Справа № 806/2279/16
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Токарева М.C.
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
УХВАЛА

іменем України

"27" червня 2017 р. Справа № 806/2279/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Бучик А.Ю.

Майора Г.І.,

за участю секретаря судового засідання Витрикузи В.П.,

сторін та їх представників: від позивача -Сазоновський О.В.; від відповідача - Зеленова Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "02" березня 2017 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Равід" до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 02.03.2017року визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області від 31 травня 2016 року №000020/202 .

Стягнуто з Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Равід" понесені судові витрати у розмірі 1378 грн.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема вказує, що сума бюджетного відшкодування заявлена позивачем на рахунок у банку сформована за рахунок від'ємного значення за червень 2015року, яке в обсязі 2242грн сформовано за рахунок коригування податкових зобов'язань зі знаком "-". Таким чином, обсяг від'ємного значення серпня 2015року мав би складати не 7778грн, а на 2242грн менше, що складає 5536грн.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на підставі висновків акту камеральної перевірки від 19.05.2016 №2592/06-25-12-02/38797229, про порушення позивачем п.200.1, п.200.4 "б" ст.200 Податкового кодексу України, Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Житомирській області винесено податкове повідомлення-рішення від 31.05.2016 №, про відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за березень 2016 року та відсутність права на врахування такої суми від'ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 2242 грн.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 197 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

ТОВ "Равід" 20.04.2016 у електронному вигляді було подано податкову декларацію з ПДВ за березень 2016 року. В рядку 20.21 суму заявлено до бюджетного відшкодування ПДВ в розмірі 30000 грн. Як слідує з додатку №2 до декларації ПДВ за лютий 2016року (а.с. 144) та рядка 16.1 декларації з ПДВ березень 2016року (а.с. 146) вбачається, що обумовлена сума бюджетного відшкодування (30000грн) складається в тому рахунку із залишків від'ємного значення ПДВ за: вересень 2015року у розмірі 7862грн; за жовтень 2015року в розмірі 173грн; за листопад 2015року в розмірі 6328грн; за грудень 2015року в розмірі 778грн; за січень 2016року в розмірі 470грн; за березень 2016року 14389грн.

Відповідач вважає, що позивач безпідставно заявив до відшкодування за березень 2016року суму від'ємного значення з ПДВ за вересень 2015 у розмірі 7862грн, оскільки за вказаний період позивач має право включити до бюджетного відшкодування лише суму у розмірі 5620грн за вересень 2015року. Суму 2242грн вважає включеною в порушення п.200.1, п.200.4 "б" ст.200 Податкового кодексу України.

Дослідивши декларацію з ПДВ за вересень 2015року (а.с. 99), колегією суддів встановлено, що у рядку 22 (сума від'ємного значення поточного звітного періоду) позивачем задекларовано показник 28862грн. З вказаної суми від'ємного значення (28862грн) за вересень 2015року позивачем задекларовано: 21000 грн підлягає відшкодуванню на рахунок платника у банку (ряд 23.2) та 7862грн- сума ПДВ яка зараховується до складу податкового наступного звітного періоду (ряд 23.3, а.с. 99).

Задекларований позивачем показник рядка 22 (сума від'ємного значення поточного звітного періоду) декларації за вересень 2015року у розмірі 28862грн складається з: 21084 грн. поточного звітного періоду (ряд 20) та 7778грн. значення рядка 24 декларації попереднього звітного періоду серпня 2015року (ряд 20.1).

З декларації серпня 2015року вбачається, що сума 7778грн. є сумою ПДВ поточного звітного періоду (серпня 2015року) яка перенесена до декларації за вересень 2015року, вказані обставини підтверджуються рядками 10.1, 19, 24 декларації за серпень 2015року (а.с.85-87).

Таким чином, наявними у справі доказами підтверджуються обставини, що сума від'ємного значення ПДВ поточного звітного періоду (серпня 2015року) у розмірі 7778грн, була перенесена до декларації за вересень 2015року (участі в бюджетному відшкодуванні зазначена сума не брала) та в подальшому у складі суми від'ємного значення у розмірі 7862грн (вересня 2015року) була перенесена до декларації за лютий 2016року. В подальшому зазначена сума (7862грн) у складі суми від'ємного значення у розмірі 15611грн (за лютий 2016року , а.с.144) була включена до декларації за березень 2016року (ряд 16.1) та у складі суми 30000грн заявлена до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку.

Відтак, до складу суми (30000грн) до бюджетного відшкодування за березень 2016року входить від'ємне значення ПДВ у розмірі 7862грн, яке складається з сум: 7778грн (ПДВ поточного звітного періоду серпня 2015року) + 84грн (ПДВ поточного звітного періоду вересня 2015року).

За таких обставин, доводи податкового органу щодо формування суми бюджетного відшкодування за березень 2016року за рахунок від'ємного значення ПДВ за червень 2015року не підтверджено жодними доказами у справі.

Водночас, з декларацій за липень (рядок 23.3, а.с. 75) та серпень 2015 року (рядок 20.1, 23.2, а.с. 87) вбачається, що сума від'ємного значення попередніх звітних періодів (які передували липню та серпню 2015року) заявлена до бюджетного відшкодування у серпні 2015року. Однак, при здійсненні бюджетного відшкодування за серпень 2015року (яке сформовано за рахунок від'ємного значення попередніх періодів, що передували вказаному місяцю) відповідач не мав жодних зауважень.

Відповідно до п. 200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

За приписами п.200.4 ст. 200 ПК України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Сторонами не заперечуються обставини щодо фактичної сплати позивачем сум ПДВ заявленого до бюджетного відшкодування.

Приведені в апеляційній скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Враховуючи викладене, оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому підстав для скасування цього судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "02" березня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: А.Ю.Бучик

Г.І. Майор

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з обмеженою відповідальністю "Равід" вул. М.Грушевського, 60, офіс 107,м.Житомир,10030

3- відповідачу/відповідачам: Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області м-н Перемоги,2,м.Житомир,10014

- ,