Справа № 2-а-425/11/2121
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2012-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2012 р.Справа № 2-а-425/11/2121

Категорія:10.3.2Головуючий в 1 інстанції: Сіденко С.І.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Джабурія О.В.

суддів Крусяна А.В.

ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Цюрупинському районі Херсонської області на постанову Цюрупинського районного суду Херсонської області від 24 лютого 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Цюрупинському районі Херсонської області про визнання протиправною відмову в перерахунку пенсії та зобовязання перерахунку пенсії,

В С Т А Н О В И Л А :

16 грудня 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Цюрупинському районі Херсонської області в якому просив: визнати відмову відповідача протиправною; зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії (державної та додаткової) відповідно до ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат; зобовязати відповідача здійснити ОСОБА_2 перерахунок основної державної пенсії по інвалідності, як інваліду ІІІ групи, І категорії щодо захворювання якого встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, виходячи з розміру 6 мінімальних пенсій за віком, відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та здійснити виплату недоплаченої державної пенсії починаючи з 08.02.2000 р. по 26.05.2004 р., з 01.01.2006 р. по 31.12.2007 р., та з 10.09.2010 р. Також позивач просив зобовязати відповідача здійснити перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю як інваліду ІІІ групи І категорії, щодо захворювання якого встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та здійснити виплату недоплаченої додаткової пенсії починаючи з 08.02.2000 р. по 26.05.2004 р., з 01.01.2006 р. по 31.12.2007 р., та з 10.09.2010 р. Крім того, позивач просив зобовязати відповідача при обрахуванні йому недорахованої частини державної та додаткової пенсії застосувати індексацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати»; зобовязати відповідача перерахувати пенсії (державну та додаткову) враховуючи ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні з наступних підстав. Так, позивач дійсно перебуває на обліку в УПФ України в Цюрупинському районі Херсонської області та отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи, що настала внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Розмір виплат за січень 2011 року складає 1142,30 грн. Нарахування пенсії здійснюється відповідно до діючого законодавства, а саме: постанови КМУ від 16.07.2008 року №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян»; п. 4 постанови КМУ від 28.05.2008 року №530; п. 2 постанови КМУ від 03.01.2002 р. №1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету»; Законами України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»; Бюджетним Кодексом України, Конституцією України.

Постановою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 24 лютого 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано протиправною відмову УПФ України в Цюрупинському районі Херсонської області в перерахунку основної та додаткової пенсії ОСОБА_2 Зобовязано відповідача перерахувати ОСОБА_2 пенсії (державну та додаткову) відповідно до ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат. Зобовязано УПФ України в Цюрупинському районі Херсонської області здійснити ОСОБА_2 перерахунок основної державної пенсії по інвалідності, як інваліду ІІІ групи, І категорії щодо захворювання якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, виходячи з розміру 6 мінімальних пенсій за віком, відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та здійснити виплату недоплаченої державної пенсії починаючи з 11.04.2002 р. по 26.05.2004 р., з 01.01.2006 р. по 31.12.2007 р. та починаючи з 10.09.2010 р. Зобовязано УПФ України в Цюрупинському районі Херсонської області здійснити ОСОБА_2 перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю як інваліду ІІІ групи І категорії, щодо захворювання якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, у розмірі 50 %мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та здійснити виплату недоплаченої додаткової пенсії починаючи з 11.04.2002 р. по 26.05.2004 р., з 01.01.2006 р. по 31.12.2007 р. та починаючи з 10.09.2010 р. Зобовязано УПФ України в Цюрупинському районі Херсонської області перерахувати пенсії (державну та додаткову) враховуючи ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». В іншій частині позову відмовлено за необґрунтованістю.

УПФ України в Цюрупинському районі Херсонської області на зазначену постанову подано апеляційну скаргу. Апелянт просить оскаржену постанову від 24.02.2011 року та прийняти нову, якою відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову. Апелянт, зокрема, вказує на те, що судом першої інстанції безпідставно поновлено строки давності звернення до суду. Даний позов підлягає розгляду в межах встановленого ст. 99 КАС України шестимісячного строку давності.

Відповідно до пп. 1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних доказів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та прирівняних до них осіб , на охорону їхнього життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України від 28 лютого 1991 року «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як було встановлено, позивач є особою, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, є інвалідом ІІІ групи, перебуває на обліку в УПФУ в Цюрупинському районі Херсонської області починаючи з 01.04.1991 р., з 08.02.2000 р. отримує пенсію по інвалідності по захворюванню, повязаному з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. З 08.02.2000 р. по 26.05.2004 р., з 01.01.2006 р. по 01.01.2008 р., з 10.09.2010 р. по теперішній час позивач отримує пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків відповідно до ст. 54 Закону.

На відповідача покладено обовязок по нарахуванню та виплаті пенсії позивачеві лише з 11.04.2002 року згідно постанови КМУ від 11.04.2002 №497 «Про забезпечення виконання функції з призначення і вплати пенсії органами пенсійного фонду».

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії І, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по ІІІ групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком.

Згідно до положень ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»особам, віднесеним до категорії І, зокрема інвалідам ІІІ групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком. Виплати додаткової пенсії, відповідно до ст. 53 Закону, здійснюються повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 р від 22.05.2008 року, яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), деякі положення закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік», положення статті 67 розділу І, пунктів 24, 68, 1018, підпункту 7 пункту 19, пунктів 2022, 2434 підпунктів 16, 812 пункту 35, пунктів 36100 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України»та пункту 3 розділу ІІІ «Прикінцеві положення»Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Враховуючи вищенаведені обставини колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно необхідності застосування Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 28.02.1991 року №796-ХІІ з врахуванням рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008.

Проте, колегія суддів приймає до уваги доводи апелянта стосовно неможливості передбачення порушення прав позивача у майбутньому та призначення йому пенсії довічно. Рішення суду не може прийматися як застереження від будь-яких порушень, а ухвалення рішення на майбутнє суперечить приписам чинного законодавства.

Суд першої інстанції дійшов хибного висновку щодо непоширення позовної давності на даний спір. Колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що судом першої інстанції безпідставно поновлено строки позовної давності звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи положення ст. 99 КАС України, позивачем було порушено строк для звернення до суду за захистом порушених прав.

Враховуючи вищевикладене, колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні справи вірно застосував норми законодавства, однак не врахував, що позивачем було пропущено строк звернення до суду з зазначеними вимогами.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню за період з 16.06.2010 року по день ухвалення судом рішення, тобто по 24.02.2011 року.

В звязку з цим оскаржувана постанова суду першої інстанції підлягає зміні, оскільки суд по суті правильно вирішив справу, але з помилковим застосуванням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 198; 201; 205; 207; 254 КАС України суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Цюрупинському районі Херсонської області задовольнити частково, постанову Цюрупинського районного суду Херсонської області від 24 лютого 2011 року змінити.

Викласти резолютивну частину постанови в наступній редакції:

«Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Цюрупинському районі Херсонської області в перерахунку основної та додаткової пенсії ОСОБА_2

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Цюрупинському районі Херсонської області перерахувати ОСОБА_3 пенсії (державну та додаткову) відповідно до ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Цюрупинському районі Херсонської області здійснити ОСОБА_3 перерахунок основної державної пенсії по інвалідності, як інваліду ІІІ групи, І категорії щодо захворювання якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, виходячи з розміру 6 мінімальних пенсій за віком, відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та здійснити виплату недоплаченої державної пенсії починаючи з 16.06.2010 р. по 24.02.2011 р.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Цюрупинському районі Херсонської області здійснити ОСОБА_3 перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю як інваліду ІІІ групи І категорії, щодо захворювання якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та здійснити виплату недоплаченої додаткової пенсії починаючи з 16.06.2010 р. по 24.02.2011 р.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після надіслання її копії особам, що брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом 20 днів.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян

Суддя: О.І.Шляхтицький