Справа № 824/386/17-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 червня 2017 р. м. Чернівці справа № 824/386/17-а

Чернівецький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левицького В.К.

за участю секретаря судового засідання Якимець Х.В.

представника позивача та третьої особи - ОСОБА_1

відповідач - не з'явився

представників третьої особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву про забезпечення доказів в адміністративній справі

за позовом приватного нотаріуса Макеєвої Надії Василівни

до Міністерства юстиції України, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив "Проспект",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача "Гіпербуд"

про визнання протиправним та скасування наказу та висновку.

в с т а н о в и в:

Макеєва Надія Василівна (далі - позивачка) звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 1871/5 від 13.06.2017 р. "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обмежень";

- визнати незаконним та скасувати Висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України від 13.06.2017 р. за результатами розгляду скарг ТОВ "Гіпербуд" від 01.03.2017 р.

19.06.2017 р. приватним нотаріусом Макеєвою Н.В. подано до суду заяву про забезпечення доказів, в якій просить витребувати у Міністерства юстиції України - Висновку комісії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України, щодо розгляду скарг, що були предметом розгляду комісії 09.06.2017 р. о 12 годині 30 хв. за адресою м. Київ, вул. Євгена Сверстюка 15, кабінет № 1103, а саме: товариства з обмеженою відповідальністю "Гіпербуд" від 01.03.2017р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.03.2017 р. за № 6515-0-33-17, 07.03.2017 р. за № 6705 - 0-33-17 та 16.03.2017 р. за № 5944-0-32-17 та доповнення до них від 25.04.2017 р. № 81/17, зареєстроване у Міністерстві юстиції України 28.04.2017 р. за № 12596-0-33-17. (Тип об'єкта нерухомого майна: незавершене будівництво; Адреса: м. Чернівці, проспект Незалежності 131). За скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Гіпербуд" від 28.02.2017 р., направлена за належністю листом Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області від 06.03.2017 р. р. № 03.3-07/22, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.03.2017 р. за № 5927-0-32-17, від 03.03.2017 р., зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06.03.2017 р. за № 6516-0-33-17 та доповнення до неї від 25.04.2017 р. № 80/17, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 28.04.2017 р. за № 12563-0-33-17, від 10.03.2017 р., зареєстровані в Міністерстві юстиції України 15.03.2017 р. за № 7459-0-33-17, 15.03.2017 р. за № 7450-0-33-17, 15.03.2017 р. за № 7466-0-33-17, 15.03.2017 р. за № 7441- 0-33-17., 15.03.2017 р. за № 7464-0-33-17, 15.03.2017 р. за № 7460-0-33-17, 15.03.2017 р. за № 7445-0-33-17, 15.03.2017 р. за № 7455-0-33-17, 15.03.2017 р. за № 7458-0-33-17, 15.03.2017 р. за № 7461-0-33-17, 15.03.2017 р. за № 7462-0-33-17, 15.03.2017 р. за № 7453-0-33-17, 15.03.2017 р. за № 7451-0-33-17, 15.03.2017 р. за № 7454-0-33-17, 15.03.2017 р. за № 7457-0-33-17, 15.03.2017 р. за № 7465-0-33-17, 15.03.2017 р. за № 7456-0-33-17 та № 49/17, № 50/17, № 51/17, № 47/17, № 46/17, № 45/17, № 44/17, № 56/17, № 55/17, № 54/17, № 53/17, № 52/17, № 60/17, № 59/17, № 58/17, № 57/17, № 48/17 направлені за належністю листом Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області від 17.03.2017р. № 03.2-08/30, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 27.03.2017 р. за № 6708-0-32-17, від 20.04.2017 р. зареєстровані в Міністерстві юстиції України 28.04.2017 р. за № 12569-0-33-17, 28.04.2017 р. за № 12571-0-33-17, 28.04.2017 р. за № 12587-0-33-17, 13.05.2017 р. за № 10495-0-32-17, 13.05.2017 р. за № 10501-0-32-17, 28.04.2017 р. за № 12594-0-33-17, 28.04.2017 р. за № 12583-0-33-17, 28.04.2017 р. за № 12591-0-33-17, 28.04.2017 р. за № 12588-0-33-17. від 24.04.2017 р. зареєстровані в Міністерстві юстиції України 28.04.2017 р. за № 12579-0-33-17, 28.04.2017 р. за № 12576-0-33-17, 12.05.2017 р. за № 10411-0-32-17,13.05.2017 р. за № 10499-0-32-17, 28.04.2017 р. за № 12575-0-33-17, 28.04.2017 р. за № 12567-0-33-17, від 12.05.2017 р. зареєстровані в Міністерстві юстиції України 15.05.2017 р. за № 14077-0-33-17, 15.05.2017 р. за № 14058-0-33-17, 15.05.2017 р. за № 14078-0-33-17, 15.05.2017 р. за № 14063-0-33-17, 15.05.2017 р. за № 14067-0-33-17, 15.05.2017 р. за № 14075-0-33-17, 15.05.2017 р. за № 14060-0-33-17, 15.05.2017 р. за № 14086-0-33-17, 15.05.2017 р. за № 14084-0-33-17, 15.05.2017 р. за № 14081-0-33-17, 15.05.2017 р. за № 14284-0-33-17, 17.05.2017 р. за № 14444-0-33-17, 17.05.2017 р. за № 14441-0-33-17, 15.05.2017 р. за № 14074-0-33-17, 15.05.2017 р. за № 14088-0-33-17, 15.05.2017 р. за № 14072-0-33-17, 15.05.2017 р. за № 14070-0-33-17 та доповнень до них від 06.06.2017 р., зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 06.06.2017 р. за № 16456-0-33-17, а також копії скарг, що стали підставою для ухвалення такого висновку, оскаржуваного наказу, а також докази (будь-які документи), що свідчать про надсилання позивачці запрошення на розгляд скарг ТОВ "Гіпербуд".

В обґрунтування поданої заяви позивачка вказувала, що оскільки у неї відсутні докази по справі, тому необхідно забезпечити докази шляхом витребування доказів у Міністерства юстиції України.

В судовому засіданні представник позивачки та третьої особи Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив "Проспект" підтримав подану заяву та просив суд забезпечити докази.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання про розгляд заяви про забезпечення доказів не з'явилися, явку представників не забезпечили, про причини неприбуття не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 КАС України заява про забезпечення доказів розглядається протягом п'яти днів після її надходження з повідомленням сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви.

Таким чином, враховуючи приписи ст. 75 КАС України, суд вважає, що неприбуття осіб, які беруть участь у справі належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання не є перешкодою для розгляду заяви про забезпечення доказів за наявними матеріалами.

Розглядаючи вказану заяву, суд також враховує положення ст. 110 КАС України відповідно до якої підготовку справи до судового розгляду здійснює суддя адміністративного суду, який відкрив провадження в адміністративній справі. Суд до судового розгляду адміністративної справи вживає заходи для всебічного та об'єктивного розгляду і вирішення справи в одному судовому засіданні протягом розумного строку

Відповідно до роз'яснень викладених в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про узагальнення практики застосування адміністративними судами першої інстанції глав 1-4 розділу III Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду та вирішення адміністративних справ" від 29.09.2016 р. №14, в порядку підготовки справи до судового розгляду суддя повинен вирішити, зокрема, такі питання: визначити обставини, що потребують доказування, з'ясувати коло доказів та провести їх збір (для цього суддя може: витребувати документи та інші матеріали, призначити експертизу, вирішити питання про забезпечення доказів за наявності відповідної заяви, запропонувати особам, які беруть участь у розгляді справи, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази тощо); встановити коло осіб, які беруть участь у розгляді справи, та інших учасників адміністративного процесу (суд може вирішити питання про заміну позивача чи відповідача, вступ або залучення третіх осіб, які не заявляють вимог на предмет спору, визнати обов'язковою особисту участь сторін чи третіх осіб у судовому розгляді, викликати на судовий розгляд свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів тощо); провести попереднє судове засідання; визначити подальшу долю справи (зокрема, суд може об'єднати позови в одне провадження чи роз'єднати позовні вимоги у самостійні провадження, залишити позовну заяву без розгляду, зупинити провадження у справі чи закрити його, за наявності підстав прийняти рішення про забезпечення адміністративного позову, закінчити підготовче провадження і призначити справу до судового розгляду в судовому засіданні; вчинити інші процесуальні дії, спрямовані на досягнення завдань підготовки справи до судового розгляду.

Розглянувши заяву про забезпечення доказів, заслухавши думку представника позивачки та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Закріплений у ч. 1 ст. 11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Особи, які беруть участь у справі та обґрунтовано вважають, що надання потрібних доказів стане згодом неможливим або ускладненим, мають право просити суд забезпечити ці докази. Забезпечення доказів може здійснюватися також за заявою заінтересованої особи до відкриття провадження у справі (ст. 73 КАС України).

З аналізу вищевказаної норми вбачається, що підставами для забезпечення доказів є обґрунтовані твердження заявника про те, що надання потрібних доказів стане згодом неможливим або ускладненим. При цьому, особа, яка клопоче про вжиття таких заходів повинна аргументувати свої висновки про існування підстав для забезпечення доказів.

Статтею 74 КАС України передбачено, що суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом письмових або речових доказів, у тому числі за місцем їх знаходження.

Згідно ст. 75 КАС України у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази, або з якою метою потрібно їх забезпечити.

Отже, забезпечення доказів є механізмом збору і закріплення доказів до судового розгляду по суті та гарантує наявність доказів у справі на випадок, коли їх можна втратити до початку судового розгляду.

Неможливість надання (одержання) доказу може бути пов'язана з майбутнім знищенням, зіпсуттям доказу, очікуваною смертю свідка тощо, а ускладнення у наданні доказу може бути обумовлене обставинами, які вимагатимуть додаткових зусиль, витрати часу та коштів.

При цьому, суд зазначає, що забезпечення доказів є процесуальною дією суду, яка вчиняється за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо вони вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів. Під особами, які мають право заявити про забезпечення доказів, маються на увазі суб'єкти доказування. Відтак, останні повинні довести обґрунтованість своїх побоювань, що подача відповідних доказів може стати неможливим або ускладненим. Суд не може здійснити заходи щодо забезпечення доказів лише на підставі нічим не обґрунтованих побоювань суб'єкта доказування.

Таким чином, інститут забезпечення доказів є спеціальним механізмом, який використовується для їх збереження та покликаний створити можливість реалізації своїх прав особами, які беруть участь у справі, щодо подання до суду необхідних доказів за наявності обставин, які свідчать, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим в майбутньому.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що у заяві про забезпечення доказів необхідно вказати на обставини, які свідчать про небезпеку того, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим. Саме такі обставини зумовлюють необхідність забезпечення доказів, щоб вони могли бути використані при розгляді справи, та відрізняють заяву про забезпечення доказів від клопотання про витребування доказів.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачка 15.06.2017 р. направила до Міністерства юстиції України запит на отримання публічної інформації, а саме доказів, які позивачка просить забезпечити.

Позивачкою у заяві та у судовому засіданні її представником не наведено та не обґрунтовано належними доказами наявність обставин, які свідчили б про те, що надання вказаних в заяві доказів стане згодом неможливим або ускладненим.

Крім того, у заяві також не зазначено, що перешкоджає позивачці при розгляді позовної заяви звернутись до суду із клопотання про витребування доказів.

Ототожнення заявником понять "витребування доказів" та "забезпечення доказів" в даному випадку є помилковим, оскільки обставин, які б свідчили про те, що надання потрібних доказів стане згодом неможливим або ускладненим, судом не встановлено.

В той же час, суд вважає за необхідне зазначити, що у разі виникнення необхідності у суду щодо додаткових доказів по справі та вирішення якої без таких доказів буде неможливим, суд відповідно до вимог ч. 2 ст. 69 КАС України та ч. 5 ст. 71 КАС України може витребувати докази з власної ініціативи.

Виходячи зі змісту поданої заяви та доводів наведених позивачкою в її обґрунтування, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення доказів, оскільки позивачкою не наведено обставин та фактів, підтверджених належними доказами, які свідчать про існування очевидної небезпеки знищення, приховування доказів чи інших обставин, які свідчили б про можливе ускладнення або неможливість отримання таких доказів у майбутньому.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що відсутні передбачені ст. 75 КАС України обставини для вжиття заходів забезпечення доказів, а тому суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивачки про забезпечення доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129 Конституції України, ст. ст. 2, 69, 71, 73 - 75, 110 та 160 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви про забезпечення доказів відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 КАС України судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала, згідно ч. 3 ст. 186 КАС України, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з моменту проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В.К. Левицький

Ухвала в повному обсязі складена 26 червня 2017 р.