Справа № 229/1934/17
Суддя: Петров Є. В.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер № 229/1934/17
Номер провадження 2-а/229/63/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2017 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Петрова Є.В.,

при секретарі Польської Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Ясинуватської районної державної адміністрації Донецької області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у призначені ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання згідно заяви від 12 січня 2017 року; визнати неправомірними дії відповідача щодо призупинення з 01.04.2017 року ОСОБА_1, як уповноваженому представнику сімї щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, яка виплачувалась ОСОБА_2; скасувати рішення відповідача щодо відмови у призначені позивачу щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання за заявою від 12 січня 2017 року; скасувати рішення відповідача щодо призупинення з 01 квітня 2017 року виплати ОСОБА_1, як уповноваженому представнику сімї щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання яка виплачувалась на ОСОБА_2; зобовязати відповідача призначити, нарахувати та виплатити відповідачу щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання відповідно до заяви від 12.01.2017 року; зобовязати відповідача поновити та виплатити ОСОБА_1, як уповноваженому представнику сімї щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, яка виплачувалась на ОСОБА_2 та була призупинена з 01.04.2017 року.

Обґрунтовує вимоги таким. 21 березня 2017 року відповідач повідомив, що з 01.04.2017 року виплату призначеної на період з 31.10.2016 року по 29.04.2017 року, адресної допомоги призупинено, бо у власності позивача є житлове приміщення, яке розташоване за адресом: Донецька область, с. Семенівка, б. 44.

З висновком відповідача не згодний. Він дійсно має у власності житло, що розташовано Донецька область, с. Семенівка, б. 44, однак належить до населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, яка розпочата 14 квітня 2014 року та триває до теперішнього часу. Згідно п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі га оплату житлово-комунальних послуг , затверджених постановою КМУ № 505 від 01.10.2014року, грошова допомога не призначається у разі коли, будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населенні пункти, що розташовані на лінії зіткнення; будь хто з членів сім'ї має на депозитному рахунку кошти в сумі, що перевищує 10кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Зазначені підстави не призначення грошової допомоги, на нього в даному випадку не розповсюджуються, тому що він має житло в районні , де проходить антитерористична операція.

В судове засідання позивач не зявився, однак надав клопотання про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує просить задовольнити (а.с. 36).

Представник відповідача в судове засідання не зявився, проте надав заперечення на позовну заяву, просить відмовити позивачу у задоволенні позову. Послався в своїх запереченнях на те, що грошову допомогу було призначено, однак згодом стало відомо, що у дружини позивача є житло, розташоване за адресом: Донецька область, с. Семенівка, б. 44. На думку відповідача, с. Семенівка Донецької області не належить до населених пунктів де проводиться антитерористична операція., відповідно дії УЗНС Ясинуватської районної державної адміністрації правомірні (а.с. 38-40).

Суд, дослідивши докази по справі, оцінивши їх у сукупності за своїм внутрішнім переконанням, з огляду на принцип верховенства права та ст. 3 Конституції України вважає, що позов підлягає задоволенню.

Що стосується вимоги позивача щодо відмови у призначені йому, щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання згідно заяви від 12 січня 2017 року.

Судом установлено, що з 22.09.2015 року по 21.11.2015 року ОСОБА_1 призначена щомісячна адресна грошова допомога у розмірі 422,00 грн.; з 22.11.2015 року по 21.01.2016 року призначена щомісячна адресна грошова допомога у розмірі 221,00 грн.; з 22.01.2016 року по 21.03.2016 року ОСОБА_3 не отримував грошової допомоги. Відповідно до п.7 постанови Кабінету міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01.10.2014 року за № 505, виплата допомоги була припинена внаслідок відсутності у ОСОБА_1 постійного місця роботи (далі Постанова № 505).

Судом встановлено, що 25 листопада 2016 року ОСОБА_1 влаштувався на постійну роботу (а.с. 49). Позивач 31.10.2016 року, та повторно 12.10.2017 року звернувся із заявою про призначення грошової допомоги для покриття витрат на проживання та оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 44-45). Однак йому було відмовлено у призначені щомісячної адресної грошової допомоги згідно п. 3 Постанови № 505 (а.с. 55). Відповідач, додатково в своїх запереченнях пояснив, що позивачу було відмовлено в звязку з тим, що виплата вже призначалась і була припинена на підставі п.7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 01.10.2014 року за № 505 (а.с. 39).

Згідно вимог ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (із змінами від 24.12.2015 року) факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Згідно вимог п.п. 2, 3 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розвязання проблем, повязаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Згідно постанови Кабінету міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01.10.2014 року за № 505запроваджено щомісячну адресну допомогу переселенцям для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Пунктом 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року, визначено що грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Призначення та виплату грошової допомоги здійснюють органи: соціального захисту населення за фактичним місцем проживання (перебування) за заявою уповноваженого представника сімї.

Згідно п. 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 01.10.2014 року за № 505 якщо в складі сімї, якій призначено грошову допомогу відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сімї або інформацією компетентного органу.

Особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до п. 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Відповідно до п. 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги для одержання допомоги у встановлених розмірах на наступний період особи працездатного віку мають працевлаштуватися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості. Якщо працездатний член сімї протягом двох місяців не працевлаштувався, або перебуває у трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України чи в районах проведення антитерористичної операції і фактично не працює, розмір допомоги для цих осіб на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період припиняється.

Згідно з постановою КМУ № 212 від 31.03.2015 року, що набрала чинності з 23.04.2015 року, п. 12 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою КМУ № 505 від 01.10.2014 року доповнено абзацом такого змісту: «Виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сімї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги».

Суд бере до уваги, що згідно вимог ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості та вважає, що позивачем було доведено, що після отримання постійного місця роботи ОСОБА_1 має право отримувати і щомісячну адресну допомогу переміщеній особі, на підставі довідки.

В той же час, на думку суду представником відповідача у своїх запереченнях (а.с. 38-40) не було доведено, що при прийнятті рішення про відмову у виплаті допомоги ОСОБА_1 відповідачем були враховані всі обставини справи, зокрема те, що з 25.11.2016 року ОСОБА_1 працевлаштувався на постійну роботу.

Відповідно суд вважає, що рішення Управління праці та соціального захисту населення Ясинуватської райдержадміністрації щодо відмови у призначені позивачу щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання підлягає скасуванню. Слід зобовязати Управління соціального захисту населення Ясинуватської районної державної адміністрації Донецької області призначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу як особі, що переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 12 січня 2017 року.

Що стосується вимоги про поновлення та виплату ОСОБА_1, як уповноваженому представнику сімї щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, яка виплачувалась на ОСОБА_2 та була призупинена з 01.04.2017 року .

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , є громадянином України, і постійно проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6-8).

Внаслідок проведення на території міста Авдіївка, Донецької області антитерористичної операції позивач, покинув фактичне місце проживання у ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 5, кв. 20 (а.с.8)

Відповідно до довідки Управління соціально захисту населення УЗНС Ясинуватської районної державної адміністрації Донецької області (далі за текстом УЗНС) від 03.09.2015 року № НОМЕР_1, позивача взято на облік, як особу яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, тобто визнано внутрішньо переміщеною особою, за фактичним місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_3 б. 44 (а.с. 13).

Згідно заяви від 31.10.2016 року рішенням УСЗН призначено допомогу на дружину позивача ОСОБА_2, позивачу, як уповноваженому представнику сімї, відповідачем надавалась адресна допомога на сімю по квітень 2017 року.

Однак відповідачем, 21 березня 2017року, повідомлено про відмову ОСОБА_1 в призначені щомісячної адресної допомоги переміщеним особам згідно постанови КМУ № 505 п.6 , у зв'язку з тим, що у власності членів сімї є житло за адресою: Донецька область, с. Семенівка, б. 44. Також позивачу надано письмове повідомлення про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання, у зв'язку з тим, що сім'я позивача володіє житловим приміщенням не на окупованій території та не в зоні АТО. (а.с. 22-24).

Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року № 405/2014 розпочато антитерористичну операцію.

Термін «антитерористична операція» визначено в статті 1 Закону України від 20.03.2003 року № 638-IV «Про боротьбу з тероризмом» (в редакції Закону № 1313-VII від 05.06.2014 року), згідно якої антитерористична операція - це комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності.

Район проведення антитерористичної операції - визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.09.2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки в тому числі осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичноїоперації - це територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Наказом Першого заступника Голови Служби безпеки України - керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 7 жовтня 2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» визначено такі райони проведення антитерористичної операції та терміни її проведення, зокрема, Донецька область - з 07 квітня 2014 року. На теперішній час рішення про завершення проведення антитерористичної операції на території Донецької області не прийнято.

У відповідності до ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 (далі по тексту Постанова № 505).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Відповідно до пункту 6 Постанови № 505, грошова допомога не призначається, коли, зокрема, будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

На переконання Управління, позивач не має права на отримання адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у зв'язку з тим, що має у власності, зокрема, житловий будинок за адресою: Донецька область, Ясинуватський район, с. Семенівка, б. 44.

Слід зазначити, що відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, який затверджено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085-р, с. Семенівка, Донецької області відсутнє.

Разом з тим, відповідно до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, який затверджено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р, с. Семенівка, Ясинуватського району, Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

Враховуючи все вищевикладене, суд вважає, що позивач, як особа, яка перемістилась з території проведення антитерористичної операції та перебуває на обліку в Управлінні соціально захисту населення Ясинуватської райдержадміністрації Донецької області, як внутрішньо переміщена особа має право звертатись за призначенням адресної допомоги за місцем фактичного проживання.

Відповідно до положень ст. 19 Конституціє України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вважає, що відповідачем необґрунтовано відмовлено позивачу в призначенні адресної допомоги, як тимчасово переміщеній особі з району проведення АТО, оскільки відсутність с. Семенівка, Донецької області у Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, який затверджено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085-р не є доказом того, що і житлове приміщення відповідача розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, оскільки взяття на облік і надання грошової допомоги відповідній категорій осіб пов'язано з їх переміщенням з району проведення антитерористичної операції, що не є тотожним території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження за умови відсутності у будь-кого з членів сім'ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. П. 12 постанови № 505 передбачені випадки припинення виплати грошової допомоги.

Як вказав Вищий адміністративний суд України в своїй ухвалі по справі К/ 800/52621/14, за тлумаченням слова «призупинення» і «припинення» має різне значення. Під призупиненням розуміється зупинення чогось тимчасово на короткий термін. Припинення - кінець чомусь.

У випадку, коли грошова допомога призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості, виплата грошової допомоги припиняється (п. 12. Постанови № 505. УСЗН зазначеним положенням скористалось неправильно, й прийняв рішення про призупинення грошової допомоги, що суперечить вимогам ч.2 ст. 19 Конституції України. Тобто, такої підстави для припинення грошової допомоги, як призупинення для з'ясування обставин, чинним законодавством не передбачено.

Рішення відповідача щодо призупинення ОСОБА_1, як уповноваженому представнику сімї виплат щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, які виплачувались на ОСОБА_2С є протиправними, і підлягає скасуванню. Відповідно є підстави для відновлення ОСОБА_1 як уповноваженому представнику сімї виплат щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, які виплачувались на ОСОБА_2С з 01.04.2017року (дата неправомірного припинення виплат).

Суд зазначає, що визнання судом дій відповідача щодо припинення адресної допомоги протиправними, скасування рішення, та зобов'язання відповідача відновити виплати, гарантує дотримання і захист порушених прав позивача.

Згідно ст. 94 КАС України з відповідача за рахунок коштів бюджетних асигнувань на користь держави підлягають стягненню судові витрати в сумі 640,00 грн.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 6-12, 17, 18, 71, 86, 94, 156-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Ясинуватської районної державної адміністрації Донецької області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити в повному обсязі.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Ясинуватської райдержадміністрації та скасувати рішення відповідача щодо відмови у призначенні ОСОБА_1, щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання згідно заяви від 12 січня 2017 року.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Ясинуватської райдержадміністрації та скасувати рішення відповідача щодо призупинення з 01 квітня 2017 року ОСОБА_1, як уповноваженому представнику сім'ї щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, яка виплачувалась на ОСОБА_2.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Ясинуватської райдержадміністрації призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1, щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання згідно заяви від 12 січня 2017 року.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Ясинуватської райдержадміністрації поновити та виплатити ОСОБА_1, як уповноваженому представнику сім'ї щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, яка виплачувалась на ОСОБА_2 та була призупинена з 01.04.2017 року.

Стягнути за рахунок коштів бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення Ясинуватської райдержадміністрації на користь держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок ) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького Апеляційного адміністративного суду через Дружківський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарг

Суддя: Є. В. Петров