Справа № 810/444/17
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2017 року № 810/444/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Виноградова О.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма САЛД" до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

27 січня 2017 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма САЛД" (далі - позивач) з позовом до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 3 серпня 2016 р. № НОМЕР_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно зробив висновки про нікчемність правочинів, які були укладені між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю "ДЕМО ГРУП" (далі ТОВ "ДЕМО ГРУП") та товариством з обмеженою відповідальністю "ГЕЛЕОНБУД" (далі - ТОВ "ГЕЛЕОНБУД"). Стверджує, що укладені позивачем угоди була реальними та виконані їх сторонами у повному обсязі (т. 1 а.с. 3-15).

Відповідач позов не визнав, подав до суду письмові заперечення, в яких у задоволенні позову просив відмовити, посилаючись на те, що правочини між позивачем та ТОВ "ДЕМО ГРУП" та ТОВ "ГЕЛЕОНБУД" здійснені без мети настання реальних наслідків. Стверджує, що названі правочини є нікчемним. Крім того, стверджував, що у названих контрагентів позивача були відсутні фізичні можливості виконати роботи за вказаними договорами, а договори субпідряду ними не укладалися (т. 1 а.с. 202-209).

20 червня 2017 р. представником позивача було подано клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Представник відповідача проти розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечував.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, встановив таке.

У період з 14 по 21 червня 2016 р. відповідачем було проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства по взаємовідносинах з ТОВ "ДЕМО ГРУП" та ТОВ "ГЕЛЕОНБУД" за період квітень-травень 2015 р., за результатами якої 2 липня 2016 р. було складено акт перевірки № 12/10-13-14-02/37360757 (далі акт перевірки № 12/10-13-14-02/37360757) (т. 1 а.с. 65-92).

У розділі "Висновок" названого акту перевірки зазначено, що позивачем порушено:

- п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.7, абз. "е" п. 201.1 ст. 201 ПК України, в результаті чого занижено податкове зобов"язання з податку на додану вартість на загальну суму 169 840 грн 00 коп., у тому числі: за березень 2015 р. - 61 598 грн 00 коп., квітень 2015 р. - 88 027 грн 00 коп., травень 2015 р. - 20 215 грн 00 коп. (т. 1 а.с. 92).

На підставі висновків акту перевірки № 12/10-13-14-02/37360757 відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 3 серпня 2016 р. № 1, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів на загальну суму 254 760 грн 00 коп., з яких за основним платежем 169 840 грн 00 коп., штрафні санкції 84 920 грн 00 коп. (далі - податкове повідомлення-рішення № 1) (т. 1 а.с. 36).

У зв'язку з тим, що позивач вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправними, ним було подано даний адміністративний позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовані ПК України, в редакції, яка діяла на дату виникнення спірних правовідносин.

Згідно з вимогами п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до вимог п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі, коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

У разі, якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Як убачається з п. 201.7 ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань.

Згідно з вимогами абз. "е" п. 201.1 ст. 201 ПК України у податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити, зокрема, опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг.

Наявні матеріали справи свідчать, що відповідачем було поставлено під сумнів фінансово господарську діяльність позивача, зокрема, реальність господарських операцій з контрагентами ТОВ " ДЕМО ГРУП", ТОВ "ГЕЛЕОНБУД" та зроблено висновок, що господарські операції між ними були фіктивним правочинами.

Проте, суд вважає даний висновок помилковим з таких підстав.

І. Стосовно господарських відносин між позивачем та ТОВ "ДЕМО ГРУП", судом встановлено таке.

У лютому-березні 2015 р. між позивачем (підрядник) та ТОВ "ДЕМО ГРУП" (субпідрядник) було укладено 4 договори субпідряду. Зокрема:

- 26 лютого 2015 р. договір № 558/9 (далі - договір № 558/9) (т. 1 а.с. 93-94);

- 26 лютого 2015 р. договір № 842/5 (далі - договір № 842/5) (т. 1 а.с. 95-96);

- 4 березня 2015 р. договір № 891/1 (далі - договір № 891/1) (т. 1 а.с. 97-98);

- 11 березня 2015 р. договір № 758/4 (далі - договір № 758/4) (т. 1 а.с. 99-100).

Згідно з п. 1.1 названих договорів субпідрядник своїми силами та/або залученими силами та способами зобов'язувався виконати роботи по монтажу трубопроводів для системи водяного пожежогасіння та слабкострумових мереж для підключення інженерного обладнання за визначеними в договорах адресами, а підрядник зобов'язувався прийняти і оплатити виконані роботи (т. 1 а.с. 93, 95, 97, 99).

Відповідно до п. 2.1 названих договорів вартість робіт розраховувалася виходячи з фактичних об'ємів виконаних робіт на основі підписаних сторонами актів приймання виконаних робіт по формі КБ-2в та довідок про вартість виконаних робіт по формі КБ-3.

Як убачається з п. 2.2 названих договорів, оплата за фактично виконані роботи здійснювалася за звітний період у національній валюті України шляхом перерахування підрядником на поточний рахунок субпідрядника грошових коштів на підставі підписаних сторонами актів приймання виконаних робіт по формі КБ-2в та довідок про вартість виконаних робіт по формі КБ-3 протягом 90 днів з моменту підписання вказаних документів за умови наявності оплати від замовника будівництва.

На підтвердження реальності виконання договорів №№ 558/9, 842/5, 891/1, 758/4, позивачем було надано суду копії:

- довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, згідно з якими сторонами було погоджено вартість виконаних робіт за вказаними договорами (т. 1 а.с. 101-104 на звороті);

- актів приймання виконаних будівельних робіт, згідно з якими ТОВ "ДЕМО ГРУП" було виконано, а позивачем прийнято виконані названим товариством роботи (т. 1 а.с. 105 на звороті-110);

- податкових накладних від: 31 березня 2015 р. № 29 на загальну суму 29 200 грн 00 коп., з яких ПДВ - 5840 грн 00 коп., яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 16 квітня 2015 р.; 31 березня 2015 р. № 30 на загальну суму 295 670 грн 00 коп., з яких ПДВ - 49 278 грн 33 коп., яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 16 квітня 2015 р.; 31 березня 2015 р. № 31 на загальну суму 38 880 грн 00 коп., з яких ПДВ - 6480 грн 00 коп., яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 16 квітня 2015 р.; 17 квітня 2015 р. № 42 на загальну суму 132 520 грн 00 коп., з яких ПДВ - 22 086 грн 67 коп., яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 27 квітня 2015 р. (т. 1 а.с. 111-118).

На підтвердження оплати за виконані ТОВ "ДЕМО ГРУП" роботи позивачем було надано суду копії платіжних доручень, завірених печаткою ПАТ КБ "Приватбанк", зокрема, від:

- 13 травня 2015 р. № 754 на суму 35 040 грн 00 коп. (т. 1 а.с. 119);

- 13 травня 2015 р. № 756 на суму 273 494 грн 00 коп. (т. 1 а.с. 120);

- 17 квітня 2015 р. № 644 на суму 22 176 грн 00 коп. (т. 1 а.с. 121);

- 13 травня 2015 р. № 755 на суму 38 880 грн 00 коп. (т. 1 а.с. 122);

- 14 травня 2015 р. № 761 на суму 7951 грн 20 коп. (т. 1 а.с. 123);

- 15 травня 2015 р. № 769 на суму 124 568 грн 80 коп. (т. 1 а.с. 124).

До того ж судом враховано, що на дату укладення та виконання договорів підряду у розпорядженні позивача були документи на підтвердження державної реєстрації ТОВ "ДЕМО ГРУП", зокрема, копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (т. 3 а.с. 26-29).

Крім того, судом встановлено, що договори №№ 558/9, 842/5, 891/1, 758/4 було укладено на виконання договорів підряду.

Зокрема, позивачем (підрядник) було укладено наступні договори підряду з такими суб'єктами господарської діяльності:

- товариством з обмеженою відповідальністю "Спеціалізоване автотранспортне підприємство 1003" (замовник) 3 березня 2015 р. № 891/15 (т. 2 а.с. 14-15);

- приватним акціонерним товариством "Українсько-канадське спільне товариство "Торонто-Київ" (замовник) 5 листопада 2012 р. № 558/12 (т. 2 а.с. 93-98);

- товариством з обмеженою відповідальністю "СОЛСТРОЙ" (замовник) 25 червня 2014 р. № 842/14 (т. 2 а.с. 141-146);

- публічним акціонерним товариством "ДЖЕЙ ТІ ІНТЕРНЕШНЛ УКРАЇНА" (замовник) 14 жовтня 2013 р. № 758-С/10-2013 (т. 2 а.с. 188-190);

Дана обставина підтверджується наданими позивачем суду копіями документів:

- довідок про вартість виконаних робіт та витрати, згідно з якими визначено вартість виконаних робіт (т. 2 а.с. 16, 103, 109, 149, 155, 194, 196-197);

- актів приймання-передачі виконаних будівельних робіт, згідно з якими контрагентами позивача було прийнято, а позивачем передано виконані будівельні роботи (т. 2 а.с. 17-18, 20, 104-108, 110-111, 150-154, 156-159, 195);

- актів вартості устаткування, згідно з якими сторонами було визначено вартість устаткування (т. 2 а.с. 19, 112);

- рахунків на оплату, згідно з якими було визначено вартість виконаних робіт (т. 2 а.с. 21, 23, 198, 200);

- платіжних доручень, згідно з якими контрагентами позивача було оплачено за надані ним послуги (т. 2 а.с. 22, 24, 113-116, 160-164, 199, 201);

- додаткових угод до договорів, якими визначалися додаткові умови договору (т. 2 а.с. 99-102, 147-148, 191-193);

На підтвердження наявності у власності замовників об'єктів для виконання робіт за названими договорами позивачем надано суду інформаційні довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (т. 2 а.с. 230-250, т. 3 а.с. 1-20).

На підставі викладено суд дійшов висновку, що:

- укладення та виконання позивачем договорів №№ 558/9, 842/5, 891/1, 758/4 дійсно мало місце та вони були вчинені з метою здійснення господарської діяльності;

- виконання позивачем договорів №№ 558/9, 842/5, 891/1, 758/4 призвело до зміни його майнового стану;

- на дату укладення та виконання позивачем договорів №№ 558/9, 842/5, 891/1, 758/4 у позивача не було сумніву стосовно дійсності реєстрації та господарської діяльності названих товариств, що підтверджується копіями витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Наведене свідчить про реальність укладення та виконання договорів між позивачем та ТОВ "ДЕМО ГРУП" №№ 558/9, 842/5, 891/1, 758/4.

ІІ. Стосовно господарських відносин між позивачем та ТОВ "ГЕЛЕОНБУД", судом встановлено таке.

24 квітня 2015 р. між позивачем (підрядник) та товариством з обмеженою відповідальністю "ГЕЛЕОНБУД" (субпідрядник) було укладено 5 договорів субпідряду, зокрема:

- 24 квітня 2015 р. договір № 558/10 (далі - договір № 558/10) (т. 1 а.с. 125-126);

- 24 квітня 2015 р. договір № 745/7 (далі - договір № 745/7) (т. 1 а.с. 127-128);

- 24 квітня 2015 р. договір № 758/5 (далі - договір № 758/5) (т. 1 а.с. 129-130);

- 24 квітня 2015 р. договір № 842/6 (далі - договір № 842/6) (т. 1 а.с. 131-132);

- 27 квітня 2015 р. договір № 854/3 (далі - договір № 854/3) (т. 1 а.с. 133-134).

Згідно з п. 1.1 названих договорів субпідрядник своїми силами та/або залученими силами та способами зобов'язувався виконати визначені договором роботи за визначеними в договорах адресами, а підрядник зобов'язувався прийняти і оплатити виконані роботи (т. 1 а.с. 125, 127, 129, 131, 133).

Відповідно до п. 2.1 названих договорів вартість робіт розраховувалася виходячи з фактичних об'ємів виконаних робіт на основі підписаних сторонами актів приймання виконаних робіт по формі КБ-2в та довідок про вартість виконаних робіт по формі КБ-3.

Як убачається з п. 2.2 названих договорів, оплата за фактично виконані роботи здійснювалася за звітний період у національній валюті України шляхом перерахування підрядником на поточний рахунок субпідрядника грошових коштів на підставі підписаних сторонами актів приймання виконаних робіт по формі КБ-2в та довідок про вартість виконаних робіт по формі КБ-3 протягом 90 днів з моменту підписання вказаних документів за умови наявності оплати від замовника будівництва.

На підтвердження реальності виконання договорів №№ 558/10, 745/7, 758/5, 842/6, 854/3 позивачем було надано суду копії:

- довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, згідно з якими сторонами було погоджено вартість виконаних робіт за вказаними договорами (т. 1 а.с. 143-147);

- актів приймання виконаних будівельних робіт, згідно з якими ТОВ "ГЕЛЕОНБУД" було виконано, а позивачем прийнято виконані названим товариством роботи (т. 1 а.с. 135-142);

- податкових накладних від: 30 квітня 2015 р. № 35 на загальну суму 92 870 грн 00 коп., з яких ПДВ - 15 478 грн 00 коп., яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 13 травня 2015 р.; 30 квітня 2015 р. № 36 на загальну суму 73 620 грн 00 коп., з яких ПДВ - 12 270 грн 00 коп., яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 13 травня 2015 р.; 30 квітня 2015 р. № 37 на загальну суму 48 500 грн 00 коп., з яких ПДВ - 8083 грн 33 коп., яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 13 травня 2015 р.; 30 квітня 2015 р. № 38 на загальну суму 180 650 грн 00 коп., з яких ПДВ - 30 108 грн 33 коп., яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 13 травня 2015 р.; 12 травня 2015 р. № 6 на загальну суму 121 290 грн 00 коп., з яких ПДВ - 20 215 грн 00 коп. (т. 1 а.с. 148-156, т. 3 а.с. 183-184, 186, 188, 190-195).

На підтвердження оплати за виконані ТОВ "ГЕЛЕОНБУД" роботи позивачем було надано суду копії платіжних доручень, завірених печаткою ПАТ КБ "Приватбанк", зокрема, від:

- 15 травня 2015 р. № 771 на суму 92 870 грн 00 коп. (т. 1 а.с. 157);

- 15 травня 2015 р. № 772 на суму 73 620 грн 00 коп. (т. 1 а.с. 158);

- 15 травня 2015 р. № 773 на суму 48 500 грн 00 коп. (т. 1 а.с. 159);

- 14 травня 2015 р. № 762 на суму 23 738 грн 40 коп. (т. 1 а.с. 160);

- 15 травня 2015 р. № 770 на суму 156 911 грн 60 коп. (т. 1 а.с. 161);

- 17 червня 2015 р. № 944 на суму 121 290 грн 00 коп. (т. 1 а.с. 162).

До того ж судом враховано, що на дату укладення та виконання договорів підряду у розпорядженні позивача були документи на підтвердження державної реєстрації ТОВ "ГЕЛЕОНБУД", зокрема, копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (т. 3 а.с. 21-23).

Крім того, судом встановлено, що договори №№ 558/10, 745/7, 758/5, 842/6, 854/3 було укладено на виконання договорів підряду.

Зокрема, позивачем (підрядник) було укладено наступні договори підряду з такими суб'єктами господарської діяльності:

- товариством з обмеженою відповідальністю "ТРИ О" (замовник) 10 вересня 2013 р. № 745/13 (т. 2 а.с. 35-38);

- товариством з обмеженою відповідальністю "АЕРОБУД" (замовник) 26 серпня 2014 р. № 854/14 (т. 2 а.с. 66-75);

- приватним акціонерним товариством "Українсько-канадське спільне товариство "Торонто-Київ" (замовник) 5 листопада 2012 р. № 558/12 (т. 2 а.с. 93-98);

- товариством з обмеженою відповідальністю "СОЛСТРОЙ" (замовник) 25 червня 2014 р. № 842/14 (т. 2 а.с. 141-146);

- публічним акціонерним товариством "ДЖЕЙ ТІ ІНТЕРНЕШНЛ УКРАЇНА" (замовник) 14 жовтня 2013 р. № 758-С/10-2013 (т. 2 а.с. 188-190);

Дана обставина підтверджується наданими позивачем суду копіями документів:

- довідок про вартість виконаних робіт та витрати, згідно з якими визначено вартість виконаних робіт (т. 2 а.с. 39, 76, 103, 109, 149, 155, 194, 196);

- актів приймання-передачі виконаних будівельних робіт, згідно з якими контрагентами позивача було прийнято, а позивачем передано виконані будівельні роботи (т. 2 а.с. 40-52, 77-79, 104-108, 110-112,150-154, 156-159, 195, 197);

- рахунків на оплату, згідно з якими було визначено вартість виконаних робіт (т. 2 а.с. 198, 200);

- платіжних доручень, згідно з якими контрагентами позивача було оплачено останньому за надані послуги (т. 2 а.с. 53, 80-81, 113-116, 160-163, 199, 201);

- додаткових угод до договорів, якими визначалися додаткові умови договору (т. 2 а.с. 38, 99-102, 147-148, 191-194).

На підтвердження наявності у власності у замовників об'єктів для виконання робіт за названими договорами позивачем надано суду інформаційні довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (т. 2 а.с. 230-250, т. 3 а.с. 1-20).

На підставі викладено суд дійшов висновку, що:

- укладення та виконання позивачем договорів №№ 558/10, 745/7, 758/5, 842/6, 854/3 дійсно мало місце та вони були вчинені з метою здійснення господарської діяльності;

- виконання позивачем договорів №№ 558/10, 745/7, 758/5, 842/6, 854/3 призвело до зміни його майнового стану;

- на дату укладення та виконання позивачем договорів №№ 558/10, 745/7, 758/5, 842/6, 854/3у позивача не було сумніву стосовно дійсності реєстрації та господарської діяльності названих товариств, що підтверджується копіями витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Наведене свідчить про реальність укладення та виконання договорів між позивачем та ТОВ "ГЕЛЕОНБУД" №№ 558/10, 745/7, 758/5, 842/6, 854/3.

При вирішенні справи судом враховано, що згідно з вимогами п. 201.1 та п. 201.2 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобовязань, платник податку зобовязаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата виписування податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу);

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної податкової і митної політики.

Відповідно до вимог п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Надані позивачем копії податкових накладних, які виписані контрагентами - ТОВ "ДЕМО ГРУП" та ТОВ "ГЕЛЕОНБУД" відповідають вимогам ст. 201 ПК України, оскільки зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується квитанціями про включення накладних до Єдиного реєстру податкових накладних (т. 1 а.с. 111-118, 148-156), а отже, могли бути підставою для нарахування податкового кредиту та формування валових витрат.

Водночас, при вирішенні справи суд не приймає до уваги наданий відповідачем вирок Солом'янського районного суду м. Києва від 13 липня 2016 р. у справі № 760/11365/16-к, оскільки у тексті названого вироку відсутня будь-яка інформація стосовно господарських відносин між позивачем та ТОВ "ДЕМО ГРУП" у березні-квітні 2015 р., тобто, у період виконання договорів №№ 558/9, 842/5, 891/1, 758/4 (т. 1 а.с. 215-225).

Крім того, суд не приймає до уваги посилання відповідача на відсутність у контрагентів позивача ТОВ "ДЕМО ГРУП" та ТОВ "ГЕЛЕОНБУД" фізичних ресурсів для виконання укладених між ними договорів, оскільки це не може бути беззаперечним підтвердженням безтоварності договорів №№ 558/9, 842/5, 891/1, 758/4 та №№ 558/10, 745/7, 758/5, 842/6, 854/3.

До того ж судом враховано, що позивачем на підтвердження фактичного виконання названих договорів надано довідки про вартість виконаних робіт, акти приймання-передачі виконаних робіт та платіжні доручення про оплату наданих робіт (т. 1 а.с. 135-147, 157-162, т. 2 а.с. 16-201) .

При вирішенні справи судом також враховано, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти зміни майнового стану платника податків.

Водночас, право на формування податкових вигод виникає у покупця за наявності сукупності обставин та підстав, однією з яких є ділова мета (економічна вигода).

З урахуванням викладеного судом встановлено, що:

- договори між позивачем та ТОВ "ДЕМО ГРУП", ТОВ "ГЕЛЕОНБУД" були укладені на виконання договорів генпідряду;

- оплата за виконані роботи відбувалася після оплати позивачу договорів генпідряду;

- первинні документи оформлені належним чином та підтверджують реальність укладення та виконання укладених між позивачем та ТОВ "ДЕМО ГРУП", ТОВ "ГЕЛЕОНБУД" договорів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно та на підставі належним чином оформлених первинних документів було включено до складу податкового кредиту у березні-травні 2015 р. 169 840 грн 00 коп., а отже, податкове повідомлення-рішення № 1 відповідачем винесено протиправно та підлягає скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, що і було зроблено позивачем.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, чого не було зроблено відповідачем.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судові витрати щодо сплати судового збору підлягають присудженню з державного бюджету на користь позивача.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 3 серпня 2016 р. № НОМЕР_1.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма САЛД" судові витрати у сумі 3821 (три тисячі вісімсот двадцять одна) грн 41 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Виноградова О.І.