Справа № 813/2037/17
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

813/2037/17

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2017 року № 813/2037/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Гулкевич І.З., розглянувши в скороченому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інжиніринг системс Україна" про стягнення податкового боргу в сумі 154 953,72 грн,-

встановив:

Головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області (далі – ГУ ДФС у Львівській області, позивач) звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інжиніринг системс Україна" (далі – ТОВ "Інжиніринг системс Україна", відповідач) про стягнення коштів з рахунків платника податків для погашення податкового боргу з податку на додану вартість та з податку на прибуток в сумі 154 953,72 грн.

07 червня 2017 року відкрито скорочене провадження у справі. Відповідачу надано строк для подання заперечення на позов або заяви про визнання позову, роз’яснено наслідки такого неподання.

Оскільки відповідач повідомлений належним чином та з врахуванням того, що від нього не надходило заперечення на позов, суд вважає за можливе, відповідно до частини 3 статті 183-2 КАС України, розглядати справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Заборгованість ТОВ "Інжиніринг системс Україна", згідно довідки про заборгованість від 23.05.2017 року № 5736/10/13-01-17-01-09 станом на 22.05.2017 року складає 154 953,72 грн.

Так, дана заборгованість у відповідача виникла у зв'язку з несплатою до бюджету податку на додану вартість та податку на прибуток у розмірі 154 953,72 грн.

Заборгованість з податку на додану вартість та податку на прибуток виникла у зв'язку з несплатою узгодженого грошового зобов'язання, визначеного платником самостійно у податковій декларації з податку на додану вартість за від 20.01.2017 р, податковій декларації з податку на прибуток від 24.02.2017 р.

На підтвердження права звернення до суду про стягнення з відповідача даного боргу позивачем долучено копію податкової вимоги №115-23 від 07.02.2017 року.

Доказів оскарження вищевказаної податкової вимоги або сплати податкового боргу в матеріалах справи не міститься.

Відповідно до ст. 16 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (надалі – ПК України), платник податків зобов’язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 54.3.1 ст. 54 ПК, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію.

Крім того, згідно п. 54.3.3 ст. 53 ПК України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Крім того, згідно п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Отже, безспірними вимогами органів стягнення слід вважати узгоджену суму податкового зобов’язання, не сплачену платником податків у строки, визначені статтею 57 ПК України.

Згідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідачу скеровувалася податкова вимога форми № 115-23 від 07.02.2017 року.

Як вже було зазначено вище, податкова вимога ні в адміністративному, ні в судовому порядку у встановлений чинним законодавством спосіб не оскаржені, узгоджена сума податкового зобов'язання до бюджету несплачена, тобто визнається сумою податкового боргу, а відтак підлягає стягненню з відповідача.

У відповідності до п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності – шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п. 87.1 ст. 87 ПК України, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно наявної в матеріалах справи довідки про наявність боргу станом на 22.05.2017 року розмір заборгованості відповідача перед бюджетом складає 154 953,72 грн.

На даний час ця сума є узгодженою та у встановлені законом строки до бюджету не сплаченою, тобто визнається сумою податкового боргу, а, відтак, підлягає стягненню в примусовому порядку.

Відповідно до положень статті 94 КАС України не підлягають стягненню з відповідача судові витрати.

Керуючись ст. ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 160-163, 183-2, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України суд

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "Інжиніринг системс Україна" (вул. Шашкевича,44, м. Львів, код ЄДРПОУ 38345090) до бюджету податковий борг в сумі 154 953,72 грн. (сто п’ятдесят чотири тисячі дев’ятсот п’ятдесят три гривні 72 коп).

Постанова виконується негайно.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі протягом десяти днів з дня одержання копії постанови апеляційної скарги, яка подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків оскарження її в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя Гулкевич І.З.