Справа № 344/15074/16-а
Суддя: Пастернак І. А.
Дата ухвалення: 2017-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/241/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПП м.Івано-Франківська про скасування постанови серії АР №142853 від 02.11.2016 року у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до УПП м.Івано-Франківська про скасування постанови серії АР №142853 від 02.11.2016 року у справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що керуючи автомобілем, 02.11.2016 року по вул.Береговій, 22 в м. Івано-Франківську його зупинив працівник патрульної поліції та повідомив, що він, рухаючись по вул.Тичини з одностороннім рухом, порушив вимоги дорожнього знаку, чим допустив порушення п.8.4 В ПДР. Однак, він не проїжджав в цей час вул.Тичини. Патрульним поліцейським Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську було притягнено позивача до адміністративної відповідальності за порушення п.8.4 В ПДР та накладено адмінстягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн., передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. На його прохання пред'явити відеофайл з нагрудної камери патрульний не відреагував та повідомив його, що він це може зробити в УПП м.Івано-Франківська. 03.11.2016 року позивач звернувся в УПП м.Івано-Франківська із заявою про перегляд зазначеного відеофайлу, в задоволенні якої 10.11.2016 року йому було відмовлено з посиланням на ст.16 Закону України "Про захист персональних даних". 10.11.2016 року позивач подав заяву на ім'я начальника УПП м.Івано-Франківська про надання йому можливості 11.11.2016 року ознайомитись із відеодоказом його порушення ПДР України 02.11.2016 року, в задоволенні якої 11.11.2016 року йому було відмовлено у зв'язку з тим, що такого відеодоказу про порушення ним ПДР немає, однак те, що патрульний є посадовою особою та бачив особисто факт вчинення позивачем правопорушення, є достатнім доказом вчинення правопорушення, передбаченого ст.122 КУпАП. Оскільки, зазначене правопорушення позивач не вчиняв, то просив постанову серії АР №142853 від 02.11.2016 року у справі про адміністративне правопорушення скасувати.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, та суду пояснив, що 02.11.2016 року близько 12:00 год. керуючи автомобілем, повернув з вул.Бельведерської в м.Івано-Франківську на вул.Довгу, а потім - на вул. Берегову. Вулицю Тичини, як зазначено в оскаржуваній постанові про адмінправопорушення, не проїжджав взагалі, а був зупинений інспектором на вул.Береговій. А тому, не вчиняв зазначене адмінправопорушення. Просив позов задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Беручи до уваги пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно оскаржуваної постанови серії АР №142853 від 02.11.2016 року в справі про адміністративне правопорушення, складеної інспектором ПП роти №1 батальйону УПП м.Івано-Франківська по вул.Берегова, 22 м.Івано-Франківська встановлено, що ОСОБА_1 02.11.2016 року о 12:15 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул. Тичини в м. Івано-Франківську, порушив вимогу дорожнього знаку 3.21 "Рух заборонений", здійснив рух на зустріч транспортному засобу на ділянці дороги з одностороннім рухом, чим порушив вимоги п. 8.4 В ПДР. У зв'язку з чим його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с. 19).

Як вбачається з відповіді УПП в м.Івано-Франківську №П-1030/41/20/01-2016 від 09.11.2016 року ОСОБА_1 повідомлено, що відповідно до ст.16 Закону України "Про захист персональних даних", ним не дотримано вимог щодо забезпечення виконання вищевказаного закону (крім того, відсутній дозвіл третіх осіб на обробку персональних даних), у зв'язку з чим надати відеоматеріал, на якому міститься інформація про третіх осіб, не представляється можливим (а.с. 5).

10.11.2016 року ОСОБА_1 звернувся до начальника УПП м.Івано-Франківська із заявою, в якій просив надати йому 11.11.2016 року в межах робочого часу ознайомитись із відеодоказом порушення ПДР, яке зафіксоване в постанові №142853 від 02.11.2016 року (а.с. 6).

Відповідно до п. 8.4 В ПДР Дорожні знаки поділяються на групи: заборонні знаки - запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Як вбачається із п.33.3 ПДР України, до заборонних знаків відноситься дорожній знак 3.21 "В'їзд заборонено" - забороняється в'їзд усіх транспортних засобів з метою: запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом.

Відповідно до пунктів 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення, чого в даному випадку інспектором дотримано не було.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку інспектором дотримано не було.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 7 цього кодексу ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а також ч. 4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на представлені позивачем докази, які підтверджують обставини, викладені ним у позові, а саме - справа про адміністративне правопорушення була розглянута не на місці вчинення даного адміністративного правопорушення по вул. Тичини, а на вул. Береговій, оскільки, жодних пояснень чи спростувань доводів позивача щодо фактичних даних, на основі яких винесено оскаржувану постанову відповідачем суду не представлено, як і не представлено копії відеофіксації даного правопорушення п.8.4 В ПДР України, а тому судом розцінюються обґрунтованими доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги адміністративного позову є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 122, 283, 288 КУпАП ст. ст. 11, 17, 18, 71 КАС України, керуючись ст. ст. 159, 160, 163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до УПП м.Івано-Франківська про скасування постанови серії АР №142853 від 02.11.2016 року у справі про адміністративне правопорушення - задоволити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №142853 від 02.11.2016 року, винесену інспектором УПП м.Івано-Франківська про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення через суд першої інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Пастернак І.А.