Справа № 825/376/17
Суддя: Д'яков В.І.
Дата ухвалення: 2017-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2017 року Чернігів Справа № 825/376/17

Чернігівський окружний адміністративний суд у складії:
головуючого-судді - Д`якова В.І.,
за участю секретаря - Лазаренко В.Г.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - Підгорного К.Є.,
представника

ІНФОРМАЦІЯ_1
(військова частина НОМЕР_1 ) -Тарасенка О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) (далі Північне регіональне управління Держприкордонслужби України), в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Чернігівського прикордонного загону від 13.05.2016 №224-КП «Про результати оперативно-службової діяльності прикордонного загону за тиждень», в частині оголошення «догани» першому заступнику начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » капітану ОСОБА_1 (П-006130);
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Чернігівського прикордонного загону від 07.06.2016 № 265-КП «Про результати оперативно-службової діяльності прикордонного загону за період 21.05.16 - 03.06.16», в частині оголошення «догани» першому заступнику начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » капітану ОСОБА_1 (П-006130);
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Чернігівського прикордонного загону від 20.07.2016 № 350-КП «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», в частині оголошення «догани» першому заступнику начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » капітану ОСОБА_1 (П-006130);
- визнати протиправним та скасувати наказ тво начальника Чернігівського прикордонного загону від 23.09.2016 № 485-КП «Про результати оперативно-службової діяльності прикордонного загону за тиждень», в частині оголошення «догани» першому заступнику начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » капітану ОСОБА_1 (П-006130);
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Чернігівського прикордонного загону від 26.10.2016 № 532-КП «Про результати службового розслідування», в частині оголошення «догани» першому заступнику начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » капітану ОСОБА_1 (П-006130);
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Чернігівського прикордонного загону від 04.11.2016 № 548-КП «Про результати службового розслідування», в частині оголошення «суворої догани» першому заступнику начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » капітану ОСОБА_1 (П-006130);
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Чернігівського прикордонного загону від 16.12.2016 № 619-КП «Про результати службового розслідування», в частині оголошення «суворої догани» першому заступнику начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » капітану ОСОБА_1 (П-006130);
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21.12.2016 № 311-ос, в частині припинення (розірвання) контракту та звільнення з військової служби згідно пункту «и» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини 6 (із застосуванням частини 8) статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», в запас капітана ОСОБА_1 , першого заступника начальника відділу прикордонної служби «Деревини» III категорії (тип Б);
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Чернігівського прикордонного загону від 04.01.2017 № 4-ос «По особовому складу», в частині виключення капітана ОСОБА_1 (П-006130), першого заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » III категорії (тип Б) зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_5 (військової частини НОМЕР_1 ) та всіх видів забезпечення;
- поновити капітана ОСОБА_1 (П-006130) на військовій службі на посаді першого заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » III категорії (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_5 (військової частини НОМЕР_1 ) з 05 січня 2017 року;
- стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_5 (військової частини НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 суму грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 05 січня 2017 року і до винесення судом постанови по справі, яке на момент звільнення отримував позивач на посаді першого заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 (військової частини НОМЕР_1 );
- в частині поновлення позивача на військовій службі на посаді першого заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » III категорії (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_5 (військової частини НОМЕР_1 ) та в частині стягнення середнього грошового забезпечення за один місяць допустити негайне виконання постанови;
- зобов`язати Чернігівський прикордонний загін подати звіт про виконання постанови суду у частині, в якій її допущено до негайного виконання, протягом 3 (трьох) робочих днів після отримання її копії, про що окремо зазначити у резолютивній частині постанови.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з липня 2006 року він проходив військову службу за контрактом в Державній прикордонній службі України та має звання «капітан».
Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 15.01.2016 № 10-ос «По особовому складу» позивач приступив до виконання обов`язків за посадою першого заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » III категорії (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_5 (військової частини НОМЕР_1 ), з 29.12.2015.
Наказом начальника Північного регіонального управління (І категорії) Держприкордонслужби України від 21.12.2016 № 311-ос позивача було звільнено з військової служби згідно пункту «и» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини 6 (із застосуванням частини 8) статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас, без права носіння військової форми одягу та наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 04.01.2017 №4-ос «По особовому складу» ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_5 (військової частини НОМЕР_1 ) та знято з усіх видів забезпечення.
Разом з тим, позивач вважає своє звільнення за пунктом «и» частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» незаконним, безпідставним та таким, що здійснено з порушенням вимог чинного законодавства України. При цьому, позивач посилається на те, що накази Чернігівського прикордонного загону, якими до нього було застосовано дисциплінарні стягнення у вигляді догани та суворої догани та на підставі яких встановлено систематичність невиконанням умов контракту, винесені відповідачем з порушенням норм діючого законодавства, без достатніх з`ясувань всіх обставин справи, а тому є протиправним та підлягають скасуванню, що, у свою чергу, виключає можливість його звільнення у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту.
Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та додаткових письмових поясненнях.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що дисциплінарні стягнення, які застосовані до позивача підтверджуються матеріалами справи та матеріалами службових розслідувань, поясненнями позивача та інших посадових осіб. Таким чином, Чернігівський прикордонний загін та Північне регіональне управління Держприкордонслужби України, при звільненні ОСОБА_1 з військової служби згідно пункту «и» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини 6 (із застосуванням частини 8) статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Також представник відповідача просив суд залишити без розгляду позовні вимоги, в частині визнання протиправним та скасування наказу начальника Північного регіонального управління Держприкордонслужби України від 21.12.2016 № 311-ос та наказу начальника Чернігівського прикордонного загону від 04.01.2017 № 4-ос «По особовому складу», в частині виключення капітана ОСОБА_1 (П-006130), першого заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » III категорії (тип Б) зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_5 (військової частини НОМЕР_1 ) та всіх видів забезпечення.
При цьому, представник відповідача посилався на те, що 23.12.2016 до ОСОБА_1 було доведено наказ начальника Північного регіонального управління від 21.12.2016 № 311-ос «По особовому складу», разом з тим позивач від підпису відмовився в присутності свідків. Що стосується наказу від 04.01.2017 № 4-ос «По особовому складу», то на рапорт позивача (від 05.01.2017 №р-84) 17.01.2017 (вих.№30/183) було направлено відповідь (з додатками). Дану відповідь було отримано ОСОБА_1 24.01.2017, а до суду останній звернувся лише 22.02.2017.
Крім того, представник відповідача звернув увагу суду на те, що відповідно до положень статті 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України 24.03.1999 № 551-XIV, в разі звільнення зі служби дисциплінарні стягнення втрачають силу.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 був призначений на посаду першого заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » III категорії (тип Б), з 29.12.2015, що підтверджується витягом з наказу начальника Чернігівського прикордонного загону від 15.01.2016 № 10-ос «По особовому складу» ( т.1, а.с. 29).
За період проходження військової служби ОСОБА_1 притягувався дисциплінарної відповідальності.
Так, за неякісне виконання розпорядження Чернігівського прикордонного загону від 31.03.2016 №23 «Про підвищення якості прикордонного контролю» (низький рівень знань особовим складом даного розпорядження), наказом начальника Чернігівського прикордонного загону від 13.05.2016 №224-КП «Про результати оперативно - службової діяльності прикордонного загону за тиждень» до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді «догани» (т. 1, а.с. 100-101).
Наказом начальника Чернігівського прикордонного загону від 07.06.2016 №265-КП «Про результати оперативно - службової діяльності прикордонного загону за період 21.05.16 - 03.06.16», за порушення встановленого порядку виїзду за межі ділянки відповідальності, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді «догани» (т. 1, а.с. 102-103).
Наказом начальника Чернігівського прикордонного загону від 20.07.2016 №350-КП «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», за неналежне виконання пункту 280 розділу І Інструкції з організації і здійснення оперативно-службової діяльності, яка затверджена наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 29.12.2009 року №1040, що полягало в неякісній організації контролю за службою прикордонних нарядів, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді «догани» (т. 1, а.с. 104-105).
Наказом тво начальника Чернігівського прикордонного загону від 23.09.2016 №485-КП «Про результати оперативно - службової діяльності прикордонного загону за тиждень», за неякісне виконання розпорядження Чернігівського прикордонного загону від 19.09.16 №Т/43-7496 «Щодо Інструкції про порядок поводження із шукачами захисту», до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді «догани» (т. 1, а.с. 106-107).
Наказом начальника Чернігівського прикордонного загону від 26.10.2016 №532-КП «Про результати службового розслідування», за неналежне виконання п.п. 22, 25, 80 Положення про військове (корабельне) господарство Прикордонних військ України, затвердженого наказом Держкомкордону від 06.08.1998 № 328, розділу 4 Положення про продовольче забезпечення в Державній прикордонній службі України на мирний час, затвердженого наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 20.07.2011 №530, ст.ст. 111, 112 частини 1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді «догани» (т. 1, а.с. 108-110).
Також наказом начальника Чернігівського прикордонного загону від 04.11.2016 №548-КП «Про результати службового розслідування», за незадовільне виконання вимог статті 37 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, п.п. 279,280 частини І Інструкції з організації оперативно-службової діяльності відділу прикордонної служби Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 29.12.2009 №1040, яке виразилось у незадовільному виконання розпоряджень, виданих начальником відділу, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді «суворої догани» (т. 1, а.с. 111-112).
Наказом Чернігівського прикордонного загону від 16.12.2016 №619-КП «Про результати службового розслідування», за порушення пункту 280 Інструкції з організації оперативно-службової діяльності відділу прикордонної служби Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 29.12.09 № 1040 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді «суворої догани» (т. 1, а.с. 113-114).
Наказом начальника Північного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України від 21.12.2016 № 311-ос «По особовому складу» капітана ОСОБА_1 , першого заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » III категорії (тип Б) було звільнено з військової служби згідно пункту «и» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини 6 (із застосуванням частини 8) статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас, без права носіння військової форми одягу (т. 2, а.с. 2).
Підставою для видачі вказаного наказу слугувало подання прикордонного загону від 31.10.2016 та рішення атестаційної комісії регіонального управління від 05.12.2016 № 45.
Відповідно до подання до звільнення від 31.10.2016, підставою для звільнення позивача за пунктом «и» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини 6 (із застосуванням частини 8) статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», визначені п`ять наказів ІНФОРМАЦІЯ_5 від 13.05.2016 №224-КП, від 07.06.2016 №265-КП, від 20.07.2016 №350-КП, від 23.09.2016 №485-КП та від 26.10.2016 №532-КП, якими до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді «догани» (т. 1, а.с. 119).
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 04.01.2017 № 4-ос «По особовому складу» ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_5 (військової частини НОМЕР_1 ) та знято з усіх видів забезпечення (т. 1, а.с. 128).
Судом встановлено, що вимоги позивача обґрунтовані протиправністю наказів Чернігівського прикордонного загону від 13.05.2016 №224-КП, від 07.06.2016 №265-КП, від 20.07.2016 №350-КП, від 23.09.2016 №485-КП, від 26.10.2016 №532-КП, а також додатково наказів від 04.11.2016 №548-КП та від 16.12.2016 №619-КП «Про результати службового розслідування», якими до нього застосовано дисциплінарні стягнення.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.
Що стосується клопотання представника відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки позивачем пропущений строк звернення до суду, встановлений частиною 3 статті 99 КАС України, суд зазначає таке.
Так, відповідачі в наданих до суду письмових запереченнях на позовну заяву вказують, що накази від 13.05.2016 № 224-КП, від 07.06.2016 № 265-КП, від 20.07.2016 №350-КП, від 23.09.2016 № 485-КП, від 26.10.2016 № 532-КП та від 04.11.2016 № 548-КП доводились до відома позивача телеграмами.
Проте, до заперечень не були додані докази ознайомлення позивача з вказаними телеграмами та текстами оскаржуваних наказів.
Відповідно до копії супровідного листа від 27.09.2016 №62/2756 (т.2, а.с. 91, 92) вбачається, що ОСОБА_1 був ознайомлений з витягом з наказу Чернігівського прикордонного загону від 23.09.2016 №485-КП «Про результати оперативно - службової діяльності прикордонного загону за тиждень», проте поряд з підписом позивача відсутня дата ознайомлення, що унеможливлює встановити початок перебігу строку на оскарження вказаного наказу.
Що стосується посилання відповідачів на те, що 22.12.2016 та 23.12.2016 позивачу були доведені накази від 04.11.2016 № 548-КП, від 16.12.2016 № 619-КП та оголошено розпорядження Північного регіонального управління від 22.12.2016 № Т/30-3796 щодо наказу начальника Північного регіонального управління (І категорії) Держприкордонслужби України від 21.12.2016 № 311-ос «По особовому складу», проте від підпису він відмовився, то суд не знаходить поважними дані посилання оскільки, як вбачається з матеріалів справи, копії всіх оскаржуваних позивачем наказів, в тому числі і наказів від 04.11.2016 № 548-КП та від 16.12.2016 були отримані ним 24.01.2017, листом від 17.01.2017 № 30/183.
При цьому суд приходить до висновку, що ознайомлення особи із вхідною телеграмою від 22.12.2016 № 262 не може бути доказом її ознайомлення із оскаржуваним наказом, оскільки в тексті телеграми не вказано підстав для звільнення позивача з військової служби.
З текстом наказу начальника Північного регіонального управління Держприкордонслужби України від 21.12.2016 № 311-ос, яким припинено (розірвано) контракт та звільнено позивача з військової служби, позивач був ознайомлений лише в процесі розгляду справи, а тому його зміст, у тому числі обґрунтування та мотиви видання в повній мірі позивачу сали відомі лише під час його судового оскарження.
Що стосується наказу від 04.01.2017 № 4-ос «По особовому складу», яким ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_5 (військової частини НОМЕР_1 ) та знято з усіх видів забезпечення, то його копію позивач отримав 24.01.2017, листом від 17.01.2017 №30/183 (т. 1, а.с. 39, 40, 41), а до суду останній звернувся 22.02.2017, про що свідчить відтиск печатки на поштовому конверті (т.1, а.с. 20), тобто в межах строку, визначеного ч.3 ст. 99 КАС України.
Згідно ст. 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Питання доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського Суду з прав людини.
Так, у справі Веііеі V. Ргапсе Європейський Суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».
У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Іліан проти Туреччини», правило встановлення обмежень допуску до суду в зв`язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначені рішення є джерелом права.
Враховуючи, що вказані вище накази позивач не міг оскаржити до адміністративного суду протягом місяця з моменту їх видання оскільки не був із ними своєчасно ознайомлений, не мав їх копій, не знав їх змісту, мав велике службове навантаження, суд приходить до висновку, що причини пропущення строку звернення до адміністративного суду із вимогою про визнання протиправними та скасування цих наказів є поважними, а тому строк на їх оскарження необхідно поновити.
Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України та судову практику, суд зробив висновок про відсутність правових підстав для залишення адміністративного позову без розгляду.
Визначаючись щодо позову суд виходив з такого.
Спірні відносини врегульовані Законом України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232), Законом України від 03.04.2004 № 661-IV «Про державну прикордонну службу України» (далі - Закон № 661), Законом України від 23.04.1999 № 551-IV «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі - Дисциплінарний статут), Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженим Указом Президента України від 29.12.2009 № 1115/2009, Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, Інструкцією про порядок проведення службового розслідування у Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 14.02.2005 №111, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23.02.2005 за №261/10541та іншими нормативно-правовими актами.
Предметом спору, що розглядається, є законність звільнення позивача через вчинення дисциплінарних проступків. За таких обставин, основними питаннями, які вирішує суд при ухваленні цього рішення, є такі: чи дійсно мали місце вчинки, за які позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, чи відповідає застосований вид відповідальності таким вчинкам, чи мало місце систематичне невиконання умов контракту та чи діяв відповідач при прийнятті оскаржуваних наказів на підставі, в межах в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 2 Закону № 661 передбачено, що основними функціями Державної прикордонної служби України є охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах з метою недопущення незаконної зміни проходження його лінії, забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму; здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення та інші.
Відповідно до частини другої статті 33 цього ж Закону за протиправні дії чи бездіяльність військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України несуть відповідальність згідно із законом.
Відповідно до преамбули Дисциплінарного статуту, цей Статут визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.
Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.
Дія Дисциплінарного статуту Збройних Сил України поширюється на Державну прикордонну службу України.
Частиною 3 статті 5 Дисциплінарного статуту передбачено, що стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.
Статтею 45 цього Статуту передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
В силу приписів ст. 68 Дисциплінарного статуту на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.
Отже, з наведених норм вбачається, що притягнення військовослужбовця Державної прикордонної служби України до дисциплінарної відповідальності може мати місце лише у випадку невиконання (неналежного виконання) ним своїх службових обов`язків, порушення військової дисципліни або громадського порядку.
Досліджуючи оскаржені позивачем накази судом встановлено наступне.
Відповідно до подання до звільнення від 31.10.2016, підставою для звільнення позивача за пунктом «и» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини 6 (із застосуванням частини 8) статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», визначені п`ять наказів Чернігівського прикордонного загону від 13.05.2016 №224-КП, від 07.06.2016 №265-КП, від 20.07.2016 №350-КП, від 23.09.2016 №485-КП та від 26.10.2016 №532-КП, якими до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді «догани».
Також позивач додатково оскаржує накази Чернігівського прикордонного загону від 04.11.2016 №548-КП та від 16.12.2016 №619-КП, якими до нього застосовано дисциплінарні стягнення у вигляді «суворої догани».
Щодо наказів начальника та тво начальника Чернігівського прикордонного загону від 13.05.2016 № 224-КП, від 07.06.2016 № 265- КП, від 20.07.2016 № 350-КП та від 23.09.2016 № 485-КП, то у своєму позові ОСОБА_1 вказує, що зазначених у цих наказах порушень він не вчиняв.
Згідно частин 1,2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких гуртуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Так, відповідно до наказу начальника Чернігівського прикордонного загону від 13.05.2016 № 224-КП «Про результати оперативно - службової діяльності прикордонного загону за тиждень» ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани.
Підставою для видачі вказаного наказу стало неякісне виконання позивачем розпорядження Чернігівського прикордонного загону від 31.03.2016 №23 «Про підвищення якості прикордонного контролю» (низький рівень знань особовим складом даного розпорядження).
Разом з тим, у судовому засіданні встановлено, що 01.04.2016 до відділу прикордонної служби «Деревини» надійшла телеграма №8692 «Витяг з розпорядження Чернігівського ПРИКЗ від 31.03.16 №____ «Про підвищення якості прикордонного контролю», у якій вказувалось про виявлення недоліків у роботі Могілів-Подільського прикордонного загону під час перевірки документів та зазначалося про необхідність у період з 01 по 30 квітня 2016 року провести місячник паспортного контролю.
Під час проведення місячника паспортного контролю начальники відділів прикордонної служби повинні були до 04.04.2016 спланувати та провести додаткові заняття з персоналом з питань паспортної роботи щодо порядку перевірки документів, забезпечити декларування коштів персоналом перед заступанням на службу, до 03.04.2016 з персоналом, який залучається до прикордонних нарядів «Перевірка документів» провести додаткове заняття із залученням координаторів-мультиплікаторів з напрямку «Фальсифікація паспортних документів» щодо знань вимог наказу АДПСУ від 05.06.2012 № 407, за результатами яких прийняти заліки із складанням відповідних відомостей тощо.
Із вказаним розпорядженням було ознайомлено весь особовий склад відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Ознайомлення проводили старші зміни, що підтверджується їх підписами про ознайомлення особового складу із цим документом. Вказане підтверджується копією вхідної телеграми від 31.03.2016 №8692 (т. 1, а.с. 215-216).
На підтвердження вчинення позивачем порушення, у вигляді неякісного виконання розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_5 від 31.03.2016 №23 «Про підвищення якості прикордонного контролю», відповідачем до матеріалів справи надано копію першого та шостого аркушів рапорту від 06.04.2016, яким старший оперативної групи ІНФОРМАЦІЯ_5 майор ОСОБА_2 доповідає першому заступнику начальника загону - начальнику штабу підполковнику ОСОБА_3 про стан та результати несення служби в період з 08.30 05.04.2016 по 08.30 06.04.2016. Зокрема, у рапорті йдеться про те, що старший в пункті пропуску «Ільмівка» не знає про проведення місячника паспортного контролю (розп. Чернігівського ПРИКЗ від 31.03.2016 № Т/23-2101) (т. 2, а.с. 25-26).
При цьому, у вказаному рапорті не вказано прізвище та ініціали особи, яка не знає про проведення місячника паспортного контролю, а також не зазначено інформацію про те, яким чином це встановлено та чим підтверджується, а також докази провини в цьому позивача та які заходи з числа перелічених у розпорядженні Чернігівського ПРИКЗ від 31.03.2016 №Т/23-2101 у відділі прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » не проводились.
Таким чином, суд приходить до висновку, що вказаний рапорт не є належним та допустимим доказом неякісного виконання позивачем розпорядження Чернігівського прикордонного загону від 31.03.2016 №23 «Про підвищення якості прикордонного контролю», а тому наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 13.05.2016 №224- КП «Про результати оперативно - службової діяльності прикордонного загону за тиждень», в частині оголошення «догани» ОСОБА_1 , є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо наказу начальника Чернігівського прикордонного загону від 07.06.2016 №265-КП «Про результати оперативно - службової діяльності прикордонного загону за період 21.05.16 - 03.06.16», то даним наказом ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за порушення встановленого порядку виїзду за межі ділянки відповідальності.
Позивач в судовому засіданні вказав, що вказаного порушення не здійснював. При цьому звернув увагу на те, що в наказі не вказано ні того, чим встановлено порядок виїзду за межі ділянки відповідальності, ні в чому полягає його порушення позивачем, ні самої ділянки відповідальності, ні коли, в який час та з якою метою і на якому транспорті такий виїзд стався.
На підтвердження вчинення позивачем вказаного порушення відповідачем до матеріалів справи надано копії рапорту начальника впс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » майора ОСОБА_4 та акт фіксації відкритої відмови військовослужбовця від дачі пояснень щодо порушення виконавчої дисципліни, де вказано, що 23.05.2016 о 09 год. 30 хв. в присутності начальника впс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » майора ОСОБА_4 , заступника начальника впс старшого лейтенанта ОСОБА_5 , зафіксовано факт відкритої відмови першого заступника відділу прикордонної служби капітана ОСОБА_1 від дачі пояснень щодо причини не прибуття на службу 20.05.16 та не доповіді про виїзд за межі ділянки відповідальності відділу прикордонної служби, а саме в місто Чернігів ( т.2, а.с. 27, 28).
При цьому, позивач в судовому засіданні вказав, що вказаного порушення не вчиняв та 20.05.2016 за межі ділянки відповідальності відділу прикордонної служби не виїздив. Також зазначив, що перебував на службі у відділі прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Зокрема, у той день - 20.05.2016 проводив День дільничного інспектора прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що підтверджується планом проведення Дня дільничного інспектора прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » 20.05.2016 з відмітками про виконання певних заходів (т. 2, а.с. 108-109).
При цьому, жодного доказу перебування позивача 20.05.2016 у м. Чернігів відповідачами до матеріалів справи не надано.
Таким чином, суд приходить до висновку, що наказ начальника Чернігівського прикордонного загону від 07.06.2016 № 265- КП «Про результати оперативно - службової діяльності прикордонного загону за період 21.05.16 - 03.06.16», в частині оголошення «догани» першому заступнику начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » у ОСОБА_1 є необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 20.07.2016 №350-КП «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання п. 280 розділу І Інструкції з організації і здійснення оперативно-службової діяльності, затвердженої наказом АДПСУ від 29.12.2009 №1040, що полягало в неякісній організації контролю за службою прикордонних нарядів.
Так, зокрема, у наказі вказано, що 04.06.2016 офіцером відділу прикордонного контролю штабу майором ОСОБА_6 здійснено раптову перевірку організації та несення служби в пункті пропуску «Ільмівка» відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 », за результатами якої виявлено ряд недоліків.
Згідно п. 280 Інструкції з організації оперативно - службової діяльності відділу прикордонної служби Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 29.12.2009 № 1040, перший заступник начальника відділу зобов`язаний організовувати контроль за службою прикордонних нарядів.
Разом з тим, відповідно до звіту за результатами здійснення раптової перевірки організації та здійснення прикордонного контролю в ППр « ІНФОРМАЦІЯ_6 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » перевірка майором ОСОБА_6 була проведена у період з 07 год. 40 хв по 12 год. 45 хв.
При цьому, 04.06.2016 позивач заступив на службу о 09 год. 00 хв., що не заперечувалось представником відповідача.
Відповідно до доповідної записки, майор ОСОБА_6 зазначає, що служба зміни прикордонних нарядів в період з 21:00 03.06.16 до 09:00 04.06.16 в ППр «Ільмівка» відділу прикордонної служби «Деревини» була організована із значними упущеннями. Виявлені 04.06.2016 офіцером відділу прикордонного контролю недоліки в ППр «Ільмівка» свідчать про слабку організацію, керівництво та контроль за несенням служби підпорядкованих прикордонних нарядів з боку старшого прикордонних нарядів у пункті пропуску старшого прапорщика ОСОБА_7 .
Таким чином, суд приходить до висновку, що виявлені в ході проведення перевірки обставини та порушення мали місце до того, як ОСОБА_1 почав у той день виконувати свої посадові обов`язки.
Разом з тим, на підтвердження вчинення позивачем вказаного порушення відповідачем до матеріалів справи надано копії звіту за результатами здійснення раптової перевірки організації та здійснення прикордонного контролю в ППр «Ільмівка» відділу прикордонної служби «Деревини» та копію доповідної записки від 11.07.2016, складених офіцером відділу прикордонного контролю штабу майором ОСОБА_6 на ім`я начальника Чернігівського прикордонного загону полковника ОСОБА_8 (т.2, а.с. 32-34, 35-40).
Згідно п. 87 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення.
Отже, про наявність вказаних у звіті недоліків начальнику Чернігівського прикордонного загону було відомо вже 07.06.2016, що підтверджується проставленим на звіті реєстраційним штампом за вих. №23/вн-138.
Проте, наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності було винесено відповідачем лише 20.07.2016, тобто з порушенням встановленого строку.
При цьому, згідно п. 2 Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 14.02.2005 № 111, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.02.2005 за № 261/10541 (далі - Інструкція № 111), службове розслідування в обов`язковому порядку проводиться у разі невиконання або недбалого ставлення до виконання вимог наказів та інших керівних документів, що негативно вплинуло на стан виконання покладених на орган Державної прикордонної служби завдань; порушення порядку та правил несення служби в прикордонному наряді.
У звіті вказано, що під час раптової перевірки порядку організації служби зміною прикордонних нарядів в пункті пропуску «Ільмівка» майор ОСОБА_6 безперешкодно зайшов у ППр та без проходження прикордонного контролю покинув його межі на вихід з України.
Згідно ст. 1 Закону № 661 на Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні.
Відповідно до ст. 2 вказаного Закону основними функціями Державної прикордонної служби України є: охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах з метою недопущення незаконної зміни проходження його лінії, забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму; здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення.
Не зважаючи на викладене, за вказаними у звіті фактами службове розслідування не призначалось і не проводилось, а відтак відповідачем не було дотримано встановленої законодавством процедури документального оформлення виявленого порушення та накладення дисциплінарного стягнення.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що наказ начальника Чернігівського прикордонного загону від 20.07.2016 №350-КП «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», в частині оголошення «догани» першому заступнику начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » капітану ОСОБА_1 , є необґрунтованим, протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Наказом тво начальника Чернігівського прикордонного загону від 23.09.2016 №485-КП «Про результати оперативно - службової діяльності прикордонного загону за тиждень», за неякісне виконання розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_5 від 19.09.16 №Т/43-7496 «Щодо Інструкції про порядок поводження із шукачами захисту», до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді «догани».
Так, судом встановлено, що 20.09.2016 до відділу прикордонної служби «Деревини» надійшла телеграма від 19.09.2016 № 9842 «Щодо Інструкції про порядок поводження із шукачами захисту», відповідно до якої 02.09.2016 у Міністерстві юстиції України за №1212/29342 зареєстровано наказ МВС від 10.08.2016 № 772 «Про затвердження Інструкції про порядок дій посадових осіб Державної прикордонної служби України та взаємодії з територіальними органами Державної міграційної служби України під час звернення іноземців чи осіб без громадянства із заявами про визнання біженців або особами, які потребують додаткового захисту». Також було вказано організувати проведення додаткових занять з підпорядкованим персоналом щодо вивчення вимог зазначеного наказу, а також забезпечити безумовне їх виконання. Про виконання даного розпорядження довести штабу прикордонного загону до 23.09.2016 (т.1, а.с. 217).
Відповідно до резолюції позивача на вхідній телеграмі, виконання розпорядження було доручено заступнику начальника впс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ОСОБА_9 . У тому числі, ОСОБА_9 було доручено врахувати розпорядження в оперативно - службовій діяльності, провести додаткові заняття, відправити донесення про виконання та розмістити наказ МВС від 10.08.2016 № 772 в пунктах пропуску.
Виконання вказаного завдання ОСОБА_9 підтверджується копією журналу реєстрації проведених занять (т.2, а.с. 46).
Відповідно до телеграми від 22.09.2016 №Т/43-426 тво начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » капітан ОСОБА_1 повідомив, що розпорядження Чернігівського прикордонного загону від 19.09.2016 №Т/43-7496 «Щодо Інструкції про порядок поводження із шукачами захисту» виконано. Із персоналом відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » були проведені додаткові заняття щодо вивчення вимог наказу МВС від 10.08.2016 № 772 (т.1, а.с. 218).
Наказом тво начальника Чернігівського прикордонного загону від 23.09.2016 № 485-КП «Про результати оперативно - службової діяльності прикордонного загону за тиждень» ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неякісне виконання розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_5 від 19.09.2016 № Т/43-7496 «Щодо Інструкції про порядок поводження із шукачами захисту».
Проте, у тесті самого наказу не вказано у чому саме полягає неякісне виконання вказаного розпорядження позивачем, тому суд приходить до висновку, що оскаржуваний наказ, в частині оголошення «догани» позивачу, є необґрунтованим, протиправним та підлягає скасуванню.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 26.10.2016 №532-КП «Про результати службового розслідування» до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді «догани».
У оскаржуваному наказі вказано, що відповідно до наказу Чернігівського прикордонного загону від 28.09.2016 №1240-АГ «Про призначення службового розслідування» заступником начальника відділу забезпечення підполковником ОСОБА_10 та офіцером відділення продовольчого забезпечення відділу забезпечення лейтенантом ОСОБА_11 , з метою з`ясування причини та обставин виявлених недоліків викладених у рапорті лейтенанта ОСОБА_11 було проведено службове розслідування.
Крім того, у наказі вказано, що в ході розслідування встановлено, що у діях посадових осіб відділів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_7 », «Добрянка», «Деревини», «Гірськ» та « ІНФОРМАЦІЯ_8 » Чернігівського прикордонного загону вбачається поверхневе ставлення до виконання службових обов`язків, що призвело до виникнення прорахунків у веденні військового господарства підрозділів охорони кордону прикордонного загону.
За неналежне виконання п.п. 22, 25, 80 Положення про військове (корабельне) господарство Прикордонних військ України, затвердженого наказом Держкомкордону від 06.08.1998 № 328, розділу 4 Положення про продовольче забезпечення в Державній прикордонній службі України на мирний час, затвердженого наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 20.07.2011 №530, ст.ст. 111, 112 частини 1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України першому заступнику начальника впс «Деревини» капітану ОСОБА_1 (П-006130) оголошено «догану».
Виданню вказаного наказу передувало службове розслідування за фактом порушень, які були виявлені в ході перевірки підготовки відділу прикордонної служби до зими та в організації ведення військового господарства відділами прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_5 заступником начальника відділу забезпечення підполковника ОСОБА_10 та офіцером відділення продовольчого забезпечення лейтенантом ОСОБА_11 , в період з 21 по 27.09.2016 (т.1, а.с. 228-244).
Так, відповідно до висновку службового розслідування вказано, що службове розслідування проводилося групою офіцерів у складі: старшого групи - заступника начальника відділу забезпечення підполковника ОСОБА_10 та члена групи - офіцера відділення продовольчого забезпечення відділу забезпечення прикордонного загону лейтенанта ОСОБА_11 , з метою з`ясування причин та обставин виявлених недоліків, виявлених у ході перевірки та викладених у рапорті офіцера відділення продовольчого забезпечення прикордонного загону лейтенанта ОСОБА_11 .
Таким чином, судом встановлено, що у період з 21 по 27.09.2016, перевірку підготовки відділу прикордонної служби до зими та організації ведення військового господарства здійснювали заступник начальника відділу забезпечення підполковник ОСОБА_10 та офіцер відділення продовольчого забезпечення лейтенант ОСОБА_11 , який і подав зазначений вище рапорт.
Отже, лейтенант ОСОБА_11 перевіряв інформацію, наведену у поданому ним рапорті.
Згідно п. 11 Інструкції № 111 заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування.
Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки лейтенант ОСОБА_11 є особою, зацікавленою у тому, щоб обставини, викладені у його рапорті підтвердилися, тому проведення ним службового розслідування відбулося з порушенням п. 11 Інструкції № 111.
Також відповідно до п. 25 Інструкції № 111 після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування начальник (командир) проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення.
Під час бесіди до військовослужбовця доводяться суть учиненого ним порушення, вимоги законів чи інших нормативно-правових актів та керівних документів або посадових інструкцій, які він порушив.
В супереч наведеному, бесіду, обов`язковість якої передбачено п. 25 Інструкції № 111, із позивачем стосовно порушення п.п. 25, 80 Положення про військове (корабельне) господарство Прикордонних військ України, затвердженого наказом Держкомкордону від 06.08.1998 № 328, розділу 4 Положення про продовольче забезпечення в Державній прикордонній службі України на мирний час, затвердженого наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 20.07.2011 №530, ст.ст. 111, 112 частини 1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, за вчинення яких його притягнуто до дисциплінарної відповідальності, проведено не було, що підтверджується аркушем бесіди із позивачем від 10.10.2016 (т.1, а.с. 243).
З пунктів 18-20 Інструкції № 111 вбачається, що висновок службового розслідування спочатку складається і підписується особами, які його проводили, а потім подається на затвердження особі, яка призначила службове розслідування.
Згідно п. 27 Інструкції № 111 днем закінчення службового розслідування вважається день затвердження начальником (командиром) висновку службового розслідування.
З висновку службового розслідування вбачається, що підполковник ОСОБА_10 та лейтенант ОСОБА_11 підписали висновок 13.10.2016 (т.1, а.с. 236), але вже 10.10.2016 вказаний висновок був затверджений начальником Чернігівського прикордонного загону полковником ОСОБА_8 (т.1, а.с. 230).
Вказане свідчить про невідповідність висновку службового розслідування вимогам п. 27 Інструкції № 111.
Згідно п. 17 Інструкції № 111 розслідування має встановити, у тому числі, ступінь провини кожної з осіб, причетних до правопорушення, форму провини (навмисно чи з необережності) та мотиви протиправної поведінки військовослужбовця і його ставлення до скоєного).
Відповідно до п. 18 Інструкції № 111 за результатами службового розслідування складається висновок, у якому, крім положень, визначених пунктом 17 цієї Інструкції, обов`язково зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді особи, стосовно якої проведено службове розслідування; час, місце, суть порушення; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення; інші заходи, які пропонується здійснити для усунення причин правопорушення та умов, що йому сприяли.
Разом з тим, вказані вимоги відсутні у висновку службового розслідування.
Пунктами 22, 25, 80 Положення про військове (корабельне) господарство Прикордонних військ України, затвердженого наказом Держкомкордону від 06.08.1998 №328, передбачено, що усі посадові особи військової частини (з`єднання), які відають військовим (корабельним) господарством, зобов`язані знати вимоги чинного законодавства України, наказів, положень, порадників, інструкцій та інших керівних документів щодо організації й ведення військового (корабельного) господарства, неухильно дотримуватись їх у своїй діяльності. Начальник прикордонної застави відповідає за ведення господарства прикордонної застави.
Розділом 4 Положення про продовольче забезпечення в Державній прикордонній службі України на мирний час, затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.07.2011 № 530, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.09.2011 за № 1041/19779, врегульовані питання того, що належить до техніки та майна продовольчої служби, ким проводиться її технічне обслуговування і поточний ремонт та ким і як здійснюється забезпечення нею.
Як зазначено в абзаці 2 п. 4.3 даного Положення, за технічний стан, готовність техніки продовольчої служби до використання, організацію її технічного обслуговування і ремонту відповідають начальник органу (підрозділу), заступник начальника органу з тилу і начальник продовольчої служби органу.
Статтями 111, 112 частини І Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України врегульовано, у тому числі те, хто у мирний і воєнний час відповідає за стан і збереження техніки та іншого майна, а також які обов`язки має командир роти (корабля 4 рангу).
Разом з тим, судом встановлено, що на момент проведення перевірки позивач лише третій день тимчасово виконував обов`язки начальника впс « ІНФОРМАЦІЯ_4 », на період перебування останнього у відпустці (т. 2, а.с. 75), тому суд приходить до висновку, що порушення, які були виявленні під час перевірки виникли ще задовго до призначення позивача на посаду тво начальника впс « ІНФОРМАЦІЯ_4 », а тому його вина у вказаних порушеннях відсутня, що в свою чергу виключає можливість притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.
З урахуванням вищевикладеного, а також встановлених судом порушень, під час проведення службового розслідування, суд приходить до висновку про протиправність наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 26.10.2016 №532-КП «Про результати службового розслідування», в частині оголошення «догани» першому заступнику начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » капітану ОСОБА_1 та необхідність його скасування.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 04.11.2016 №548-КП «Про результати службового розслідування», за незадовільне виконання вимог статті 37 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, п.п. 279,280 частини І Інструкції з організації оперативно-службової діяльності відділу прикордонної служби Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 29.12.2009 №1040, яке виразилось у незадовільному виконання розпоряджень, виданих начальником відділу, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді «суворої догани».
Як вбачається з матеріалів справи, заступником начальника відділу управління службою штабу майором ОСОБА_12 , відповідно до наказу Чернігівського прикордонного загону від 18.10.2016 №1318-АГ проведено службове розслідування за фактом надходження рапорту начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » майора ОСОБА_4 від 17.10.16 вх. №Р-3634 про незадовільне виконання посадових обов`язків та низьку виконавчу дисципліну з боку посадових осіб відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (т.1, а.с. 245-249).
В ході службового розслідування встановлено факт незадовільного виконання посадових обов`язків, низької виконавчої дисципліни, невиконання у визначений термін завдань, визначених 07.10.2016 та 12.10.2016 на службових нарадах у відділі прикордонної служби першим заступником начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » капітаном ОСОБА_1 .
Так, з пояснень майора ОСОБА_4 стало відомо, що 07.10.2016 під час проведення службової наради, на якій були присутні перший заступник начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » капітан ОСОБА_1 , заступник начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » з персоналу лейтенант ОСОБА_9 , помічник начальника відділу прикордонної служби «Деревини» з логістики капітан ОСОБА_13 , ним було визначено завдання капітану ОСОБА_1 - під час підготовки змін прикордонних нарядів 08.10.2016 та 10.10.2016 здійснити перевірку укомплектованості тривожних валіз у 100% персоналу підрозділу.
12.10.2016, під час проведення службової наради, на якій були присутні вказані особи, ОСОБА_4 було перевірено порядок виконання завдань, які були визначені на нараді 07.10.16. Завдання, поставлені капітану ОСОБА_1 , а саме: здійснити перевірку укомплектованості тривожних валіз у 100% персоналу підрозділу виконані не були, пояснити причину їх невиконання в усній формі, чи в письмовій капітан ОСОБА_1 відмовився, про що був складений відповідний акт. На цій же нараді ОСОБА_4 було поставлено завдання ОСОБА_1 наступного змісту:
- перевірити хід виконання плану усунення недоліків за результатами комплексної перевірки офіцерами ПнРУ в період з 09-18.08.16, порядок виконання заходів, проставлення відміток та представити в кінці робочого дня сам план та звітні документи тих заходів, виконання яких було покладено на капітана ОСОБА_1 ;
- підготувати звітні документи (пропозиції, проекти), які відпрацьовуються під час організації ОСД на 2017 рік, відповідно до п. 5.4 наказу ПнРУ від 23.09.2016 №42 «Про підготовку до організації ОСД у 2017 році» та додатку 5 даного наказу, а також у відповідності до розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_5 від 28.09.2016 №3722-7757 «Про підготовку до організації ОСД», а саме: проект акту обстеження пунктів пропуску (пунктів контролю), проект схеми охорони державного кордону на ділянці відділу прикордонної служби, пропозиції плану проведення спеціальних заходів з пошуку правопорушників із пояснювальною запискою та схеми пунктів пропуску через державний кордон або пунктів контролю з планом проведення спеціальних заходів з пошуку правопорушників у пункті пропуску через державний кордон (пункті контролю) (додаток 4 до наказу АДПСУ від 08.1-.16 №755).
У встановлені начальником відділу на нараді терміни, а саме до 17.00 год. 12.10.2016, дані заходи виконані не були, звітних документів також представлено не було.
Позивач в наданих до суду поясненнях посилається на те, що завдання, які надані йому на службових нарадах 07.10.2016 та 12.10.2016 були сформульовані не чітко та допускали подвійне тлумачення.
Разом з тим, суд не знаходить поважними вказані посилання, оскільки будь-яких доповідей про неспроможність виконання завдань з тих чи інших причин, чи деталізацію даних заходів від ОСОБА_1 ні на нараді, ні на протязі робочого дня не надходило.
Таким чином, суд приходить до висновку, що наказ начальника Чернігівського прикордонного загону від 04.11.2016 №548-КП «Про результати службового розслідування», яким до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді «суворої догани», є правомірним та винесеним на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений діючим законодавством України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення позовних вимог у цій частині.
Відповідно до наказу начальника Чернігівського прикордонного загону від 16.12.2016 №619-КП «Про результати службового розслідування», за порушення пункту 280 Інструкції з організації оперативно-службової діяльності відділу прикордонної служби Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 29.12.09 № 1040 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді «суворої догани».
Як вбачається з матеріалів справи, виданню вказаного наказу передувало проведення службового розслідування (т.1. а.с. 219-227).
Розглянувши матеріали службового розслідування, суд приходить до висновку, що воно було проведено з порушенням вимог п. 11 Інструкції № 111.
Так, відповідно до висновку службового розслідування, останнє було проведено офіцером (із застосування мобільних підрозділів) відділу прикордонної служби штабу старшим лейтенантом ОСОБА_14 , відповідно до наказу Чернігівського прикордонного загону від 10.12.2016 №1596-АГ, з метою об`єктивного з`ясування обставин причин та обставин, які сприяли допущенню ряду недоліків, вказаних у звіті за результатами раптової перевірки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » від 02.12.2016.
При цьому, у висновку також вказано, що раптову перевірку окремих складових оперативно - службової діяльності впс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » в період із 29 листопада по 01 грудня 2016 року проводили офіцер (із застосування мобільних підрозділів) відділу прикордонної служби штабу старший лейтенант ОСОБА_14 спільно із начальником відділення речового забезпечення відділу забезпечення лейтенантом ОСОБА_15 , які і склали за наслідком її проведення звіт від 02.12.2016.
Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що старший лейтенант ОСОБА_14 проводив службове розслідування, з метою об`єктивного з`ясування обставин викладених у звіті, що був складений останнім.
Згідно п. 11 Інструкції № 111 заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування.
Отже, суд приходить до висновку, що оскільки старший лейтенант ОСОБА_14 є особою, зацікавленою у тому, щоб обставини, які викладені у його звіті підтвердилися, тому проведення ним службового розслідування відбулося з порушенням вимог п. 11 Інструкції №111.
Згідно п. 13 Інструкції № 111 особам, які проводять службове розслідування, надається право отримувати від військовослужбовців та працівників усні чи письмові пояснення, необхідні документи, довідки, консультативні та експертні висновки.
Відповідно до п. 14 Інструкції № 111 посадові особи органів Державної прикордонної служби України зобов`язані надавати правдиві письмові пояснення щодо суті предмета розслідування та поставлених їм питань, пред`являти відповідні документи чи матеріали.
В матеріалах службового розслідування є письмові пояснення начальника впс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » майора ОСОБА_4 від 08.12.2016 та першого заступника начальника впс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » капітана ОСОБА_1 від 08.12.2016 (т. 1, а.с. 226, 227), на які міститься посилання у висновку службового розслідування.
Разом з тим, вказані пояснення були відібрані не в рамках раптової перевірки, яка тривала з 29.11.2016 по 01.12.2016, та не в рамках службового розслідування, яке було проведене на підставі наказу начальника Чернігівського прикордонного загону від 10.12.2016 №1596-АГ, а тому їх відібрання суперечить положенням п.п. 13,14 Інструкції №111 та ст. 19 Конституції України.
Також згідно п. 17 Інструкції № 111 розслідування має встановити, у тому числі, ступінь провини кожної з осіб, причетних до правопорушення, форму провини (навмисно чи з необережності) та мотиви протиправної поведінки військовослужбовця і його ставлення до скоєного).
Відповідно до п. 18 Інструкції № 111 за результатами службового розслідування складається висновок, у якому, крім положень, визначених пунктом 17 цієї Інструкції, обов`язково зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді особи, стосовно якої проведено службове розслідування; час, місце, суть порушення; інші заходи, які пропонується здійснити для усунення причин правопорушення та умов, що йому сприяли; дата складання висновку.
Разом з тим, вказані вимоги відсутні у висновку службового розслідування.
Також в порушення п. 18 Інструкції № 111 відсутнє посилання на докази, якими підтверджуються висновки щодо допущених військовослужбовцем порушень.
Так, зокрема, у висновку службового розслідування не вказано які пропозиції не були підготовлені позивачем, які заходи з виявлення спроб незаконного перетинання державного кордону не були ним організовані, які заняття не були проведені з особовим складом, чого не було зроблено в рамках контролю за службою прикордонних нарядів, службовою діяльністю дільничних інспекторів прикордонної служби та чим це підтверджується.
Відповідно до п. 25 Інструкції № 111 після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування начальник (командир) проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення.
Під час бесіди до військовослужбовця доводяться суть учиненого ним порушення, вимоги законів чи інших нормативно-правових актів та керівних документів або посадових інструкцій, які він порушив.
За результатами бесіди оформляється аркуш бесіди із зазначенням дати її проведення, а також заперечень, заяв та клопотань особи, стосовно якої проведено службове розслідування. Він підписується особою, яка проводила бесіду, присутніми посадовими особами та військовослужбовцем, з яким проводилась бесіда.
Аркуш бесіди долучається до матеріалів розслідування.
В супереч наведеному, бесіду, обов`язковість якої передбачено п. 25 Інструкції № 111, із позивачем проведено не було, до позивача не було доведено суть учиненого ним порушення, вимоги законів чи інших нормативно-правових актів та керівних документів або посадових інструкцій, які він порушив. Також, позивач був позбавлений можливості надати заперечення, заяви та клопотання, які мали бути відображені у аркуші бесіди.
Крім того, згідно п. 27 Інструкції № 111, якщо провину військовослужбовця повністю доведено, начальник (командир) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення, а також особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.
Вид стягнення зазначається начальником (командиром) особисто на висновку службового розслідування.
Як вбачається з висновку службового розслідування (т.1, а.с. 220) начальник Чернігівського прикордонного загону, зазначаючи вид стягнення, вказав : «клопотати перед начальником РУ щодо притягнення капітана ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності своїми правами («пониження в посаді»)», проте, незважаючи на викладене, наказом начальника Чернігівського прикордонного загону від 16.12.2016 №619-КП позивачу оголошено «сувору догану», що свідчить про невідповідність наказу, у тому числі, п. 27 Інструкції № 111.
З урахуванням вищевикладеного, а також встановлених судом порушень, під час проведення службового розслідування, суд приходить до висновку про протиправність наказу начальника Чернігівського прикордонного загону від 16.12.2016 №619-КП «Про результати службового розслідування», в частині оголошення «суворої догани» першому заступнику начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » капітану ОСОБА_1 та необхідність його скасування.
Згідно з вимогами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Суд зазначає, що всі рішення та дії суб`єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.
Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (надалі - Положення), врегульовано порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.
Підпунктом 1 пункту 35 Положення передбачено, що контракт припиняється (розривається), а військовослужбовець звільняється з військової служби за рішенням командування військової частини за наявності підстав, передбачених пунктом «и» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»;
Суд встановив, що позивача звільнено з військової служби у запас на підставі пункту «и» частини 6 статті 26 вказаного Закону, відповідно до якого контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.
Пунктом 284 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29.12.2009 № 1115/2009 передбачено, що військовослужбовця може бути звільнено з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем в разі, коли протягом останніх 12 місяців за неналежне виконання або відмову від виконання взятих на себе під час укладання контракту про проходження військової служби чи контракту про навчання обов`язків він два або більше разів притягувався до матеріальної, адміністративної, кримінальної або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності.
Під терміном «систематичне невиконання умов контракту» слід розуміти, що система має місце у разі вчинення військовослужбовцем дисциплінарного проступку після застосування до нього дисциплінарного стягнення, яке не втратило юридичної сили. Військовослужбовця може бути звільнено лише за проступок, вчинений після застосування до нього дисциплінарного стягнення за невиконання ним своїх обов`язків, визначених контрактом або за порушення дисципліни.
Таким чином, враховуючи встановлення судом протиправності наказів Чернігівського прикордонного загону від 13.05.2016 №224-КП, від 07.06.2016 №265-КП, від 20.07.2016 №350-КП, від 23.09.2016 №485-КП, від 26.10.2016 №532-КП, а також наказу від 16.12.2016 №619-КП, якими позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для звільнення ОСОБА_1 з військової служби на підставі пункту «и» частини 6 статті 26 Закону № 2232-XII, адже ознака систематичності невиконання умов контракту з боку позивача відсутня.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що в порушення п. 36 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України позивача не було попереджено у письмовій формі про дострокове припинення (розірвання) контракту з ініціативи командування, не пізніше ніж за два місяці до видання наказу про виключення зі списків особового складу загону.
Отже, суд приходить до висновку, що наказ начальника Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 21.12.2016 № 311-ос, в частині припинення (розірвання) контракту та звільнення з військової служби згідно пункту «и» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини 6 (із застосуванням частини 8) статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», в запас першого заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » III категорії (тип Б) капітана ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.
Наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 04.01.2017 № 4-ос «По особовому складу», в частині виключення капітана ОСОБА_1 , першого заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » III категорії (тип Б), зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення, є похідним від наказу про звільнення, тому також є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. Частиною 2 статті 72 КАС України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Наведені відповідачем аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими доказами, що спростовують відповідність дій при звільненні позивача чинному законодавству України, натомість їх протиправність в певній частині підтверджується належними та допустимими доказами в розумінні положень статті 70 КАС України.
Відповідно до статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
З огляду на вищевказане суд, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України (п. 298, п. 299) передбачає, у разі незаконного звільнення військовослужбовця з військової служби поновлення його на попередній або рівній посаді здійснюється за наказом посадової особи, якій надано право звільнення з військової служби відповідної категорії військовослужбовців, або за наказом посадової особи вищого рівня. Наказ видається на підставі рішення суду, що набрало законної сили, акта прокурорського реагування чи виданого за підсумками службового розслідування наказу старшого начальника, якими визнано незаконність звільнення військовослужбовця.
У разі незаконного звільнення з військової служби військовослужбовця, який проходив військову службу за контрактом, він підлягає поновленню на військовій службі на попередній або за його згодою на іншій, не нижчій ніж попередня, посаді з дня прийняття рішення про поновлення на військовій службі. У разі поновлення військовослужбовця на військовій службі начальник органу Держприкордонслужби, який прийняв рішення про таке поновлення, одночасно вирішує в установленому законодавством порядку питання щодо виплати йому грошового забезпечення та видачі матеріального забезпечення за час вимушеного прогулу, які він недоотримав внаслідок незаконного звільнення. Зазначений період зараховується військовослужбовцю до вислуги років (як у календарному, так і пільговому обчисленні) та до строку вислуги у військовому званні.
Аналогічні положення містяться у п. 231 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.
Відповідно до частини 1 статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
За таких обставин, враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується протиправність звільнення позивача з військової служби, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача в частині поновлення його на військовій службі, на посаді першого заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » III категорії (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_5 (військової частини НОМЕР_1 ) з 05.01.2017.
Так, згідно з приписами частини 2 статті 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.
Право на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу є невід`ємним правом позивача, захист якого гарантований частиною 1 статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини та основних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства. Неправомірна бездіяльність щодо виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу порушує право позивача на законне сподівання мати можливість користуватися своєю власністю, своєчасно і в повному обсязі і в порядку, визначеному законом, отримати належні йому кошти із бюджету при відсутності з його боку порушення закону.
У свою чергу, розмір середнього заробітку працівника визначається за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок № 100).
Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку № 100 у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.
Так, згідно довідки Чернігівського прикордонного загону від 16.03.2017 №83 (т.1, а.с. 121), за останні 2 календарні місяці роботи, середньомісячне грошове забезпечення позивача становить 5845,00 грн. Середньоденна заробітна плата складає 191,64 грн.
Кількість днів вимушеного прогулу позивача дорівнює 115 днів (з 05.01.2017 по 23.06.2017), у зв`язку з чим розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу становить 22 038 грн. 60 коп. (191,64 грн. х 115 дн.).
У свою чергу, пунктами 2, 3 частини 1 статті 256 КАС України встановлено, що негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.
Отже, постанову суду в частині поновлення позивача на посаді та виплати суми грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, у межах суми стягнення за один місяць, слід звернути до негайного виконання.
Що стосується клопотання позивача про встановлення відповідачу строку для надання звіту про виконання судового рішення, що власне по своїй суті не є позовною вимогою, слід зазначити, що згідно з частини першої статті 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За таких обставин, суд вважає за необхідне зобов`язати Чернігівський прикордонний загін подати звіт про виконання постанови суду в частині, в якій її допущено до негайного виконання протягом 3 (трьох) робочих днів після отримання її копії.
При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 3 статті 2, частини 1 статті 11 та частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Керуючись статтями 122, 158 - 163, 167, 256, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Чернігівського прикордонного загону від 13.05.2016 №224-КП «Про результати оперативно-службової діяльності прикордонного загону за тиждень», в частині оголошення «догани» першому заступнику начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » капітану ОСОБА_1 (П-006130).
Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Чернігівського прикордонного загону від 07.06.2016 № 265-КП «Про результати оперативно-службової діяльності прикордонного загону за період 21.05.16 - 03.06.16», в частині оголошення «догани» першому заступнику начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » капітану ОСОБА_1 (П-006130).
Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Чернігівського прикордонного загону від 20.07.2016 № 350-КП «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», в частині оголошення «догани» першому заступнику начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » капітану ОСОБА_1 (П-006130).
Визнати протиправним та скасувати наказ тво начальника Чернігівського прикордонного загону від 23.09.2016 № 485-КП «Про результати оперативно-службової діяльності прикордонного загону за тиждень», в частині оголошення «догани» першому заступнику начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » капітану ОСОБА_1 (П-006130).
Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Чернігівського прикордонного загону від 26.10.2016 № 532-КП «Про результати службового розслідування», в частині оголошення «догани» першому заступнику начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » капітану ОСОБА_1 (П-006130).
Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Чернігівського прикордонного загону від 16.12.2016 № 619-КП «Про результати службового розслідування», в частині оголошення «суворої догани» першому заступнику начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » капітану ОСОБА_1 (П-006130).
Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 21.12.2016 № 311-ос, в частині припинення (розірвання) контракту та звільнення з військової служби згідно пункту «и» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини 6 (із застосуванням частини 8) статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», в запас капітана ОСОБА_1 , першого заступника начальника відділу прикордонної служби «Деревини» III категорії (тип Б).
Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Чернігівського прикордонного загону від 04.01.2017 № 4-ос «По особовому складу», в частині виключення капітана ОСОБА_1 (П-006130), першого заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » III категорії (тип Б) зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_5 (військової частини НОМЕР_1 ) та всіх видів забезпечення.
Поновити капітана ОСОБА_1 (П-006130) на військовій службі на посаді першого заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » III категорії (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_5 (військової частини НОМЕР_1 ) з 05 січня 2017 року.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_5 (військової частини НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) суму грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, за період з 05.01.2017 по 23.06.2017, у розмірі 22 038 (двадцять дві тисячі тридцять вісім) грн. 60 коп.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » III категорії (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_5 (військової частини НОМЕР_1 ) та стягнення на користь ОСОБА_1 суми грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, у межах стягнення за один місяць, допустити до негайного виконання.
Зобов`язати Чернігівський прикордонний загін подати звіт про виконання постанови суду в частині, в якій її допущено до негайного виконання протягом 3 (трьох) робочих днів після отримання її копії.
Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.
Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя В.І. Д`яков