Справа № 569/4475/17
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Харечко С.П.
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
УХВАЛА

іменем України

"21" червня 2017 р. Справа № 569/4475/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "18" квітня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернувся в Рівненський міський суд з адміністративним позовом в якому просив: визнати протиправними дії Рівненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, які полягають у відмові здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання, згідно із Законом України «Про судоустрій і статус суддів» (із змінами згідно Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Вищу раду правосуддя» №1798-19 від 21 грудня 2016 року) починаючи із 05.01.2017 року без обмеження граничного розміру довічного грошового утримання, обчисленого виходячи із 90% від загального розміру заробітної плати у сумі 31 680 (тридцять одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень 00 коп., що значиться в довідці апеляційного суду Рівненської області від 14.12.2016 №5.19/1061/16 та зобовязати Рівненське обєднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 згідно із Законом України «Про судоустрій і статус суддів» (із змінами згідно Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Вищу раду правосуддя» №1798-19 від 21 грудня 2016 року) починаючи із 05.01.2017 року без обмеження граничного розміру довічного грошового утримання, обчисленого виходячи із 90% від загального розміру заробітної плати у сумі 31 680 (тридцять одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень 00 коп., що значиться в довідці апеляційного суду Рівненської області від 14.12.2016 №5.19/1061/16, зарахувавши до стажу роботи на посаді судді періоду із 20.06.1990 р. по 29.12.2005 р., а також стягнути з відповідача сплачений ним судовий збір.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 18.04.2017 адміністративний позов ОСОБА_3 до Рівненського об"єднаного управління Пенсійного Фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, які полягають у відмові здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_3 згідно із Законом України «Про судоустрій і статус суддів» (із змінами згідно Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Вищу раду правосуддя» №1798-19 від 21 грудня 2016 року) починаючи із 05.01.2017 року без обмеження граничного розміру довічного грошового утримання, обчисленого виходячи із 90% від загального розміру заробітної плати судді у сумі 31 680 (тридцять одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень 00 коп., що значиться в довідці апеляційного суду Рівненської області від 14.12.2016 р. №5.19/1061/16.

Зобов'язано Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_3 згідно із Законом України «Про судоустрій і статус суддів» (із змінами згідно Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Вищу раду правосуддя» №1798-19 від 21 грудня 2016 року) починаючи із 05.01.2017 року без обмеження граничного розміру довічного грошового утримання, обчисленого виходячи із 90% від загального розміру заробітної плати судді у сумі 31 680 (тридцять одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень 00 коп., що значиться в довідці апеляційного суду Рівненської області від 14.12.2016 №5.19/1061/16, зарахувавши до стажу роботи на посаді судді періоду із 20.06.1990р. по 29.12.2005 р..

Стягнуто з Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 640 гривень 00 копійок.

Постанову суду в межах суми стягнення за один місяць звернуто до негайного виконання.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 197 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 перебуваючи на обліку в Рівненському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області, як суддя у відставці із 15.12.2016 року, отримує щомісячне довічне грошове утримання згідно положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Рішенням Вищої ради юстиції від 08.12.2016 №3143/0/15-16 «Про звільнення ОСОБА_3 з посади судді апеляційного суду Рівненської області», ОСОБА_3 був звільнений з посади судді у зв'язку з поданням заяви про відставку та згідно наказу голови апеляційного суду Рівненської області №44 був виключений зі складу суду.

22.02.2017 року ОСОБА_3 звернувся до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Рівненської області із вимогою відновити його порушені права, шляхом перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із 90% заробітної плати, додатково включивши до стажу роботи на посаді судді період служби слідчим в органах державної безпеки. Окрім того, просив повідомити які конкретні періоди враховані до спеціального стажу із посиланням на нормативні акти, що регулюють такі правовідносини.

Рівненське об'єднане управління Пенсійного Фонду України Рівненської області листом-відповідю від 07.03.2017 року №233/10 повідомило, що стаж роботи на посаді судді обчислюється без врахування п. 34, абз. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Вищу раду правосуддя» №1798-19 від 21 грудня 2016 року (набрали чинності з 05 січня 2017 року), яким внесено зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-УІII від 02 червня 2016 року.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що протиправність дій Рівненського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Рівненської області щодо обмеження права позивача на перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% заробітної плати судді.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з такого.

Частиною першою статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішення № 8-рп/2005 від 11.10.2005, право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. Надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

В рішенні Конституційного Суду України № 3-рп/2013 від 03.06.2013 (у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст. 2, абз. 2 розділу 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) також зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо).

Згідно з п. 25 Прикінцевих і перехідних положень Закону України від 02.06.2016 № 1402-VII "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон України № 1402-VII), який набрав чинності 30.09.2016 року, право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

05.01.2017 року набрав чинності Закон України «Про Вищу раду правосуддя» №1798 -XIII від 21.12.2016 року, яким врегульовано питання пенсійного забезпечення у 2017 році суддів у відставці.

Пунктом 34, абз. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Вищу раду правосуддя» №1798-19 від 21 грудня 2016 року (набрали чинності з 05 січня 2017 року) судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання). Окрім того, щомісячне грошове утримання судді у відставці виплачується без обмеження максимальним розміром.

Аналогічні положення містяться у пункті 11 Перехідних положень Закону України №2453-VI (редакція до 25.03.2015 року), які передбачали, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

У довідці-розрахунку стажу, який дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 15.12.2016 №04.32/1079/16, на дату подання ОСОБА_3 заяви до Рівненського об"єднаного управління Пенсійного Фонду України Рівненської області, усього стаж роботи станом на 14.12.2016 становив 26 років 04 місяці 29 днів. Стаж роботи на посаді судді розпочинається 23.01.2006, як судді Костопільського районного суду Рівненської області.

На дату призначення ОСОБА_3 на посаду судді діяв Закон України від 15.12.1992 р. № 2862-XII "Про статус суддів" (далі - Закон України № 2862-XII), положення ст. 43 якого передбачали, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Наданий апеляційним судом Рівненської області розрахунок стажу для предявлення Рівненському об"єднаному управлінню Пенсійного Фонду України Рівненської області відображає, що позивач із 20.06.1990 по 29.12.2005 працював на посаді слідчого органів Державної безпеки, а тому вказаний період, в силу вимог ст. 43 Закону України № 2862-XII повинен бути зарахований до стажу роботи на посаді судді.

Наведеним вище приписам П 34, абз. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Вищу раду правосуддя» №1798-19 від 21 грудня 2016 року кореспондуються також і положення Пункт 11 Перехідних положень Закону України №2453-VI (редакція до 25.03.2015 року), які передбачали, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Статтею 58 Конституції України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до вимог статті 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

За приписами статей 21, 22 Конституції України, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до пункту 8 частини 4 статті 48 Закону України № 2453-VI, незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді (ч. 6 ст. 47 Закону).

Держава в особі Вищої ради юстиції, звільнила ОСОБА_3 з посади судді саме у зв'язку з поданням заяви про відставку, а не з інших підстав, тим самим, державний орган країни, не заперечував наявність у позивача стажу роботи судді більше 20 років, необхідного для виходу у відставку.

Таким чином, з 05.01.2017 (набрання чинності Закону України «Про Вищу раду правосуддя») щомісячне довічне грошове утримання позивача слід перерахувати, зарахувавши до стажу роботи на посаді судді, що дає право на обчислення розміру довічного грошового утримання період служби слідчим в органах Державної безпеки із 20.06.1990 р. по 29.12.2005 р..

Виходячи із зазначеного та з урахуванням розрахунку стажу, що проведений посадовими особами апеляційного суду Рівненської області, колегія суддів уважає, що період роботи слідчим та служба на посаді судді складають в сумі 26 років 04 місяці та 29 днів, що передбачає наявність права на обчислення розміру довічного грошового утримання виходячи 90% заробітної плати судді.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи, вірно застосував законодавство, яке регулює ці правовідносини та ухвалив правильне рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права. Підстави для зміни або скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області залишити без задоволення, постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "18" квітня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: А.Ю.Бучик

С.М. Шевчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області вул.Яворницького,34,м.Рівне,33001

4-третій особі: - ,