Справа № 804/7259/16
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2016 р. Справа № 804/7259/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
за участю секретаря судового засідання: Черніженко К.Е.,
представника позивача: ОСОБА_2,
представника відповідача: ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро адміністративну справу
до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області
про визнання протиправним та скасування рішення, -
ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Атестаційної комісії №12 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, що оформлене протоколом ОП №15.00024567.0033103 від 09.08.2016р. про невідповідність займаній посаді і необхідність звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність начальника чергової частини Юрївського відділення поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_1.
В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що оскаржуване рішення, згідно з яким позивачка не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню із служби в поліції через службову невідповідність, є необґрунтованим та підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_1 згідно з розділом І атестаційного листа та висновку безпосереднього керівника, вказаному у розділі ІІ цього листа, які повинні обовязково враховуватись при прийнятті рішення атестаційною комісією, в цілому відповідає займаній посаді та характеризується позитивно, має хорошу професійну підготовку, достатню для виконання обов'язків. Також позивачка за час несення служби мала заохочення. Проте, атестаційною комісією всі вищенаведені обставини не були ні спростовані, ні взяті до уваги. Крім того, позивачка зазначала, що її атестування взагалі проведено без наявності на те законних підстав.
У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні у повному обсязі, надавши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.
Представник відповідача у судовому засіданні також заперечував проти задоволення адміністративного позову, посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях на нього.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що в період з березня 2007 року по 06 листопада 2015 року ОСОБА_1 проходила службу в органах внутрішніх справ України.
07 листопада 2015 року набрав чинності Закон України Про Національну поліцію, прийнятий Верховною Радою України 02.07.2015р. (п.1 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень цього Закону), що визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі - ГУНП в Дніпропетровській області) від 07.11.2015р. №1о/с відповідно до пунктів 9 та 12 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про Національну поліцію ОСОБА_1 (М-092085), яка мала спеціальне звання капітана міліції, прибулої з Міністерства внутрішніх справ, з 07.11.2015р. призначено з присвоєнням спеціального звання в порядку переатестування та з установленням посадового окладу згідно штатного розпису, на посаду начальника чергової частини Юрївського відділення поліції Павлоградського відділу поліції, присвоївши їй спеціальне звання капітан поліції.
Підставою для видання вказаного наказу стала заява позивачки від 07.11.2015р. про прийняття її на службу до поліції та призначення на посаду.
Наказом т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області 28.07.2016 р. № 2134 оголошено персональний склад комісій для проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в тому числі персональний склад атестаційної комісії №12 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, визначено її місцезнаходження та дати і час проведення засідань.
Судом встановлено, що Атестаційною комісією №12 Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області проведено атестування ОСОБА_1
При цьому зі змісту атестаційного листа позивачки від 09.08.2016р. слідує, що ОСОБА_1 пройшла тестування, за результатами якого отримала за тестом на загальні здібності та навички - 16 балів з 60, та за тестом на знання законодавчої бази - 23 бали з 60, про що здійснено відповідний запис в її атестаційному листі.
Після проведення тестування позивачку за рішенням атестаційної комісії запрошено на співбесіду.
Як свідчить протокол засідання Атестаційної комісії №12 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОП №15.00024567.0033103 від 09.08.2016р., атестаційній комісії для проведення атестування ОСОБА_1 було надано для дослідження наступні документи щодо позивачки: атестаційний лист, декларацію про доходи, послужний список (форми №1), інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України Про очищення влади, інформацію з відкритих джерел.
Рішення Атестаційної комісії №12 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області за результатами атестування ОСОБА_1 оформлено саме протоколом ОП №15.00024567.0033103 від 09.08.2016р., згідно з яким комісією було прийняте рішення, що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність (п.п.4 п.15 розділу IV Інструкції).

Означене рішення мотивоване низьким рівнем знань законодавчої бази, низьким рівнем теоретичних знань та професійних якостей.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначаються Законом України Про Національну поліцію від 02.07.2015 № 580-VIII (далі Закон №580, який згідно з п. 1 розділу XI Прикінцеві та Перехідні положення цього Закону набрав чинності з 7 листопада 2015 року.

Відповідно до пп. 9, 10 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №580 працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Отже, Законом України Про Національну поліцію передбачена альтернатива прийняття працівників міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, а саме: прийняття на службу за їх згодою або проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

При цьому, вказаним Законом визначені умови прийняття працівників міліції на службу до поліції: 1) бажання проходити службу в поліції; 2) відповідність вимогам до поліцейських, визначених цим Законом.

Реалізація цих умов відбувається у визначений строк упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону (тобто, з 07.08.2015 до 07.11.2015) та шляхом видання наказу про призначення за згодою особи або проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими.

Таким чином, перевірка відповідності особи вимогам до поліцейських повинна бути проведена до видання відповідного наказу про призначення особи на посаду в Національній поліції України.

З матеріалів справи слідує, що позивачку, як прибулу з Міністерства внутрішніх справ, прийнято на службу до поліції на умовах, визначених пунктом 9 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про Національну поліцію на підставі її заяви шляхом видання наказу про призначення за її згодою.

Вказаний наказ свідчить про те, що позивачка відповідає вимогам до поліцейських, визначених Законом України «Про Національну поліцію».

При цьому, зміст наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 07.11.2015 року №1 о/с не дозволяє здійснювати будь-яке подвійне трактування підстав для його прийняття. Пославшись на приписи пунктів 9 та 12 розділу XI Закону України Про національну поліцію, видавник цього наказу прийняв на себе відповідальність за його достовірність, а саме, як було зазначено вище, за відповідність позивачки вимогам до поліцейських.

Порядок атестації поліцейського визначений статтею 57 Закону №580, відповідно до якої атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Атестування поліцейських проводиться:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Аналогічні норми в частині підстав для атестування містить також Інструкція про порядок проведення атестування поліцейських, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року № 1465, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.11.2015 за № 1445/27890 (далі Інструкція № 1465), зокрема її пункт 3 розділу І.

Вказаний перелік підстав для проведення атестування поліцейських є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно з пунктом 9 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №580 видання відповідного наказу є самостійною і достатньою підставою для призначення колишніх працівників міліції на посади, створені в структурі Національної поліції України.

Вказаним пунктом не передбачено можливість проведення атестування колишніх працівників міліції на предмет відповідності вимогам до поліцейських після їх прийняття на посади в Національній поліції України без наявності підстав, передбачених статтею 57 Закону № 580.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що після призначення певної особи, в тому числі, що прибула з МВС, на посаду в органах Національної поліції, атестування останньої може проводитись виключно з підстав, передбачених статтею 57 Закону України Про Національну поліцію.

Відтак, суд зазначає, що проведення атестації поліцейських, в тому числі прибулих з МВС, може мати місце виключно у таких випадках: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому, передумовою прийняття рішення про проведення атестації особи має бути реальне настання обставин або встановлення фактів, що зумовлюють необхідність її проведення: у випадку призначення на вищу посаду за наявності ініціативи поліцейського або керівництва; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність за наслідком виявлення ознак невідповідності поліцейського займаній посаді, зокрема: в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби тощо. Таким чином, атестація працівника одразу ж після прийняття його на роботу (у тому числі на службу до поліції), безвідносно до вирішення питань кар'єри (призначення поліцейського на вищу посаду або переведення на нижчу посаду) або дисциплінарного провадження не відповідає меті та завданню атестування і суперечить вимогам Закону України Про Національну поліцію.

Отже, до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, підлягають включенню лише ті поліцейські, відносно яких наявні підстави для проведення атестації, що передбачені ч. 2 ст. 57 Закону № 580-VIII. При цьому в наказі або в списках щодо кожної особи повинно бути наведено індивідуальні підстави для проведення його атестації.

Разом з тим, відповідачем, на якого покладено обов'язок доказування, не доведено, що позивачка підлягала атестації та, відповідно, включенню до списку поліцейських, які підлягають атестації, оскільки не наведено підстав для проведення атестації позивачки, що передбачені частиною другою статті 57 Закону №580, та не надано відповідних доказів, які б підтверджували, що позивачка мала бути призначена на вищу посаду чи переміщена на нижчу посаду, або щодо неї виявлено ознаки службової невідповідності. Водночас, правові наслідки для позивачки може мати результат вчинених суб'єктом владних повноважень дій, а не сам процес вчинення дій.

Закріплену у частині 1 статті 57 Закону №580 мету атестування відповідач безпідставно прирівняв до самостійної і достатньої підстави для проведення атестування поліцейських, серед яких була і позивачка, з ціллю визначення можливості їх звільнення через службову невідповідність, хоча наявності конкретних передумов (порушення порядку і правил несення служби тощо) для призначення атестування у такому контексті відповідач не довів.

Порушення відповідачем вимог діючого законодавства щодо неможливості проведення атестації поліцейського без наявності підстав, передбачених статтею 57 Закону №580, є самостійною і достатньою підставою для скасування рішення (висновку) такої атестації.

Висновки атестування в такому випадку можуть носити лише аналітичний, інформаційний характер і не можуть використовуватись органами Національної поліції України як підстава для звільнення особи.

Також суд зазначає, що з досліджених матеріалів слідує, що при прийнятті рішення відносно позивачки атестаційною комісією не було здійснено всебічної оцінки всіх поданих матеріалів та не враховано показники службової діяльності, відомості атестаційного листа в частині ділових та особистих якостей ОСОБА_1, наявність заохочень, які в обов'язковому порядку повинні враховуватись при прийнятті рішення комісією.

Водночас, висновок атестаційної комісії має ґрунтуватися на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування.

Згідно з п.15 розділу IV Інструкції атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Відповідно до п.16 розділу IV Інструкції атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); показники службової діяльності; рівень теоретичних знань та професійних якостей; оцінки з професійної і фізичної підготовки; наявність заохочень; наявність дисциплінарних стягнень; результати тестування; результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Пунктом 18 розділу IV Інструкції встановлено, що рішення атестаційної комісії приймаються більшістю голосів присутніх на засіданні членів атестаційної комісії.

Усі рішення атестаційної комісії, згідно з п.20 розділу IV Інструкції оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення.

Відповідно до п.24 розділу IV Інструкції за результатами атестування висновки, зазначені в протоколі атестаційної комісії, заносяться до атестаційного листа, який підписується головою та секретарем комісії та в місячний строк направляється до керівника, якому надано право на призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції.

За змістом приписів п.28 розділу IV Інструкції керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобов'язані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.

Так, до вищевказаного протоколу засідання атестаційної комісії ОП №15.00024567.0033103 від 09.08.2016р. надано Відомість-протокол засідання №14.00024567 від 09.08.2016р., в якій, зокрема, в графі оцінка компетентності поставлено наступні бали: мотивація (від 1 до 4 за зростанням) 1; чесність та довіра (від 1 до 4 за зростанням) 1; управління змінами (від 1 до 4 за зростанням) 1.

Водночас, відповідачем взагалі не надано жодних доказів відносно того, з яких міркувань атестаційна комісія дійшла висновку про низький рівень мотивації, чесності та довіри і управління змінами позивачки.

Натомість, в матеріалах справи міститься копія атестаційного листа, складеного на ОСОБА_1, згідно з яким безпосередній керівник позитивно охарактеризував особисті, ділові та професійні якості позивачки. Згідно змісту атестаційного листа позивач за період служби в органах внутрішніх справ та займаній посаді характеризується виключно позитивно.

Відповідно до інформаційної довідки ОСОБА_1 за період проходження служби до дисциплінарної відповідальності притягувалася 5 разів, діючих дисциплінарних стягнень не має, заохочувалася 5 разів.

Щодо персональних результатів службової діяльності позивачки, то в наданій відносно цього довідці зазначено, що ОСОБА_1 за час перебування на службі в поліції: організовує відстеження оперативної обстановки та дотримання законності у підрозділі; розробляє та вживає необхідні заходи щодо усунення недоліків у роботі структурних підрозділів; забезпечує узгоджену організацію діяльності підрозділів ВП у розробці та реалізації заходів щодо реагування зміни оперативної обстановки, виконання комплексних програм і планів роботи; організовує підготовку узагальненої інформації з актуальних питань оперативно-службової діяльності; організовує інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності; контролює дотримання працівниками вимог нормативних документів з питання правоохоронної діяльності, забезпечення прав і свобод людини і громадянина; здійснює, разом з керівниками підрозділів ВП, проведення службових перевірок у випадках порушення та законності працівниками відділення поліції.

Згідно з довідкою про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», зокрема, ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік указано достовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутого ним за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», які відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права) ОСОБА_1 Установлено також, що вартість майна (майнових прав), указаного (вказаних) ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, набутого (набутих) ним за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», відповідає наявній податковій інформації про доходи із законних джерел. Інші заборони, передбачені Законом України «Про очищення влади», на вказану посадову особу не поширюються.

При цьому відповідачем не зазначено, що відносно позивача наявна будь-яка інформація щодо корупційних ризиків; питань до його декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру також не виникало.

Стосовно посилань відповідача на незадовільні результати тестування ОСОБА_1, як на обставину, що свідчить про службову невідповідність позивача, суд зазначає, що згідно положень Інструкції №1465 результати тестування обов'язково враховуються Атестаційною комісією, однак, вони не мають вирішального значення та мають оцінюватись разом з іншими матеріалами, що були подані до атестування.

Як зазначалося вище, згідно з ч.1 ст.57 Закону України №580-VIII, під час проведення атестування підлягають оцінці не тільки критерії, зазначені у п.16 розділу IV Інструкції, а також ділові та особисті якості поліцейського.

Як випливає з наведеного вище змісту атестаційного листа, ОСОБА_1 була охарактеризована позитивно, в тому числі, в частині її ділових та особистих якостей, відповідно до довідки про персональні результати службової діяльності в цілому також мала не погані показники, при цьому, атестаційною комісією характеристика, наведена в атестаційному листі, та позитивні відомості довідки про персональні результати службової діяльності не були спростовані жодними належними та допустимими доказами.

Атестаційною комісією не доведено обґрунтованість та пропорційність свого рішення про те, що позивачка займаній посаді не відповідає та підлягає саме звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, в той час, як п.15 розділу IV Інструкції атестаційній комісії надано право прийняти як рішення про те, що особа займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, так і про те, що через службову невідповідність особа підлягає переміщенню на нижчу посаду.

При цьому відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів того, що всі надані для проведення атестації позивачки матеріали та відомості у своїй сукупності беззаперечно свідчать про настільки низький рівень її теоретичних знань та професійних якостей, а також про неналежне виконанням нею службових обов'язків, що дана особа нездатна проходити службу в поліції та підлягає саме звільненню через таку службову невідповідність.

Дійшовши висновку про невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді, атестаційна комісія не обґрунтувала необхідність звільнення її зі служби в поліції при наявності позитивної характеристики безпосереднього та прямого керівників, не розглянувши, при цьому, можливості переведення на нижчу посаду за наявності обґрунтованих підстав.

Слід також зазначити, що статтею 61 Закону України "Про Національну поліцію" визначені обмеження, пов'язані зі службою в поліції. Не може бути поліцейським: 1) особа, визнана недієздатною або обмежено дієздатною особою; 2) особа, засуджена за умисне вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочину, у тому числі судимість якої погашена чи знята у визначеному законом порядку; 3) особа, яка має непогашену або незняту судимість за вчинення злочину, крім реабілітованої; 4) особа, щодо якої було припинено кримінальне провадження з нереабілітуючих підстав; 5) особа, до якої були застосовані заходи адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією; 6) особа, яка відмовляється від процедури спеціальної перевірки під час прийняття на службу в поліції або від процедури оформлення допуску до державної таємниці, якщо для виконання нею службових обов'язків потрібен такий допуск; 7) особа, яка має захворювання, що перешкоджає проходженню служби в поліції. Перелік захворювань, що перешкоджають проходженню служби в поліції, затверджується Міністерством внутрішніх справ України спільно з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я; 8) особа, яка втратила громадянство України та/або має громадянство (підданство) іноземної держави, або особа без громадянства; 9) особа, яка надала завідомо неправдиву інформацію під час прийняття на службу в поліції.

Матеріали атестування не містять даних, наявність яких виключає можливість проходження позивачкою служби в поліції.

За таких обставин, суд вважає, що висновок Атестаційної комісії №12 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про те, що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність не ґрунтується на матеріалах, передбачених Інструкцією.

Відповідно рішення Атестаційної комісії №12 Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області про результати атестування ОСОБА_1, оформлене протоколом ОП №15.00024567.0033103 від 09.08.2016р., є протиправним та підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зважає на приписи ч.1 ст.94 КАС України, якою встановлено, що у разі якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, відповідно до квитанції від 25 жовтня 2016 року позивачем сплачено судовий збір у розмірі 551,21грн., який у повному розмірі зараховано до Державного бюджету.

Враховуючи задоволення позовних вимог ОСОБА_1, суд вважає за необхідне стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати із сплати судового збору у сумі 551,21грн.

Разом з тим, суд не знаходить підстав щодо стягнення з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача витрат на правову допомогу у сумі 2500,00грн., з огляду на таке.

Виходячи з положень статті 1 Закону України від 20.12.2011р. №4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу в адміністративних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу: у судовому засіданні; під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням;під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Частина 2 статті 30 Закону України від 05.07.2012р. № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон №5076) відносить порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата) до умов, що визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Але при цьому стаття 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» не дає такого вибору: лише погодинна оплата, при цьому, компенсації підлягає сума за годину роботи, що не перевищує 40% МЗП.

Тому не зважаючи на порядок обчислення гонорару у договорі, для визначення суми компенсації необхідно зазначати і (або тільки) вартість однієї години роботи адвоката, при цьому вартість години роботи встановлюється за згодою сторін договору, але компенсації буде підлягати лише сума, що не перевищує 40% МЗП на момент надання правової допомоги, що відповідає вимогам частині 2 статті 5 КАС України.

При цьому частина 1 статті 71 КАС України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Так, до списку доказів, які необхідно подати суду, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Таким чином, розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Разом з тим, з наданого позивачем на підтвердження понесених витрат на правову допомогу договору про надання правової допомоги від 25.08.2016р., а також акта приймання-передачі виконаних робіт до цього договору від 25.10.2016р. слідує, що в цих документах не зазначено розрахунок погодинної вартості наданої правової допомоги, а лише зазначено перелік наданих послуг (ознайомлення з наданими заявником документами, попередній аналіз справи, копіювання необхідних документів, підготовка двох запитів та позовної заяви) та вартість кожної з них без вказівки скільки часу витрачено адвокатом на її надання.

Таким чином, з наданих документів неможливо здійснити передбачений статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розрахунок компенсації витрат на правову допомогу.

Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Атестаційної комісії №12 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, що оформлене протоколом ОП №15.00024567.0033103 від 09.08.2016р. про невідповідність займаній посаді і необхідність звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність начальника чергової частини Юрївського відділення поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_1.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати із сплати судового збору у сумі 551,21грн. (пятсот пятдесят одна гривня 21 копійка).

Щодо стягнення іншої частини судових витрат відмовити.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_4