Справа № 129/3232/16-а
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

22 червня 2017 року м. Київ К/800/20874/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Єрьомін А.В., розглянувши матеріали касаційної скарги Гайсинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на постанову Гайсинського районного суду Вінницької області від 16 березня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Гайсинському районі Вінницької області про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у Гайсинському районі Вінницької області про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Гайсинського районного суду Вінницької області від 16 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2017 року, позов задоволено.

Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Гайсинському районі Вінницької області щодо не призначення і не нарахування ОСОБА_1 пільгової пенсії відповідно до вимог статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Скасовано рішення в формі протоколу № 1380 від 30 листопада 2016 року управління Пенсійного фонду України у Гайсинському районі Вінницької області про відмову в призначенні ОСОБА_1 пільгової пенсії відповідно до вимог статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Гайсинському районі Вінницької області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пільгову пенсію за віком відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 21 листопада 2016 року.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Гайсинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області звернулося з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій просить їх скасувати та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що ОСОБА_1 з 13 березня 1964 року постійно проживає в с. Карбівка Гайсинського району, яке відповідно до Постанови КМ УРСР № 106 від 23 липня 1991 року, віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Позивач має посвідчення громадянки, яка постійно проживає або працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю 4 категорії серії В-1 № 015598, яким підтверджується, що вона відповідно до пункту 2 частини першої статті 14 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» є особою, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за станом на 1 січня 1993 року прожила у цій зоні не менше чотирьох років.

Крім того, право на отримання пенсії зі зменшенням пенсійного віку також підтверджено: показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, жителів с. Карбівки вул. Лісова, які підтвердили те, що позивач з народження і по даний час проживає в АДРЕСА_1; паспортом НОМЕР_1, з якого вбачається, що позивачу на день звернення за призначенням пенсії виповнилось 52 роки і у неї виникло право на отримання пенсії зі зменшенням пенсійного віку; свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, укладеного 04 березня 1989 року, про що вчинено актовий запис № 4 від 04 березня 1989 року виконкомом Карбівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області; посвідченням громадянки, яка постійно проживає або працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю 4 категорії серії В-1 № 015598; довідкою виконкому Карбівської сільської ради Гайсинського району від 24 листопада 2016 року № 1335, відповідно до якої позивач постійно проживає з 06 серпня 1983 року по 19 січня 1992 року, з 04 квітня 1993 року по даний час в с. Карбівка Гайсинського району, яке внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС зазнало підвищеної радіоекологічної забрудненості і відноситься до 4 категорії згідно Постанови КМ УРСР від 23 липня 1991 року № 106; відповідно до записів копії домової книги Карбівської сільської ради позивач зареєстрована в с.Карбівка Гайсинського району 06 серпня 1983 року, повторно 04 квітня 1993 року.

Відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» потерпілі від Чорнобильської катастрофи особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або працюють у зоні посиленого радіоекологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років мають право на призначення та виплату пенсії із зменшенням пенсійного віку на 2 роки за умови постійного проживання або постійної роботи у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період, та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років, яка провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи вказані докази, які підтверджують факт постійного проживання позивача в зоні посиленого радіоекологічного контролю станом на 01 січня 1993 року не менше чотирьох років, суди попередніх інстанцій прийшли до висновку про те, що позивач має право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 7 липня 2010 року №2453-VI та частини третьої статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) від 6 липня 2005 року № 2747-IV Вищий адміністративний суд України переглядає судові рішення місцевих та апеляційних адміністративних судів у касаційному порядку як суд касаційної інстанції.

Згідно з частиною третьою статті 211 КАС України підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

За змістом пункту 4 частини другої статті 213 КАС України касаційна скарга повинна бути обґрунтованою, тобто містити посилання на помилкове застосування судами норм матеріального права, які не підлягають застосуванню до спірних відносин; та/або неправильне застосування норм матеріального права, які хоч і підлягають застосуванню, проте неправильно витлумачені судами; та/або порушення судами норм процесуального права (та пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи, у випадку, якщо оскаржується судове рішення по суті).

Виходячи з викладеного, зазначена касаційна скарга не є обґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки були належним чином досліджені й оцінені судами, а заявник не наводить підстав вважати, що суди при цьому неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Виходячи з викладеного, та керуючись статтями 211, 213, 214 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Гайсинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на постанову Гайсинського районного суду Вінницької області від 16 березня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Гайсинському районі Вінницької області про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала оскарженню не підлягає, може бути переглянути Верховним Судом України у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя А.В. Єрьомін