Справа № 804/4119/16
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2016-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 р. Справа № 804/4119/16

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Барановського Р.А., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зобовязання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області із позовними вимогами щодо зобовязання відповідача надати інформацію та на підставі статті 212-3 Кодексу України про адміністративній правопорушення накласти штраф на посадову особу начальника відділу примусового виконання рішень ОСОБА_2 на користь Державного бюджету.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.07.2016р. відкрито скорочене провадження в адміністративній справі №804/4119/16.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначено, що 26.05.2016р. було направлено до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області звернення про надання інформації, проте запитуваної інформації позивачем отримано не було.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем заперечень до суду не надано.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.10.2016р. закрито провадження у справі в частині вимог про накладення штрафу на посадову особу на підставі статті 212-3 Кодексу України про адміністративній правопорушення.

Дослідивши матеріали справи та надані до суду докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 18.04.2000р. між Приватним підприємством «Дніпрянка» (далі-ПП "Дніпрянка") в особі директора ОСОБА_3 (обєкт господарювання) та ОСОБА_1 (учасник спільної діяльності) укладено договір про спільну діяльність, згідно умов якого учасник спільної діяльності передає грошові кошти у тимчасове володіння в сумі 150 000, 00 грн. для досягнення спільної мети. Договір вступає в силу з дня надходження коштів в касу підприємства та діє до ліквідації субєкта господарювання, банкротства або внаслідок інших форс-мажорних обставин.

Згідно квитанції №146 від 25.04.2000р. ПП «Дніпрянка» прийнято від ОСОБА_1 150 000, 00 грн. для придбання обладнання мукомольного цеху.

26.05.2016р. ПП «Дніпрянка» звернулось до Відділу примусового виконання рішень Управління державної Виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області із запитом за №776 про надання інформації по виконавчому провадженню №27904640, а саме надання:

- копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

- копії розширеного витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, або Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна;

- копій правоустановчих документів, що підтверджують право власності на нерухоме майно, або копію витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно;

- копій документів, що підтверджують доведення оцінки майна до відома сторін виконавчого провадження (копія повідомлення, акт державного виконавця) та довідку про відсутність надходження повідомлення про оскарження оцінки;

- копії звіту про оцінку майна;

- довідки про черговість звернення стягнення на майно боржника та відсутність у боржника майна попередньої черги;

- розрахунку заборгованості;

- яке майна та цінах продано на торгах;

- постанову від 04.12.2012 року ДВС Нікопольського управління юстиції.

З матеріалів справи також вбачається, що аналогічній по змісту запит за вих. №775 про надання інформації по виконавчому провадженню №2790640 було направлено 23.05.2016р. ПП «Дніпрянка» до начальника Управління державної Виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Управління державної виконавчої служби.

Дані запити за вих. №775 від 23.05.2016р. та №776 від 26.05.2016р. підписано директором ПП «Дніпрянка» ОСОБА_3

09.06.2016р. Управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надано відповідь на звернення директора ПП «Дніпрянка», у якій відповідачем розяснено, що з метою отримання запитуваної документації директор ПП «Дніпрянка» ОСОБА_3 має право звернутись у приймальні години (вівторок з 09:00 години до 13:00 години та четвер з 14:00 години до 18:00 години) до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, який знаходиться за адресою: 49000, м. Дніпро, вул. Старокозацька, 56.

16.06.2016 року директором ПП «Дніпрянка» ОСОБА_3 у звязку із укладеним договором про сумісну діяльність, видано довіреність №763 на імя ОСОБА_1, згідно якої:

- ПП «Дніпрянка» доручає вести справу співвласнику ОСОБА_1 на підставі частини 3 статті 32 Цивільного процесуального кодексу України;

- відповідно до позовної заяви співвласника ОСОБА_1 позовні вимоги задовольнити на користь ОСОБА_1;

- заперечень до співвласника підприємство не має.

Судом вставлено, що спір точиться щодо порушено прав позивача при розгляді запиту за вих. №776 від 26.05.2016 року, підписаних директором ПП «Дніпрянка» ОСОБА_3, на який, згідно викладених у позовній заяві доводів ОСОБА_1, не надано належну інформацію Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

При цьому з наданого ОСОБА_1 листа Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 09.06.2016р. вбачається, що на звернення та запит директора ПП «Дніпрянка» ОСОБА_3 надано відповідь саме на імя заявника.

Таким чином, судом встановлено, що звернення про надання інформації №776 від 26.05.2016 року, на яке посилається у позовній заяві ОСОБА_1, підписане директором ОСОБА_3 від імені і в інтересах ПП «Дніпрянка», у зв'язку з чим ненадання інформації за цим зверненням порушує права та інтереси ПП «Дніпрянка».

На момент укладення договору про спільну діяльність від 18.04.2000р., між обєктом господарювання ПП «Дніпрянка», підписаним директором ОСОБА_3 на підставі статуту з одного боку, та учасником спільної діяльності ОСОБА_1, діяв Цивільний кодекс Української РСР від 18 липня 1963 року.

Згідно статей 430, 431 Глави 38 Цивільний кодекс Української РСР було визначено, що за договором про сумісну діяльність сторони зобовязуються сумісно діяти для досягнення спільної господарської мети, як-то: будівництво і експлуатація міжколгоспного або державно-колгоспного підприємства або установи (що не передаються в оперативне управління організації, яка є юридичною особою), будування водогосподарських споруд і пристроїв, будівництво шляхів, спортивних споруд, шкіл, родильних будинків, жилих будинків і т. ін. Договори про сумісну діяльність між громадянами і соціалістичними організаціями не допускаються.

Ведення спільних справ учасників договору про сумісну діяльність здійснюється за їх загальною згодою.

Якщо учасники договору про сумісну діяльність за згодою між собою доручили керівництво їх сумісною діяльністю одному з учасників договору, на нього ж покладається і ведення спільних справ учасників договору.

Особа, якій доручено ведення спільних справ учасників договору про сумісну діяльність, діє на підставі довіреності, підписаної іншими учасниками договору.

Згідно пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набирав чинності з 1 січня 2004 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Здійснення сумісної діяльності унормовано Главою 77 Розділу ІІІ Книги пятої Цивільного кодексу України.

Так, згідно статей 1130, 1131 Цивільного кодексу України - за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобовязуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові.

Спільна діяльність може здійснюватися на основі обєднання вкладів учасників (просте товариство) або без обєднання вкладів учасників.

Звертаючись із зазначеним позовом від свого імені, ОСОБА_1 посилається на статтю 32 Цивільного процесуального кодексу України, яка передбачає процесуальну співучасть, на договір про спільну діяльність від 18.04.2000р. та на довіреність №763 від 16.06.2016 року, виписану директором ПП «Дніпрянка» ОСОБА_3

З договору від 18.04.2000р. вбачається, що обєктом господарювання є ПП «Дніпрянка», а ОСОБА_1 виступає учасником спільної діяльності, договір укладено для спільної мети та стосується передачі ОСОБА_1 грошових коштів у тимчасове володіння ПП «Дніпрянка» для придбання обладнання мукомольного цеху.

При цьому не визначений вклад іншого учасника сумісної діяльності та другий учасник сумісної діяльності, не визначено хто уповноважений вести спільні справи. При цьому відсутні істотні умови договору.

Договір не містить в собі інформації щодо можливості ОСОБА_1 бути від імені ПП «Дніпрянка» представником в судовому процесі, підписувати позовні заяви, та бути позивачем одноособово в адміністративному процесі.

З довіреності №763 від 16.06.2016 року вбачається, що ПП «Дніпрянка» доручає вести справу співвласнику ОСОБА_4 на підставі частини 3 статті 32 Цивільного процесуального кодексу України.

Суд зазначає, що вказана довіреність виписана в рамках Цивільного процесуального кодексу України та дозволяє вести справу від імені ПП «Дніпрянка» її співвласнику ОСОБА_4 лише в рамках цивільного судочинства.

Статтями 8, 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права та принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України.

Так, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (ч. 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно із ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обовязки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод (стаття 2, частина 1, пункт 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно пункту 8 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду.

З наведених процесуальних норм права, а також положень ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень та визначає зміст позовних вимог.

Водночас, ці рішення, дії або бездіяльність повинні бути такими, що породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки позивача у сфері публічно-правових відносин.

Виходячи із загальних засад адміністративного судочинства, задоволенню підлягають ті вимоги, які фактично відновлюють порушене право особи сфері публічно-правових відносин з відповідачем.

У розумінні ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України - до суду має право звертатися особа, права, інтереси якої порушені, проте позивачем жодним чином не доведено суду які саме його права та охоронювані законом інтереси порушені внаслідок дій або бездіяльності відповідача, як суб'єкта владних повноважень, в рамках відносин, які виникли внаслідок направленого за підписом директора ПП "Дніпрянка" ОСОБА_3 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної Виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області запиту за вих. №776 від 26.05.2016р.

Таким чином, вирішуючи заявлений спір, суд не встановив порушень прав позивача.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд доходить до висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Копію постанови направити сторонам по справі.

Постанова підлягає негайному виконанню відповідно до ч.6 ст.183-2 та ч.1 ст. 256 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя ОСОБА_5