Справа № 826/7244/16
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

27 червня 2017 року №826/7244/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доКиївської обласної державної адміністрації
провизнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київської обласної державної адміністрації, у якій просить суд:

1) визнати протиправною відмову Київської обласної державної адміністрації у видачі посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії ОСОБА_1;

2) зобов'язати Київську обласну державну адміністрацію визначити ОСОБА_1 статус постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії та видати відповідне посвідчення.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 є потерпілим від Чорнобильської катастрофи - громадянином, який зазнав впливу радіоактивного випромінювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідним посвідченням 4 категорії, причинний зв'язок між захворюванням позивача та наслідками Чорнобильської катастрофи встановлено експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії Міністерства охорони здоров'я та Міністерства надзвичайних ситуацій України. Зазначив, що при зверненні для видачі посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, надано усі необхідні документи згідно Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №51 від 20.01.1997. Вказав, що Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII жодним чином не позбавляє його статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи і не може бути підставою для відмови у задоволенні його заяви.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, мотивуючи тим, що статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи 4 категорії та відповідне посвідчення діє на час постійного проживання або роботи чи постійного навчання у зоні посиленого радіоекологічного контролю. Вказав, що довідка МСЕК серія АВ №0206446 про встановлення позивачу групи інвалідності, пов'язаної з впливом аварії на Чорнобильській АЕС, видана 11.02.2015, після набрання чинності Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VII, яким виключено абзац 5 частини другої статті 2 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме, виключено зону посиленого радіоекологічного контролю.

Розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 має статус громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіологічного контролю (категорія 4), що підтверджується наявною в справі копією посвідчення серії НОМЕР_1, виданого Київською обласною радою 15.11.1995.

Згідно експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії №21 від 29.01.2015, при медичному обстеженні у позивача було виявлено захворювання, пов'язане з впливом аварії на Чорнобильській атомній електростанції.

За даними довідки до акта огляду МСЕК серії АВ №0206446 від 11.02.2015, позивачу було встановлено ІІ групу інвалідності довічно внаслідок захворювання, пов'язаного з впливом аварії на Чорнобильській атомній електростанції.

У березні 2015 року позивач звернувся до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області із заявою про внесення подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для встановлення йому статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії І, як інваліду ІІ групи, у зв'язку із захворюванням щодо якого встановлено причинний зв'язок з Чорнобильською катастрофою.

Листом Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області від 26.03.2015 № 3053 позивачу було відмовлено у прийнятті документів для встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії І та повідомлено про відсутність правових підстав для оформлення подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для оформлення відповідного посвідчення категорії І.

Підставою для відмови у прийнятті документів для встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії І став лист Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації №05-49-143 від 23.01.2015, у відповідності до якого Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області зобов'язувалося не приймати документи громадян на оформлення посвідчень постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії І із числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4.

ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області, Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, третя особа: виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області, в якому просив визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області та Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації у прийнятті документів для встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1; зобов'язати Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області прийняти документи та внести подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для встановлення йому статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1; зобов'язати Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації визначити статус постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії І та видати відповідне посвідчення встановленого законом зразка.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.09.2015 у справі 357/8254/15-а адміністративний позов задоволено:

визнано протиправною відмову Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області та Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації у прийнятті документів ОСОБА_1 для встановлення йому статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії І;

зобов'язано Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської Ради Київської області прийняти документи ОСОБА_1 для встановлення йому статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії І;

зобов'язано виконавчий комітет Білоцерківської міської Ради Київської області внести подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії І ОСОБА_1;

зобов'язано Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації розглянути вказане подання про встановлення ОСОБА_1 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії І з видачею відповідного посвідчення.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2015 постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.09.2015 скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області, Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, третя особа: виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області про визнання відмови неправомірною та зобов'язання вчинити дії задоволено частково:

визнано протиправною відмову Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області у прийнятті документів ОСОБА_1 для встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії І;

зобов'язано Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області прийняти документи ОСОБА_1 для встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії І;

в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Київською міською державною адміністрацією 22.03.2016 одержано подання Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області про встановлення ОСОБА_1 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії І.

Листом від 08.04.2016 №05-59-713 Київська міська державна адміністрація повідомила ОСОБА_1 про відсутність підстав для видачі йому посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії І.

Підставою для відмови став той факт, що відповідно до статтей 11, 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII (набрав чинності з 01.01.2015) виключено абзац 5 частини другої статті 2 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме, виключено зону посиленого радіоекологічного контролю.

Позивач не погоджуючись із вказаною відмовою, звернувся до суду з даним позовом.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення з наступних підстав.

Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 №51 (далі - Порядок №51) (в редакції станом на час розгляду справи) регулює правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно пункту 2 Порядку №51 посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Пунктами 6 та 10 Порядку №51 визначено, що особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видаються посвідчення коричневого кольору, серія В.

Посвідчення видаються інвалідам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов'язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

В даному випадку ОСОБА_1 звернувся у березні 2015 року до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області із заявою про внесення подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для встановлення йому статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії І, як інваліду ІІ групи, у зв'язку із захворюванням щодо якого встановлено причинний зв'язок з Чорнобильською катастрофою.

На підтвердження підстав для присвоєння відповідного статусу позивач надав посвідчення серії НОМЕР_1, виданого 15.11.1995 Київською обласною радою, про статус громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіологічного контролю (категорія 4), експертний висновок Центральної міжвідомчої експертної комісії №21 від 29.01.2015 щодо виявлення при медичному обстеженні захворювання, пов'язаного з впливом аварії на ЧАЕС, довідку до акта огляду МСЕК серії АВ №0206446 від 11.02.2015, позивачу було встановлено ІІ групу інвалідності довічно внаслідок захворювання, пов'язаного з впливом аварії на ЧАЕС.

Тобто, позивачем надано документи щодо наявності у нього статусу громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіологічного контролю, та документи на підтвердження встановлення групи інвалідності довічно внаслідок захворювання, пов'язаного з впливом аварії на ЧАЕС, що свідчить про виконання ним вимог Порядку.

Щодо підстав відмови у видачі посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії ОСОБА_1 суд зазначає наступне.

Згідно пункту 2 статті 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції станом на 15.11.1995 - на час отримання ОСОБА_1 статусу громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіологічного контролю (категорія 4) згідно посвідчення серії НОМЕР_1, виданого 15.11.1995 Київською обласною радою) особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать: 1) евакуйовані із зони відчуження та відселені із зон безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення; 2) особи, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або прожили за станом на 1 січня 1993 року на території зони безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій; 3) особи, які постійно проживають або постійно працюють у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у зоні безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років; 4) особи, які постійно проживають або постійно працюють на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років; 5) особи, які тимчасово працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 року не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986-1987 років на території зони безумовного (обов'язкового) відселення, за умови, що їх було направлено в цю зону за розпорядженнями міністерств, відомств, виконавчих комітетів обласних Рад народних депутатів.

Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать діти, у яких доза опромінення щитовидної залози перевищує рівні, встановлені Міністерством охорони здоров'я України.

Статтею 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: 4) особи, які постійно проживають або постійно працюють на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

Згідно статті 2 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» залежно від ландшафтних та геохімічних особливостей ґрунтів, міри перевищення природного доаварійного рівня накопичення радіонуклідів у навколишньому середовищі, пов'язаних з ними ступенів можливого негативного впливу на здоров'я населення, вимог щодо здійснення радіаційного захисту населення та інших соціальних заходів, з урахуванням загальних виробничих і соціально-побутових відносин, територія, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, поділяється на зони.

Пунктом 4 частини другої статті 2 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що такими зонами є, зокрема, зона посиленого радіоекологічного контролю - це територія з щільністю забруднення ґрунту понад доаварійний рівень ізотопами цезію від 1,0 до 5,0 Кі/кв. км, або стронцію від 0,02 до 0,15 Кі/кв. км, або плутонію від 0,005 до 0,01 Кі/кв. км за умови, що розрахункова ефективна еквівалентна доза опромінення людини з урахуванням коефіцієнтів міграції радіонуклідів у рослини та інших факторів перевищує 0,5 мЗв (0,05 бер) за рік понад дозу, яку вона одержувала у доаварійний період.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 має статус громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіологічного контролю (категорія 4), що підтверджується наявною в справі копією посвідчення серії НОМЕР_1, виданого 15.11.1995 Київською обласною радою.

Наявність підстав для присвоєння позивачу вказаного статусу досліджувалося компетентними органами під час опрацювання поданих ним документів у 1995 році, і у суду відсутні підстави повторно надавати оцінку підставам надання позивачу відповідного статусу, а також ставити їх під сумнів. Також такі підстави відсутні і у відповідача.

Присвоєння позивачу 4 категорії свідчить про те, що він станом на 1995 рік був особою, яка постійно проживала або постійно працювала на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що він за станом на 1 січня 1993 року проживав або відпрацював у цій зоні не менше чотирьох років.

Суд наголошує, що обставина, щодо виключення Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VII статті 2, в тому числі, абзацу 5 частини другої статті 2 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме, виключено поняття «зона посиленого радіоекологічного контролю» з переліку зон, на які поділяється територія, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, жодним чином не впливає на статус позивача як громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіологічного контролю, та на обсяг прав, які з цього випливають.

Згідно статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Статтею. 22 Конституції України визначено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Таким чином, оскільки статус особи, яка постійно проживала або постійно працювала на території зони посиленого радіоекологічного контролю, позивачу присвоєно у 1995 році, то останній не може втратити такого статусу, у зв'язку з новими приписами Законів України, прийнятими пізніше, тим більше, що Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VII таких наслідків і не містить.

Вказані законодавчі зміни мають враховуватися відповідачем та іншими уповноваженими органами у випадку надходження на їх розгляд заяв про надання статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи після 01.01.2015, оскільки саме для надання статусу потерпілого застосовувалася скасована стаття 2 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У відповідача під час розгляду заяви позивача були відсутні підстави для неврахування того факту, що позивач є особою, яка постійно проживала або постійно працювала на території зони посиленого радіоекологічного контролю, з 1995 року.

Окрім того, обставина, щодо встановлення позивачеві ІІ групи інвалідності (довічно), внаслідок захворювання, пов'язаного з впливом аварії на ЧАЕС згідно довідки до акта огляду МСЕК серії АВ №0206446 від 11.02.2015, тобто, після набрання чинності Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VII, на правовідносини сторін не впливає, оскільки в будь-якому випадку позивач реалізовує права, що випливають зі статусу особи, яка постійно проживала або постійно працювала на території зони посиленого радіоекологічного контролю, що виник у нього у 1995 році.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволенню.

Керуючись статтями 69-71, 128, 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати протиправною відмову Київської обласної державної адміністрації у видачі посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії ОСОБА_1.

3. Зобов'язати Київську обласну державну адміністрацію визначити ОСОБА_1 статус постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії та видати відповідне посвідчення.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Літвінова А.В.