Справа № 804/5462/16
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2016 р. Справа № 804/5462/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді судді суддіОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_4 до Міністерства внутрішніх справ України в якому позивач, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просить:
визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо неповідомлення Пенсійному фонду України про підстави перерахунку моєї пенсії відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;
зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України повідомити Пенсійному фонду України про наявні підстави перерахунку моєї пенсії з 28.12.2015 року відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що є пенсіонером органів внутрішніх справ, якому пенсія призначена відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Вважає, що законодавством йому гарантовано право на перерахунок пенсії у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за вказаним Законом. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 встановлено грошове забезпечення поліцейських, що надає йому право на перерахунок пенсії. Звернувшись до відповідача з листом про отримання інформації щодо того чи виконав відповідач вимоги законодавства щодо направлення органам Пенсійного фонду інформації про зміну розміру грошового забезпечення, позивач отримав відповідь про те, що розмір грошового забезпечення не змінювався та інформація до органів Пенсійного фонду не направлялась.
Представник відповідача надав заперечення в яких зазначив, що постанову КМУ №988 не можна розглядати як акт, яким було змінено розмір і види грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, оскільки цим нормативно-правовим актом було встановлено види і розмір грошового забезпечення поліцейських Національної поліції. До 7 листопада 2015 року такої категорії працюючих, як «поліцейські» в Україні узагалі не існувало, отже грошове забезпечення поліцейських встановлювалось в Україні вперше. Отже, постанову КМУ №988 не можна вважати підставою для перерахунку пенсій, зазначену в пункті 1 Порядку, оскільки цей акт не змінює розмір та не вводить нові додаткові види грошового забезпечення для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), а встановлює види і розмір грошового забезпечення для поліцейських. Порядок не передбачає перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах Закону, з урахуванням видів грошового забезпечення , щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством для поліцейських.
Представник позивача просив позов задовольнити, не заперечував щодо розгляду справи в порядку письмового провадження.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 є пенсіонером органів внутрішніх справ, якому пенсія призначена відповідно до положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 pоку №2262-XII (далі - Закон №2262-XII).
На звернення позивача щодо отримання інформації щодо того чи виконав відповідач вимоги законодавства щодо направлення органам Пенсійного фонду інформації про зміну розміру грошового забезпечення, останній отримав відповідь від 29.04.2016 року №15/2-Р-595 в якій зазначено, що на сьогодні для здійснення перерахунку пенсій пенсіонерам з числа колишніх осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, які отримують пенсію на підставі Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон), немає достатніх законних підстав.
Оскільки після набрання чинності Законом України від 24 грудня 2015 року № 900-УІІІ, а саме після 29 грудня 2015 року, актів Уряду, якими б змінювалися розміри чи вводилися нові види грошового забезпечення зазначеної категорії осіб не прийнято, для відповідного повідомлення Пенсійного фонду немає достатніх законних підстав.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступних мотивів.
Відповідно до частини третьої статті 63 Закону №2262-XII (у редакції Закону з 07.11.2015), усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Отже, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.
Згідно пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. №45 (надалі - Порядок №45), перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом (далі - особи), або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" внесено зміни та підвищено грошове забезпечення поліцейських.
Відповідно до абзацу другого пункту 15 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" зі змінами, внесеними Законом України від 23.12.2015 №900-VIII), за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.
Статтею 102 Закону України "Про Національну поліцію" закріплено, що пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Законом України №900-VIII від 23.12.2015 статтю 63 Закону №2262-XII доповнено новою частиною такого змісту: "Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських".
Враховуючи, що саме постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" встановлено грошове забезпечення поліцейських, яке, за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, суд вважає, що таке збільшення є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції.
При цьому, суд вважає помилковими доводи відповідача про те, що Закон України від 23.12.2015 №900-VIII набув чинності після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988, а тому не має зворотної дії в часі, відповідно, правових підстав для перерахунку позивачеві немає.
Так, загальновідомо, що зворотна дія нормативно-правового акта у часі - це дія нового нормативно-правового акта на факти та відносини, що мали місце до набуття ним чинності.
У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.
На день набрання чинності Законом №900-VIII постанова Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 діяла і є чинною на день розгляду справи по суті.
За приписами пункту 2 Порядку № 45, вказане рішення Кабінету Міністрів України зобов'язувало відповідача повідомити у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій вказаній категорії військовослужбовців.
Системний аналіз наведених правових норм при застосуванні до правовідносин, що є предметом судового дослідження, вказує на те, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, яка полягає у не повідомленні Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсії позивачеві.
Відповідно до ч.2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
Отже, дослідивши наявні докази в матеріалах справи, встановивши протиправну бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України та враховуючи існування в Україні єдиної державної системи пенсійного забезпечення, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права буде зобов'язання Міністерства внутрішніх справ України надіслати інформацію про зміни у грошовому забезпеченні до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для здійснення перерахунку пенсії позивачу.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, а тому підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправним бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо не надіслання інформації про зміни у грошовому забезпеченні до Пенсійного фонду України для здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_4.
Зобовязати Міністерство внутрішніх справ України надіслати інформацію про зміни у грошовому забезпеченні до Пенсійного фонду України для здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_4.
Стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі 580,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3