Справа № 377/440/17
Суддя: Орел А. С.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
іменем України
Справа №377/440/17
Провадження №2-а/377/48/17
21 червня 2017 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Орла А.С., при секретарі Маряхіній І.В., з участю:
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальону управління патрульної поліції у м. Чернігові департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Біленка Сергія Олеговича про визнання дій та рішення незаконними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, -
3 червня 2017 року позивач звернувся до суду з названим адміністративним позовом з вимогами про визнання дій відповідача щодо притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР незаконними та скасувати постанову серії АР № 665932 від 27 травня 2017 року по справі про адміністративне правопорушення і закрити провадження по справі.
Позовні вимоги обґрунтовував тим, що притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним та необґрунтованим. Справа щодо нього повинна бути розглянута за місцем знаходження органу поліції, а не на місці зупинки, чим порушено його права, передбачені статтею 268 КУпАП та положення щодо процедури розгляду та дослідження доказів, встановленим статтями 245, 279, 280 КУпАП.
Відповідач надіслав заперечення з додатком оптичного диска DVD-R p з відео та фото файлами, у яких проти адміністративного позову заперечував і просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю та залишити оскаржувану постанову без змін.
Заперечення відповідач мотивував тим, що позивач своїми діями порушив вимоги п. 11.1. ПДР, - правила розташування транспортних засобів на проїзній частині, а саме: зі смуги руху, визначеної дорожнім знаком 5.16, яка призначена для повороту ліворуч, проїхав прямо, що зафіксовано на відеозаписі службового відео реєстратора. У зв`язку з цим позивач був зупинений з додержанням вимог статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» і на місці зупинки з додержанням вимог ст. 222, 251, 258, 283 КУпАП без складення протоколу про адміністративне правопорушення була винесена постанова про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу 425 грн. за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Позивач в судовому засіданні адміністративний позов підтримав і просив задовольнити, пославшись на те, що оскільки на правій смузі була перешкода для руху, - щит з тимчасовими знаками ремонтних робіт та напрямку об`їзду зліва, а також знаходився тролейбус, то щоб не створювати перешкоди для руху тролейбуса він вирішив з лівої смуги їхати прямо і тому вважає, що не було підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.
Відповідач в судове засідання не з`явився за наявності клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Свідок ОСОБА_2 суду показав, що перебував як пасажир в автомобілі, який припаркувався на проспекті Миру в м. Чернігові біля будівлі пошти під керуванням позивача. Відразу до нього під`їхав патрульний автомобіль поліції з двома поліцейськими, які повідомили про порушення водієм ПДР, а саме проїзді прямо зі смуги, призначеної для повороту ліворуч. На тому перехресті стояв щит з двома дорожніми знаками про проведення ремонтних робіт та напрямок об`їзду зліва, що зафіксовано на фотографіях, які вони зробили пізніше і тому проїхати прямо без виїзду на ліву смугу було неможливо. Однак поліцейські не взяли це до уваги, не опитали його та іншого пасажира як свідків, не пред`явили відеозапис і написали постанову про накладення штрафу.
Вислухавши пояснення позивача, показання свідка, оголосивши заперечення відповідача, дослідивши наявні письмові докази та переглянувши надіслані копії фото та відеозаписів, суд встановив наступне.
Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 665932 від 27.05.2017 р., яку виніс інспектор роти № 3 БУПП в м. Чернігові ДПП лейтенант поліції Біленко Сергій Олегович, ОСОБА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 від 02.04.2014 р., керуючи транспортним засобом KIA EDCEED, номерний знак НОМЕР_2 , 27.05.2017 р. о 17 год. 30 хв. в м. Чернігові на перехресті вул. Любецької та вул.. І.Мазепи зі смуги, призначеної для руху ліворуч, здійснив рух прямо, чим порушив розташування ТЗ на проїзній частині, п.п.11.1. ПДР і скоїв правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП, за що до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень.
Позивач оскаржив дії та рішення інспектора патрульної поліції до суду, подавши адміністративний позов з вимогами про визнання їх неправомірними, скасування постанови та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.
Суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову з наступних підстав.
Згідно статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язати діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (частина перша).
Згідно статті 9 цього Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частина друга статті 122 КУпАП передбачає відповідальність у виді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів за порушення, зокрема, правил розташування транспортних засобів на проїзній частині.
Розташування транспортних засобів на дорозі врегульовано розділом 11 ПДР України, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2011 р. (із змінами).
Відповідно до п. 11.1. цього розділу, за порушення якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2 (див. додаток 1), а за їх відсутності самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.
Аналіз правової норми п. 11.1 розділу 11 ПДР свідчить, що ця правова норма встановлює лише правила визначення кількості смуг для руху і не встановлює самих правил руху по смугах, тобто є відправною правовою нормою.
Абсолютно визначені правові норми, які встановлюють правила руху по смугах та розташування транспортних засобів на дорозі, за порушення яких передбачена відповідальність частиною другою статті 122 КУпАП, розміщені в усіх інших пунктах цього розділу, за винятком п. 11.1.
У разі наявності інформаційно-вказівних знаків п.п. 5.16 - 5.18 п. 5 розділу 33 «Дорожні знаки» ПДР або дорожньої розмітки п.п. 1.18 п. 1 розділу 34 «Дорожня розмітка» ПДР напрямки руху по смугах визначаються цими дорожніми знаками або дорожньою розміткою.
За порушення вимог дорожніх знаків або дорожньої розмітки відповідальність передбачена частиною першою статті 122 КУпАП.
При здійсненні провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідачем встановлено і доведено в судовому засіданні надісланою копією відеозапису, що позивач порушив вимоги дорожнього знаку п.п. 5.16 розділу 33 ПДР, який встановлював напрямок руху ліворуч з лівої смуги руху, проїхавши з неї прямо.
Відповідальність за вчинене правопорушення передбачена частиною першою статті 122 КУпАП.
Проте відповідач притягнув позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною другої статті 122 КУпАП, яка не встановлює відповідальності за вчинене ним правопорушення.
Таким чином, притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 122 КУпАП, не відповідає вимогам закону.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний, зокрема, з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
5) добросовісно;
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Як встановлено судом, відповідач застосував до позивача адміністративну відповідальність, не передбачену законом, тобто прийняв оскаржуване рішення не на підставі, передбаченій законом, чим порушив право позивача, передбачене статтею 7 КУпАП.
Це зобов`язує суд до захисту порушеного права шляхом скасування оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення.
Інші доводи позовної заяви про відсутність порушення ПДР, недотримання відповідачем передбаченої законом процедури притягнення до адміністративної відповідальності, порушення права на захист суд вважає необґрунтованими, не доведеними і безпідставними, оскільки вони спростовані надісланими відповідачем відеозаписами і суперечать закону.
Так, відповідно до статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» до завдань поліції віднесено, зокрема, вжиття заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень, здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення та прийняття рішень про застосування адміністративних стягнень.
Згідно положень статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції і в цьому випадку уповноваженою посадовою особою на місці вчинення правопорушення виноситься постанова в справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу незалежно від того, оспорює особа допущене порушення і адміністративне стягнення.
Що стосується вимоги про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, то вона також суперечить закону, оскільки відповідно до положень статті 222 КУпАП здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення і прийняття рішення за його наслідками відноситься до дискреційних повноважень уповноваженого органу (посадової особи) поліції і не належить до компетенції суду.
Виходячи з викладеного, адміністративний позов необхідно задовольнити частково.
Керуючись ст. 18, 19, 105, 106, 160-163, 171-2 КАС України, -
Адміністративний позов задовольнити частково.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 665932 від 27 травня 2017 року, прийняту інспектором роти № 3 БУПП в м. Чернігові ДПП лейтенантом поліції Біленком Сергієм Олеговичем, про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП.
В іншій частині адміністративного позову відмовити.
Суддя А. С. Орел