Справа № 804/7062/16
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

23 березня 2017 року справа №804/7062/16

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Банка «Експобанк ЧЗ, а.с.» до відповідача 1 Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень виконавчого комітету Вільногірської міської ради ОСОБА_3, відповідача 2 Державного реєстратора Реєстраційної служби Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_4, третя особа, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вільногірське скло» про визнання протиправними та скасування рішень та записів, зобов'язання вчинити дії -

ВСТАНОВИВ:

Банк «Експобанк ЧЗ, а.с.» звернувся до суду з позовом до відповідача 1 Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень виконавчого комітету Вільногірської міської ради ОСОБА_3, відповідача 2 Державного реєстратора Реєстраційної служби Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_4, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вільногірське скло» про визнання протиправними та скасування рішень та записів, зобов'язання вчинити дії.

16 березня 2017 року відповідачем 1 та третьою особою подано клопотання про залишення позовної заяви Банка «Експобанк ЧЗ, а.с.» без розгляду, оскільки позивач звернувся до суду після закінчення шестимісячного строку позовної давності.

Сторони у судове засідання не прибули, представники позивача, відповідача 1 та третьої особи надали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі в порядку письмового провадження, у звязку з чим суд, керуючись частинами 4 та 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив провести розгляд клопотання в письмовому провадженні.

Розглянувши наявні документи і матеріали, суд встановив наступне.

Як зазначає відповідач 1 та третя особа, державний реєстратор Реєстраційної служби Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_4 направила на адресу Банка «Експобанк ЧЗ, а.с.» лист №03-12/444 від 16.09.2014 року, в якому зазначено, що за зверненням товариства з обмеженою відповідальністю «Вільногірське скло» була проведена державна реєстрація комплексів будівель та споруд за адресами вул. Промислова, 31, вул. Промислова, 31А, вул. Промислова, 31Б, вул. Промислова, 31В у м. Вільногірськ.

Суд зазначає, що у листі, наданому відповідачем 1, вказана адреса: вул. Вітєзна, 1/126, Прага 5, Чеська Республіка, проте згідно інформації, розміщеної на офіційному сайті позивача, Банк «Експобанк ЧЗ, а.с.» зареєстровано за адресою: Vitиznв 126/1 PSC 150 00, Praha 5. Аналогічна адреса міститься і у ОСОБА_2 з комерційного реєстру, що ведеться Міським судом в м. Празі Розділ В, вкладка 476.

При цьому квитанція з пошти взагалі не містить адреси, на яку був направлений лист (окрім назви країни).

Крім того, відповідачем 1 не надано опис вкладення до направленого листа, який би підтверджував факт того, що позивачу було направлено саме той лист, який надано до суду як доказ.

Зважаючи на викладене, вказаний лист та поштова квитанція не можуть бути належними доказами повідомлення позивача про порушення його прав та доказами його обізнаності про можливе порушення його інтересів у 2014 році.

Суд також критично оцінює посилання третьої особи на те, що позивач у своєму листі від 16.03.2015 року в адресу товариства з обмеженою відповідальністю «Вільногірське скло» підтвердив, що йому відомо про спірні рішення, на підставі яких відбулась реєстрація нерухомого майна, оскільки у вказаному листі Банк «Експобанк ЧЗ, а.с.» звертається з вимогою усунути випадок невиконання в розумінні кредитного договору та взагалі не згадує рішення Виконавчого комітету Вільногірської міської ради, нові свідоцтва права власності, отримані третьою особою, та не зазначає, що позивачу відомо про них.

З урахуванням вищевикладеного суд погоджується з доводами позивача, що він мав можливість дізнатися про порушення своїх прав саме зі змісту інформаційної довідки, отриманої ним 05.07.2016 року.

Частиною 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У частині 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому за приписами частини третьої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В силу частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що клопотання відповідача 1 та третьої особи не обґрунтоване та не підтверджено належними доказами, а з матеріалів справи вбачається, що строки звернення до суду про захист свого права позивачем не пропущено, а позов подано в межах строків позовної давності.

Керуючись статтями 99, 101, 102, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відповідача 1 та третьої особи про залишення позову без розгляду відмовити.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи.

Суддя ОСОБА_1