Справа № 288/60/17
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Руденко В.О.
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
УХВАЛА

іменем України

"21" червня 2017 р. Справа № 288/60/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Андрушівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Брусилівського районного суду Житомирської області від "03" березня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Андрушівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов'язання провести нарахування та виплату щомісячного довічного грошового утримання,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Андрушівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити з 06.10.2016 щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90% грошового утримання судді, якій працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням виплачених сум.

Постановою Брусилівського районного суду Житомирської області від 03.03.2017 позов задоволено.

Зобов'язано Андрушівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплачувати судді у відставці ОСОБА_3 з 06.10.2016 року щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням виплачених сум.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640 (шістьсот сорок гривень).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Андрушівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 21 вересня 2016 року Вищою юстиції України розглянуто подання про звільнення суддів з посад та запропоновано звільнити з посади, зокрема, й суддю Попільнянського районного суду Житомирської області ОСОБА_3

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 22.09.2016 року №1600-VIII позивача було звільнено з посади судді у звя'зку з поданням заяви про відставку. Постанова набула чинності з дня проголошення, згідно ч.2 ст.138 Регламенту Верховної Ради України.

Згідно наказу голови Попільнянського районного суду Житомирської області від 05 жовтня 2016 року № 35/К позивача відраховано зі штату суду у зв'язку з поданням заяви про відставку.

З Подання про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 05.10.2016 року та розрахунку стажу роботи судді, який дає право на відставку, убачається, що стаж роботи позивача станом на 22.09.2016 року складає 25 роки 06 місяців 14 днів.

07.12.2016 року позивач звернувся із заявою до Андрушівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про призначення щомісячного грошового утримання в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Листом від 16.01.2017 року № 92/В-8 відповідач відмовив позивачу в перерахунку та виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. Вважає, що відмова відповідача у нарахуванні та виплаті йому щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90% грошового утримання судді, який працював на відповідній посаді є незаконною і порушене право підлягає судовому захисту.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність дій відповідача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з такого.

Частиною першою статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішення № 8-рп/2005 від 11.10.2005, право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. Надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

В рішенні Конституційного Суду України № 3-рп/2013 від 03.06.2013 (у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст. 2, абз. 2 розділу 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) також зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо).

Згідно з п. 25 Прикінцевих і перехідних положень Закону України від 02.06.2016 № 1402-VII "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон України № 1402-VII), який набрав чинності 30.09.2016 року, право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

05.01.2017 року набрав чинності Закон України «Про Вищу раду правосуддя» №1798 -XIII від 21.12.2016 року, яким врегульовано питання пенсійного забезпечення суддів у відставці.

Пунктом 34, абз. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Вищу раду правосуддя» №1798-19 від 21 грудня 2016 року (набрали чинності з 05 січня 2017 року) судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання). Окрім того, щомісячне грошове утримання судді у відставці виплачується без обмеження максимальним розміром.

Аналогічні положення містяться у пункті 11 Перехідних положень Закону України №2453-VI (редакція до 25.03.2015 року), які передбачали, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

У довідці, яка дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 01.09.2016, на дату подання ОСОБА_3 заяви до пенсійного органу, усього стаж роботи станом становив 25 років. Стаж роботи на посаді судді розпочинається 2004, як судді Попільнянського районного суду Житомирської області.

На дату призначення ОСОБА_3 на посаду судді діяв Закон України від 15.12.1992 р. № 2862-XII "Про статус суддів" (далі - Закон України № 2862-XII), положення ст. 43 якого передбачали, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Наданий Попільнянським районним судом Житомирської області розрахунок стажу для пред'явлення Андрушівському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України в Житомирській області відображає, що позивач із 28. 05.1985 по 17. 06.1987 проходив строкову службу, з жовтня 1991 по червень 1999 - працював на посаді слідчого органів УМВС України, з 30. 06.1999 - 25. 02.2004 - працював начальником Брусилівського управління юстиції в Житомирській області, а тому вказаний період, в силу вимог ст. 43 Закону України № 2862-XII повинен бути зарахований до стажу роботи на посаді судді.

Наведеним вище приписам П 34, абз. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Вищу раду правосуддя» №1798-19 від 21 грудня 2016 року кореспондуються також і положення Пункт 11 Перехідних положень Закону України №2453-VI (редакція до 25.03.2015 року), які передбачали, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Статтею 58 Конституції України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до вимог статті 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

За приписами статей 21, 22 Конституції України, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до пункту 8 частини 4 статті 48 Закону України № 2453-VI, незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді (ч. 6 ст. 47 Закону).

Держава в особі Верховної Ради України, звільнила ОСОБА_3 з посади судді саме у зв'язку з поданням заяви про відставку, а не з інших підстав.

Виходячи із зазначеного стаж роботи позивача що передбачає наявність права на обчислення розміру довічного грошового утримання виходячи 90% заробітної плати судді

Суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи, вірно застосував законодавство, яке регулює ці правовідносини та ухвалив правильне рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

Згідно з ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Андрушівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, постанову Брусилівського районного суду Житомирської області від "03" березня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: А.Ю.Бучик

С.М. Шевчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Андрушівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Вобяна,15,м.Андрушівка,Андрушівський район, Житомирська область,13401

4-третій особі: - ,