Справа № 369/8599/16-а
Суддя: Волчко А. Я.
Дата ухвалення: 2017-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/8599/16-а
Провадження № 2-а/369/76/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

09.06.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчка А.Я.

секретаря Раситюк М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 митниці ДФС, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 зверувся до суду із вказаним позовом ОСОБА_2 митниці ДФС, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Свої вимоги мотивував тим, що 18.08.2016 року заступником начальника ОСОБА_2 митниці ДФС - начальником Управління боротьби з митними правопорушеннями ОСОБА_3, за результатами розгляду справи про ПМП №0158/50803/16 винесено постанову, якою визнано винним громадянина України ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.477 МК України, та накладено адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

На позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. за ст.477 Митного кодексу України, а саме за: порушення встановленого законодавством порядку вивезення товарів з території вільної митної зони, зокрема, товару - яхти, бортовий реєстраційний номер «КИВ 5208 К», дата державної реєстрації - 16.05.2012, модель «SPORTINA 595», країна реєстрації - Україна.

Позивач стверджує, що оскаржувана постанова є незаконною, а тому підлягає скасуванню, оскільки винесена без повного та належного дослідження всіх обставин справи та наданих ним доказів, без дотримання принципу рівності перед законом, не пропорційно, без дотримання балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване вказане рішення, окрім того відповідач прийняв постанову за відсутності позивача, що на думку останнього є грубим порушенням його права на захист. Про зміст вказаної постанови позивач дізнався лише 06.09.2016 року.

Тому просив поновити йому строк на оскарження постанови ОСОБА_2 митниці ДФС від 18.08.2016 року у справі про порушення митних правил за №0158/50803/16; постанову ОСОБА_2 митниці ДФС від 18.08.2016 року у справі про порушення митних правил №0158/50803/16 скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю у його діях складу правопорушення, відповідальність , за яке передбачена ст.. 477 Митного кодексу України.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Надіслали письмову заяву з прохання слухати справу за їх відсутності, додатково надали до суду заперечення, в яких просили відмовити в задоволенні позову.

Суд вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав:

Судом встановлено, що 11.08.2016 року біля 20:00 год. до зони митного контролю митного поста «Скадовськ» ОСОБА_2 митниці ДФС (Скадовський морський торгівельний порт) надійшла яхта, бортовий реєстраційний номер «КИВ 5208 К», дата державної реєстрації - 16.05.2012, модель «SPORTINA 595», країна реєстрації - Україна, під керуванням громадянина України ОСОБА_1, яка слідувала з вільної економічної зони «Крим» на материкову частину України.

Відповідно до суднового білету СБ №000428 вказана яхта належить громадянину ОСОБА_1

При проведенні митних формальностей ОСОБА_1 була надана «пассажирская таможенная декларация», яка була оформлена на вказану яхту «на відхід» Кримською митницею Федеральної митної служби Росії.

Як вбачається із матеріалів справи, під час опитування ОСОБА_1 повідомив, що вказана яхта з травня 2012 року по 10.08.2016 перебувала у м. Євпаторія (АР Крим) без виходу за межі порту. У звязку з неможливістю проведення перереєстрації строку дії суднового білету та свідоцтва про придатність малого судна до плавання на тимчасово окупованій території, ОСОБА_1 вирішив перемістити яхту на материкову частину України морським шляхом. Під час переміщення морем з м. Євпаторія (АР Крим) до порту Скадовськ (Україна) яхта слідувала уздовж берегової лінії не залишаючи 12 мильну зону.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 вчинив порушення митних правил, передбаченого ст.477 Митного Кодексу України, а саме: порушення встановленого законодавством порядку вивезення товарів з території вільної митної зони, зокрема, товару - яхти, бортовий реєстраційний номер «КИВ 5208 К», дата державної реєстрації - 16.05.2012, модель «SPORTINA 595», країна реєстрації - Україна.

Як вбачається із матеріалів справи, за даним фактом 12.08.2016 посадовою особою ОСОБА_2 митниці ДФС стосовно ОСОБА_1 був складений протокол про порушення митних правил №0158/50803/16 за ознаками ст.477 МК України, копію протоколу надано правопорушнику та повідомлено дату розгляду справи.

Факт вивезення вказаної яхти громадянином України ОСОБА_1 з території вільної митної зони (м. Євпаторія), яка розташована на тимчасово окупованій території АР Крим, в зоні закритого Україною пункту пропуску «Євпаторійський морський порт», підтверджується показами свідка ОСОБА_5, який допомагав у переміщенні яхти до порту «Скадовськ».

18.08.2016року заступником начальника ОСОБА_2 митниці ДФС - начальником Управління боротьби з митними правопорушеннями ОСОБА_3, за результатами розгляду справи про ПМП №0158/50803/16 винесено постанову, якою визнано винним громадянина України ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.477 МК України, та накладено адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., копію постанови в цей же день направлено правопорушнику поштою за місцем проживання.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. накладено обґрунтовано, в межах санкції ст.477 Митного кодексу України.

Таким чином, при здійсненні провадження у справі про ПМП №0158/50803/16 конституційні права ОСОБА_1 не порушені, протокол про ПМП складено на законних підставах у відповідності до вимог ст.494 МК України, постанову про накладення адміністративного стягнення винесено обґрунтовано, відповідно до вимог ст.477, ст.ст.522-527 МК України, підстави щодо скасування постанови митного органу відсутні, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Доводи позивача ОСОБА_1 щодо скасування постанови ОСОБА_2 митниці ДФС від 18.08.2016 у справі про ПМП №0158/50803/16, неправильної кваліфікації його дій за ст.477 МК України, про відсутність в його діях складу порушення митних правил за ознаками ст.477 МК України, є необґрунтованими, та не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Відповідно до п.57 ст.4 МК України, всі будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі, валютні та культурні цінності, електроенергія, крім транспортних засобів комерційного призначення, відносяться до категорії товару.

Згідно до ч.ч. 1 та 2 ст.318 МК України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборіввідповідно до Митного кодексу України та інших законів України.

Так, відповідно до ст.4 Закону України «Про загальні засади створення і функціонування спеціальних (вільних) економічних зон» від 13.10.1992 №2673-ХІІ (далі - Закон №2673-XII), на території спеціальної (вільної) економічної зони діє законодавство України з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом або законом про створення конкретної спеціальної (вільної) економічної зони.

Статтею 23 Закону №2673-XII встановлено, що в'їзд у спеціальну (вільну) економічну зону з території України та виїзд із спеціальної (вільної) економічної зони на територію України громадян України, іноземних громадян та осіб без громадянства здійснюються без будь-яких обмежень, якщо інше не встановлено законом про створення конкретної спеціальної (вільної) економічної зони.

Відповідно до п.3.2, п.3.3 ст.З Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» від 12.08.2014 №1636-VII (далі - Закон №1636-VII) у межах ВЕЗ «Крим» створюється вільна митна зона, що за своїм функціональним типом є одночасно вільною митною зоною комерційного, сервісного та промислового типу, згідно із статтею 430 Митного кодексу України. Особливості правового режиму ВЕЗ «Крим» та вільної митної зони на її території визначаються цим Законом з урахуванням норм Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 №1207-VII (далі - Закон №1207-VII).

Згідно пунктів 1.1 та 1.2 ст.1 Закону №1636-VII, ВЕЗ «Крим» запроваджується у межах двох адміністративно-територіальних одиниць України: Автономної ОСОБА_6 Крим та міста Севастополя. Адміністративний кордон між територією ВЕЗ «Крим» та іншою територією України збігається із суходільним адміністративним кордоном між Автономною ОСОБА_6 Крим та ОСОБА_2 областю.

Пунктом 1.3 Закону №1636-VII передбачено, що територія ВЕЗ «Крим поширюється на виключну морську економічну зону України, визначену такою з нормами Конвенції Організації Обєднаних Націй з морського права 1982 року. Угодою про імплементацію частини XI Конвенції від 10 грудня 1982 року, а саме територіальне море України і прилеглі зони, протокол, що використовуютьс міжнародного судноплавства, континентальний шельф, відкрите море, режим ос- та міжнародний район морського дна, а також на повітряний простір над півост] Крим, визначений таким відповідно до Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 року.

Згідно зі ст.5 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11 №1777-ХІІ до територіального моря України належать прибережні морські шириною 12 морських миль, відлічуваних від лінії найбільшого відпливу як на материку, так і на островах, що належать Україні, або від прямих вихідних лінії з'єднують відповідні точки.

Відповідно до п.2 ст.ЗЗ Конвенції ООН по міжнародному морському ц (ратифікована Законом України №728-XIV від 03.06.1999), прилегла зона не м розповсюджуватися за межі двадцяти чотирьох миль від вихідних ліній, від яких відміряється ширина територіального моря.

Згідно зі ст.6 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1 №1777-ХІІ води портів України, обмежені лінією, яка проходить через постійні порі споруди, які найбільше виступають у бік моря, а також морські води, розташовані в берега від прямих вихідних ліній, прийнятих для відліку ширини територіального моря України, є внутрішніми водами України.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. З Закону №1207-VII, сухопутна територія ОСОБА_6 Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій тимчасово окупованою територією.

Згідно ст.4 Закону № 1207-VII, на тимчасово окупованій території на строк j цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасої окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумі реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до п.3.4 ст.З Закону №1636-VII, митні формальності, повязані переміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення т громадян через адміністративний кордон ВЕЗ «Крим», здійснюються у зона митного контролю, розташованих у місцях, визначених статтею 329 МК України.

Статтею 329 МК України встановлено, що з метою забезпечення здійсненні органами доходів і зборів митного контролю товарів, транспортних засобів, ще переміщуються через митний кордон України, проведення заходів, пов'язаних з виявленням, попередженням та припиненням контрабанди і порушень митних правил, у пунктах пропуску через державний кордон України, на територіях морських і річкових портів, аеропортів, на залізничних станціях та на територіях підприємств, вільних митних зон, митних складів, складів тимчасового зберігання, а також в інших місцях, визначених відповідно до цього Кодексу, створюються зони митного контролю.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.04.2014 №424-р «Про тимчасове закриття пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю», тимчасово закрито пункти пропуску та пункти контролю, зокрема міжнародний пункт пропуску «Євпаторійський морський порт».

Відповідно до п.31 постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 №367 «Про затвердження Порядку вїзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї», контроль за вїздом на тимчасово окуповану територію України та виїздом з неї осіб, транспортних засобів і переміщенням вантажів здійснюється в контрольних пунктах уповноваженими службовими особами контрольних органів і служб.

Додатком 1 до вказаної постанови затверджено Перелік контрольних пунктів вїзду на тимчасово окуповану територію України/виїзду з неї.

Зокрема, встановлено контрольні пункти вїзду на тимчасово окуповану територію України/виїзду з неї для автомобільного сполучення - «Каланчак», «Чаплинка», «Чонгар» та контрольні пункти вїзду на тимчасово окуповану територію України/виїзду з неї для залізничного сполучення - «Херсон», «Мелітополь», «Вадим», «Новоолексіївка».

З огляду на викладене, вивезення товарів з вільної митної зони ВЕЗ «Крим» можливо лише через встановлені контрольні пункти вїзду на тимчасово окуповану територію України/виїзду з неї.

Тобто, громадянином України ОСОБА_1 здійснено вивезення яхти модель «SPORTINA 595», р.н. «КИВ 5208 К», з території вільної митної зони (м. Євпаторія), в зоні закритого Україною пункту пропуску «Євпаторійський морський порт», тимчасово окупованої території АР Крим.

Пунктом 1 ч.1 ст.491 МК України встановлено, що підставами для порушення справи про порушення митних правил є безпосереднє виявлення посадовою особою митного органу порушення митних правил.

Згідно норми Митного законодавства, а саме ст.458 МК України - порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні ( умисні або з необережності ) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений Митним кодексом України та іншими законодавчими актами України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, предявлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Дії ОСОБА_1 охоплюються складом порушення митних правил, передбаченого ст.477 МК України, а саме: порушення встановленого законодавством порядку вивезення товарів з території вільної митної зони, зокрема, товару - яхти, р.н. «КИВ 5208 К», модель «SPORTINA 595».

Частина 1 ст.494 МК України зобовязує посадову особу митного органу скласти відповідний протокол у разі виявлення порушення митних правил.

На виконання вимог закону, 12.08.2016 посадовою особою ОСОБА_2 митниці ДФС стосовно ОСОБА_1 був складений протокол про ПМП №0158/50803/16 за ознаками ст.477 МК України, копію складеного протоколу надано правопорушнику та повідомлено про місце та час розгляду справи.

Відповідно до ст.495 Митного кодексу України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про ПМП, документи щодо митного оформлення яхти модель «SPORTINA 595», р.н. «КИВ 5208 К», покази правопорушника ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_5, є доказами у справі.

Згідно до вимог ч.4 ст.266 МК України, у разі самостійного декларування товарів, декларант, тобто ОСОБА_1, несе відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі.

За таких обставин суд приходить до висновку, що протокол про порушення митних правил №0158/50803/16 за ст.477 МК України посадовою особою митниці стосовно ОСОБА_1 складено на законних підставах, зібрані у справі докази свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 ознак порушення митних правил, передбаченого ст.477 МК України та повністю спростовують доводи Позивача про необґрунтованість складеного протоколу.

У призначений час ОСОБА_1 до ОСОБА_2 митниці ДФС не зявився, клопотання про перенесення розгляду справи та документи щодо неможливості участі у розгляді справи, до митного органу не направляв.

З урахуванням викладеного, 18.08.2016 року заступником начальника ОСОБА_2 митниці ДФС - начальником УБМП ОСОБА_3, за результатами розгляду справи про ПМП №0158/50803/16 винесено постанову, якою ОСОБА_1 за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст.477 МК України, притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн., згідно санкції вказаної статті Митного кодексу України. Копію постанови в цей же день листом за №2415/21-70-20 направлено правопорушнику.

Таким чином, посадові особи ОСОБА_2 митниці ДФС під час здійснення провадження у справі про ПМП №0158/50803/16 та винесенні постанови про притягнення ОСОБА_1 за порушення вимог ст.477 МК України до передбаченої законом відповідальності, діяли відповідно до вимог закону, при цьому конституційні права ОСОБА_1 не порушені.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність в його діях субєктивної сторони є необгрунтованими.

Інформація про окупацію АР Крим та закриття Україною пунктів пропуску та пунктів контролю на території АР Крим є загальновідомою та неодноразово висвітлювалася в засобах масової інформації. Отже, факт окупації Криму, відсутність на півострові Крим органів державної влади та державного контролю України були достовірно відомі ОСОБА_1

Перед прийняттям рішення щодо переміщення яхти із закритого Україною пункту пропуску «Євпаторійський морський порт» АР Крим, ОСОБА_1 повинен був усвідомлювати, що під час вїзду до Скадовського морського торговельного порту (Україна), у нього виникнуть певні труднощі, але ОСОБА_1 легковажно розраховував на їх ненастання.

Незнання вимог діючого законодавства не звільняють ОСОБА_1 від передбаченої законом відповідальності і не є підставами для закриття провадження у справі.

Вищевикладене свідчить, що доводи ОСОБА_1 про необґрунтованість постанови митного органу від 18.08.2016 є безпідставними та суперечать вимогам діючого законодавства.

Аналізуючи зазначені норми Митного кодексу України, суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів позивача, також суд не приймає до уваги доводи позивача, що відповідачем було протиправно позбавлено його прав, закріплених у ст. 498 Митного кодексу України, а також обмежено в ефективному засобі юридичного захисту, чим порушено ст. 13 Конвенції "Про захист прав людини та основоположних свобод".

Так, відповідач ОСОБА_2 митниця ДФС України завчасно та належним чином повідомляла позивача про дату та час розгляду справи про порушення митних правил, однак останній не з'явився на розгляд справи, не скористався своїми правами, та не надав будь-яких доказів на підтвердження поважності неявки на розгляд його справи, зокрема: лікарняних листів, наказу про відрядження, тощо. Таких доказів позивач не надав і під час розгляду справи судом.

За приписами ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або подання прокурора на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або подання прокурора без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Якщо буде встановлено, що постанову винесено органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 2 статті 70 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Частиною 3 статті 70 КАС України встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги, а відповідно до ч. 4 ст. 70 цього Кодексу, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідачем надано суду належні та допустимі докази на підтвердження правомірності свого рішення про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 477 Митного кодексу України, та винесення оскаржуваної постанови у справі про порушення митних правил від 18.08.2016 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Зважаючи на те, позивач отримав вказану постанову лише 06.09.2016 року та не був присутній під час розгляду справи, суд вважає за можливе поновити позивачу строк звернення з позовом до суду.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 33-35, 268 КУпАП, ст.ст. 9, 11, 69, 70, 100, 159, 161-163 КАС України, ст. 4, 93, 95, 192, 200, 318, 329, 458, 460, 477, 491, 522, Митного кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 митниці ДФС, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: А.Я. Волчко