аварії на Чорнобильській АЕС, внаслідок чого в нього виникли захворювання у строки, передбачені наказом МОЗ України від 17 травня 1997 року №150, і має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

- якщо той, хто пройшов медичний огляд, брав участь у випробуванні ядерної зброї, бойових радіоактивних речовин, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, внаслідок чого в нього виникли захворювання у строки, передбачені наказом МОЗ України від 17 травня 1997 року №150, і має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Визначення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у громадян із проходженням ними військової служби (військових зборів) у діяльності ВЛК має першочергове значення для вирішення питань соціального захисту військовослужбовців, громадян, які знаходились на військовій службі та воєнних зборах. Від висновку ВЛК про причинний зв`язок залежить peaлізація прав на одержання одноразової допомоги у зв`язку з ушкодженням здоров`я, розмір пенсійного забезпечення, соціальних пільг і гарантій.

Згідно з Положенням, на ВЛК покладено визначення причинного зв`язку поранень (травм, контузій, каліцтв) і захворювань у військовослужбовців, громадян, які проходили військову службу та військові збори, а також визначення причинного зв`язку поранень (травм, контузій, каліцтв) і захворювань, що призвели до смерті військовослужбовців. Визначення причинного зв`язку захворювань, що призвели до смерті колишніх військовослужбовців, відноситься до компетенції ВЛК та може розглядатися органами державної служби медико-соціальної експертизи, які підпорядковуються Міністерству охорони здоров`я України. Причинний зв`язок поранень (травм, контузій, каліцтв) і захворювань у колишніх військовослужбовців, які були оглянуті військово-лікарськими комісіями розформованих військових округів, груп військ, визначають або переглядають штатні ВЛК.

Військово-лікарська комісія під час огляду військовослужбовців, громадян, призваних на військові збори, якщо їм встановлено діагноз, повинні визначати причинний зв`язок отриманих цими особами поранень (травм, контузій, каліцтв) і захворювань, в тому числі і особам, які знаходяться під слідством (судом) та визнані ВЛК непридатними до військової служби. За документами ВЛК можуть визначати причинний зв`язок поранень (травм, контузій, каліцтв) і захворювань у колишніх військовослужбовців у випадках, якщо колишні військовослужбовці в період проходження військової служби (військових зборів):

були оглянуті ВЛК;

перебували на лікуванні;

були звільнені з військової служби "через хворобу", "за станом здоров`я";

якщо у громадянина є явні наслідки тілесних ушкоджень, отриманих під час бойових дій в період проходження військової служби (військових зборів). При цьому характер і давність явних тілесних ушкоджень встановлюється судово-медичним експертом.

Висновок ВЛК про причинний зв`язок поранень (контузій, травм, каліцтв), захворювань виноситься в наступних формулюваннях:

а) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини" якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) було одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), а також при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань.

б) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане тим, хто пройшов медичний огляд (крім випадків протиправного діяння), у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби в частинах, які не входили до складу діючої армії.

Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, у випадках, передбачених частиною 3 статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", а саме:

1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Положенням про військово лікарську експертизу визначено, що постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), у якій зазначається, що військовослужбовець (військовозобов`язаний, резервіст) проходив військову службу (збори) в момент одержання поранення (контузії, травми, каліцтва). Детальне зазначення обставин отримання поранення (контузії, травми, каліцтва) у довідці обов`язкове.

Постанова ВЛК приймається коли наявне захворювання за зазначений період служби досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби. Постанова в такому формулюванні приймається при хронічних, повільно прогресуючих захворюваннях, за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з країни, де велись бойові дії, або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести початок захворювання на період участі в бойових діях.

Також, приймається при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з діючої армії або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести початок захворювання на період перебування в діючій армії:

-"Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби за військовою спеціальністю.

Постанова про причинний зв`язок захворювань оформляється:

- на військовослужбовців свідоцтвом про хворобу (довідкою), яке підлягає затвердженню штатною ВЛК;

- на колишніх військовослужбовців витягом з протоколу засідань штатної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, травм, контузій, каліцтв).

Таким чином, питання визначення інвалідності та її причин це є питання спеціальної компетенції військово-лікарської експертизи.

У судовому засіданні представником позивача зазначено, що висновок відповідача винесено без врахування події, що мала місце 17 серпня 2001 року, яка стала причиною нещасного випадку 13 жовтня 2001 року у зв`язку з чим висновок є необ`єктивним та не встановлює дійсних причин інвалідності. 17 серпня 2001 року під час проходження на території частини військових навчань ОСОБА_1 отримав травму хребта поперекового відділу та міжхребцеву грижу попереку виконуючи наказ про переміщення збройової піраміди. Піднімаючи піраміду не зміг її втримати та відчув біль в попереку після чого перетягнув піраміду на місце куди наказав йому начальник. Надалі ОСОБА_1 став погано себе почувати, почало боліти і колоти в поясниці, також почала німіти ліва нога, після чого він одразу звернувся до вищого начальницького складу частини по медичну допомогу та був направлений з дозволу командира до санчастини. Після огляду капітан медичної служби лікар Воротнян зазначив, що в ОСОБА_1 грижа в попереку і направив його до воєнного медичного центу ВВС України. Через два місяці, 13 жовтня 2001 року ОСОБА_1 знову отримав травму через те, що зрізав гілку на дереві та впав. Відтак, представник позивача вважає, що у висновку має бути зазначено, що травма пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, оскільки падінню з дерева передувала травма нанесена позивачу під час проходження на території частини військових навчань.

Однак, колегія суддів не може погодитися з твердженнями представника позивача, в частині встановлення причин наслідкового зв`язку між отриманою травмою та проходженням військової служби, оскільки, фактично нічим іншим окрім пояснень самого позивача факт травми не підтверджений, та є суперечливим, дещо сумнівним.

У архівній довідці галузевого державного архіву Міністерства оборони України зазначено, що надати інформацію про відрядження на лікування за період з 17 серпня 2001 року по 26 серпня 2001 року, а також отримання травми 17 серпня 2001 року та 13 жовтня 2001 року ОСОБА_1 немає можливості, тому що у перевірених наказах командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) за період з 17 серпня по 13 жовтня 2001 року ОСОБА_1 не значиться (а.с. 20).

Окрім того, у листі від 05 грудня 2016 року Центральна військово-лікарська комісія зазначила, що в наданих документах, які розглядались в комісії, факт травми і обставин її отримання (травма поперекового відділу хребта 17 серпня 2001 року) не підтверджується військово-медичними документами, а згадується тільки у звернені ОСОБА_1 , а тому при вирішенні експертних питань не може бути прийнята до уваги. Окрім того, 17 серпня 2001 року ОСОБА_1 звертався за медичною допомогою з приводу захворювання "гострою люмбалгії, люмбаго".

Разом з тим, відповідно до п.п.21.18, 21.19, 21.21 Положення якщо свідоцтво про хворобу не збереглось, підставою для прийняття постанови про причинний зв`язок захворювання (поранення) є записи в документах (історія хвороби, довідка архіву, медична довідка, медична, червоноармійська або службова книжки, прохідне свідоцтво, особова справа, свідоцтво про звільнення від військового обов`язку, військовий квиток, витяг із документів військової частини, матеріалів службового розслідування, дізнання, досудового слідства або суду).

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не подано належних та допустимих доказів, в розумінні ст. 70 КАС України, які б підтверджували протиправність рішення Центральної військово-лікарської комісії, відтак адміністративний позов у цій частині задоволенню не підлягає.

Щодо позовної вимоги зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Міністерства оборони України переглянути рішення та винести нове рішення яким встановити, що причиною інвалідності (нещасного випадку) є травма (захворювання) одержане ОСОБА_1 під час виконання обов`язків військової служби (навчань) за контрактом на посаді старшого солдата контрактної служби ЗСУ, водія-електрика відділення (обробки зарубіжної інформації) відділу бойового управління та (телекомунікаційного зв`язку) командно-розвідувального Центру штаба ВВС України із зазначенням формулювання - "травма, ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби", колегія суддів зазначає наступне.

З Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, випливає, що лише в компетенції ВЛК є право встановлення причинно-наслідкового зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців. Відтак, суд не може підміняти ВЛК щодо реалізації ним повноважень, наданих законодавством, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до виключної компетенції військово-медичної установи.

Таким чином, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши усі обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного здобутого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, повністю виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності винесеного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 71 КАС України), а суд відповідно до ст. 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи відсутність судових витрат у цій адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.
Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя Мультян Марина Бондівна

СуддіАльчук Максим Петрович

Вільчинський Олександр Ванадійович