Справа № 2-а-1763/11/22
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2012-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2012 р.Справа № 2-а-1763/11/22

Категорія:4Головуючий в 1 інстанції: Дюдюн О.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Димерлія О.О. та Єщенка О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чаплинського районного суду Херсонської області від 19.08.2011 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Чаплинського району про скасування подання прокуратури, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Прокуратури Чаплинського району про скасування подання прокуратури.

Ухвалою Чаплинського районного суду Херсонської області від 19.08.2011 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Чаплинського району про скасування подання прокуратури закрито.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою місцевого суду, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що судом порушено норми процесуального права. На думку апелянта, суддя місцевого суду порушив вимоги ст. 157 КАС України, що є підставою для скасування ухвали про закриття провадження у справі та постановлення нової ухвали з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення почтових відправлень, однак в судове засідання вони не зявилися, поважність своєї неявки суду не повідомили, тому апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст.197 КАС України за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Прокуратури Чаплинського району в якому просить суд визнати дії прокуратури незаконними, щодо складених подань №104/273 від 28.01.2011 року, №104/666 від 02.03.2011 року, та №104/974 від 24.03.2011 року та скасувати їх.

Суд першої інстанції зазначив, що статтею 123 Конституції України визначено, що організація і порядок діяльності органів прокуратури України визначаються законом. За змістом ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»при виявленні порушень закону прокурору або його заступники у межах своєї компетенції мають право вносити подання залежно від характеру порушень, тобто подання прокурора один із основних правових засобів реагування прокурора на виявлені порушення закону.

Відповідно до вказаної статті подання з вимогами усунення порушень закону, причин цих порушень і умов, що їм сприяють, вноситься прокурором, його заступником у державний орган, громадську організацію або посадовій особі, які наділені повноваженнями усунути порушення закону і підлягає невідкладному виконанню.

Частиною 2 ст. 4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлено інший порядок судового вирішення.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги про скасування подання прокурора Чаплинського району не підлягають розгляду в суді, позивач обрав неналежний спосіб захисту свого права і адміністративний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, у звязку з чим відповідно до п.1 ч. 1 ст. 157 КАС України провадження у справі було закрито.

Проте колегія судів не може погодитися з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції в ухвалі про закриття провадження у справі не роз'яснив позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи, а саме яким чином і в порядку якого провадження можна розглядати спір щодо оскарження протесту прокурора.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, Кожен має право звертатися за захистом своїх прав до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини; кожен має право після використання всіх національних засобів правового захисту звертатися за захистом своїх прав і свобод до відповідних міжнародних судових установ чи до відповідних органів міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна; кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Крім того, за змістом статті 2, пункту 1 частини 1 статті 17 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод. Із наведеної норми закону випливає, що позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта. Проте ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Отже, протест прокурора дійсно не є рішенням суб'єкта владних повноважень, який має обов'язкову силу для виконання, він не спричиняє виникнення будь-яких прав і обов'язків осіб чи суб'єктів владних повноважень, крім обов'язку відповідного органу щодо його розгляду. Протест прокурора не порушує прав та законних інтересів заявника, оскільки він підлягає подальшому вирішенню органом, якому протест внесено та прийняття цим органом.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано застосував приписи п.1 ч. 1 ст. 157 КАС України, оскільки в разі застосування цієї процесуальної норми суд зобовязаний розяснити позивачеві до суду якої юрисдикції відноситься розгляд таких справ, що не було дотримано судом. Суд першої інстанції повинен був розглянути справу по суті , дослідити обставини справи і у залежності від встановленого та наявності порушеного права позивача прийняти відповідне рішення по суті спору.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку, що підстави для закриття провадження у справі на підставі ст. 157 КАС України у суду першої інстанції були відсутні.

Оскільки при винесенні ухвали порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, суд апеляційної інстанції, відповідно до п. 4 ст. 204 КАС України, приходить до висновку про скасування оскаржуваної ухвали з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 199, 204, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Чаплинського районного суду Херсонської області від 19.08.2011 року скасувати.

Направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Зуєва Л.Є.

суддя Димерлій О.О.

суддя Єщенко О.В.