Справа № 815/2877/17
Суддя: Свида Л. І.
Дата ухвалення: 2017-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2877/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2017 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Свиди Л. І.
розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕННО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ» до ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування частково податкових повідомлень-рішень, -
В судове засідання зявилися представники позивача, які позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Позов обґрунтований тим, що первинними документами підтверджується здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, їх реальність, всі документи на підтвердження здійснення операцій наявні у позивача, надавалися до податкового органу під час перевірки та надані до суду, з первинних документів вбачається зміст господарських операцій, податкові накладні по операціям з ТОВ «Пром гарант плюс» зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, про що свідчать відповідні квитанції, а наявність розбіжностей при автоматичному співставленні податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість не є підставою для висновків про порушення позивачем норм податкового законодавства, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення є не правомірними та підлягають скасуванню в частині нарахованої суми грошових зобовязань.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи. На адресу суду надійшли письмові заперечення відповідача на адміністративний позов (Том ІІ, аркуші справи 196-201), з яких вбачається, що відповідач позов не визнає, оскільки первинні документи по операціям позивача з його контрагентами не містять інформацію щодо змісту фактично здійснених послуг, їх обсяг та характер, терміни виконання та результати проведених робіт (послуг), інших первинних документів, які розкривають суть господарських операцій, дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні таких операцій та встановити повязаність операцій з отриманням доходу, у позивача не має, а тому спірні податкові повідомлення-рішення є правомірними та скасуванню не підлягають.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України суд має право розглянути справу у письмовому провадженні, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду та за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи вищевикладені приписи КАС України, неявку в судове засідання представника відповідача, відсутність клопотань щодо допиту свідків, експерта, суд прийшов до висновку про можливість продовження розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.
Вивчивши позовну заяву та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Товариство з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕННО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ» знаходиться на обліку як платник податків в ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУДФС в Одеській області, є платником податку на додану вартість, основним видом діяльності позивача є вантажний автомобільний транспорт (Том ІІ, аркуші справи 107-131).
ГУ ДФС в Одеській області в період з 28.02.2017 року по 11.04.2017 року проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «ПІВДЕННО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року, за результатами якої складений акт перевірки №304/15-32-14-07-38438153 від 18.04.2017 року (Том І, аркуші справи 26-65).
Суд вважає викладені в акті перевірки висновки податкового органу необґрунтованими та такими, що спростовуються наданими доказами в справі, виходячи з наступного.
Відповідно до п. п. 14.1.36 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи.
Згідно із п. п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України обєктом оподаткування податком на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1, ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій, складаються під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення та повинні мати назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Згідно із п. 6, 7 «Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №318 від 31.12.1999 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 року за №27/4248 витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов'язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені. Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.
З наявних в справі доказів вбачається, що між ТОВ «ПІВДЕННО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 01.12.2014 року укладений договір про надання послуг №377011214, за яким ФОП ОСОБА_1 зобовязується надавати ТОВ «ПІВДЕННО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ» за плату в узгоджений строк послуги з прибирання внутрішніх приміщень усіх типів будівель, в тому числі, але не виключно, офісів, промислових будинків, виробничих приміщень, зовнішнього чищення будівель, чищення промислового устаткування, миття прилеглих зовнішніх обєктів, таких як вікна або проходи, підмітання вулиць, прибирання снігу та льоду за адресою: м. Одеса, вул. Дальницька, 39, в обсязі необхідному замовнику (Том І, аркуші справи 66-68). Відповідно до п. 3, 4 зазначеного Договору замовник робіт зобовязується своєчасно забезпечувати виконавця робіт всіма необхідними засобами для виконання робіт, передбачених договором, оплачувати понесені виконавцем робіт витрати та оплачувати послуги на підставі узгоджених актів наданих послуг, розрахунки за виконану роботу здійснюються у готівковій або безготівковій формі згідно виставлених рахунків, але не пізніше 01.12.2016 року.
Згідно із наданою до суду калькуляцією по періодичності виконання послуг з прибирання території за договором №377011214 від 01.12.2014 року, узгодженою сторонами договору, ФОП ОСОБА_1 здійснюється щоденне прибирання приміщень, прибирання тричі на тиждень певних приміщень, двічі на тиждень ремонтних боксів, душових, роздягалень, один раз на тиждень асфальтного покриття, складів, тощо (Том І, аркуш справи 69).
Калькуляція містить дані щодо площ приміщень, які підлягають прибиранню, періодичність їх прибирання, окремо вартості прибирання кожного приміщення або території, загальну вартість послуг з прибирання, тощо.
За результатами надання послуг за договором №377011214 від 01.12.2014 року ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «ПІВДЕННО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ» підписані відповідні акти за період з січня 2015 року по вересень 2016 року, які складені за кожен місяць та містять дані щодо виду виконаних послуг з прибирання території із зазначенням кількості днів, ціни, загальної вартості послуг, які відповідають умовам договору та калькуляції до договору (Том І, аркуші справи 70-90)
Надані ФОП ОСОБА_1 послуги оплачені позивачем, про що свідчать відповідні платіжні доручення, наявні в матеріалах справи (Том ІІ, аркуші справи 132-144).
Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та витягу з Реєстру платників єдиного податку стосовно ФОП ОСОБА_1 зазначена фізична особа-підприємець перебуває на третій групі єдиного податку і здійснює діяльність, повязану з прибиранням будинків, іншою діяльністю з прибирання будинків і промислових обєктів, іншими видами діяльності з прибирання (Том ІІ, аркуші справи 95-97).
Відповідно до даних акту перевірки позивач здійснює свою господарську діяльність в орендованих приміщеннях та на території за адресою: м. Одеса, вул. Дальницька, 39, тобто, тієї території та приміщень, прибирання яких передбачено договором №377011214 від 01.12.2014 року з ФОП ОСОБА_1
Таким чином, позивачем надані до суду документи, які підтверджують фактичне понесення витрат на прибирання місця здійснення своєї господарської діяльності, тобто, рух активів, з наданих актів надання послуг, договору та калькуляції до нього можливо встановити зміст господарських операцій між позивачем та ФОП ОСОБА_1, їх обсяг, характер, терміни виконання, результати робіт, а також повязаність цих витрат з господарською діяльністю позивача.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, однак, суд вважає, що відповідач не довів правомірність своїх висновків, викладених в акті перевірки щодо операцій позивача з ФОП ОСОБА_1, не довів їх не здійснення, не повязаність з господарською діяльністю, не можливість виконання послуг контрагентом позивача, тощо.
Між ТОВ «ПІВДЕННО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 01.10.2014 року укладений договір про здійснення обслуговування акумуляторних батарей №3771014, за яким ФОП ОСОБА_2 зобовязується виконувати обслуговування акумуляторних батарей, зокрема, їх очищення, перевірку, зарядку та інші допоміжні процедури, а позивач зобовязується приймати результат обслуговування акумуляторних батарей та здійснювати оплату послуг (Том І, аркуші справи 91-93). Відповідно до п. 2, 4 зазначеного Договору акумуляторні батареї доставляються та забираються позивачем самостійно, обслуговування батарей здійснюється за адресою виконавця робіт: м. Одеса, вул. Прохоровська, 42. Оплата за поточний місяць здійснюється на підставі виставлених рахунків, але не пізніше 01.10.2016 року шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця робіт або внесення грошових коштів до його каси.
За результатами надання послуг за договором №3771014 від 01.10.2014 року ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «ПІВДЕННО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ» підписані відповідні акти за період з січня 2015 року по вересень 2016 року, які складені за кожен місяць та містять дані щодо виду виконаних послуг, зокрема, обслуговування акумуляторних батарей, вартості послуг, тощо (Том І, аркуші справи 94-114).
Послуги з обслуговування акумуляторних батарей здійснювалися ФОП ОСОБА_2 на підставі замовлень позивача, які містять дані щодо кількості акумуляторних батарей, дані про автомобіль, на якому вони встановлені, вартість обслуговування кожної батареї та всіх разом, тощо (Том І, аркуші справи 115-143).
Надані ФОП ОСОБА_2 послуги оплачені позивачем, про що свідчать відповідні платіжні доручення, наявні в матеріалах справи (Том ІІ, аркуші справи 162-165).
Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та витягу з Реєстру платників єдиного податку стосовно ФОП ОСОБА_2 зазначена фізична особа-підприємець перебуває на третій групі єдиного податку і здійснює діяльність, повязану з ремонтом і технічним обслуговуванням електричного устаткування (Том ІІ, аркуші справи 102-104).
Таким чином, позивачем надані до суду документи, які підтверджують фактичне понесення витрат на обслуговування акумуляторних батарей транспортних засобів, тобто, рух активів, з наданих актів надання послуг, замовлень на виконання робіт, договору можливо встановити зміст господарських операцій між позивачем та ФОП ОСОБА_2, їх обсяг, характер, результати робіт, а також повязаність цих витрат з господарською діяльністю позивача, яка повязана за вантажним автомобільним транспортом.
Суд вважає, що відповідач не довів правомірність своїх висновків, викладених в акті перевірки щодо операцій позивача з ФОП ОСОБА_2, не довів їх не здійснення, не повязаність з господарською діяльністю, не можливість виконання послуг контрагентом позивача, тощо.
Надані ФОП ОСОБА_3 послуги оплачені позивачем, про що свідчать відповідні платіжні доручення, наявні в матеріалах справи (Том ІІ, аркуші справи 155-161).
Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та витягу з Реєстру платників єдиного податку стосовно ФОП ОСОБА_3 зазначена фізична особа-підприємець перебуває на третій групі єдиного податку і здійснює діяльність, повязану з виробництвом інших текстильних виробів технічного та промислового призначення (Том ІІ, аркуші справи 105-106).
Таким чином, позивачем надані до суду документи, які підтверджують фактичне понесення витрат на ремонт і пошив тентів, сидінь, салону, тощо, для вантажних автомобілів, тобто, рух активів, з наданих актів надання послуг, договору можливо встановити зміст господарських операцій між позивачем та ФОП ОСОБА_3, їх обсяг, характер, результати робіт, а також повязаність цих витрат з господарською діяльністю позивача, яка повязана за вантажним автомобільним транспортом.
Суд вважає, що відповідач не довів правомірність своїх висновків, викладених в акті перевірки щодо операцій позивача з ФОП ОСОБА_3, не довів їх не здійснення, не повязаність з господарською діяльністю, не можливість виконання послуг контрагентом позивача, тощо.
Між ТОВ «ПІВДЕННО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 укладені договори про надання послуг №377402 від 01.02.2013 року, №377402 від 01.02.2016 року, за якими ФОП ОСОБА_4 зобовязується надавати ТОВ «ПІВДЕННО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ» за плату в узгоджений строк послуги у сфері допоміжної офісної діяльності, підготування документів, фотокопіювання, діяльності телефонних центрів, надання інших інформаційних послуг, діяльності з працевлаштування в обсязі, необхідному для замовника (Том ІІ, аркуші справи 23-28). Відповідно до п. 2.1, 4.1 зазначених Договорів умови щодо обєму робіт, ціни та загальної вартості наданих послуг та інші умови зазначаються у Акті надання послуг. Розрахунки за виконану роботу здійснюються позивачем у готівковій або безготівковій формі на протязі 90 календарних днів після надання послуг з моменту підписання акту, якщо інше не встановлено в акті.
За результатами надання послуг за договорами №377402 від 01.02.2013 року, №377402 від 01.02.2016 року ФОП ОСОБА_4 та ТОВ «ПІВДЕННО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ» підписані відповідні акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) за період з січня 2015 року по грудень 2016 року, які містять дані щодо змісту господарських операцій, вартості послуг, тощо (Том ІІ, аркуші справи 29-52).
Надані ФОП ОСОБА_4 послуги оплачені позивачем, про що свідчать відповідні платіжні доручення, наявні в матеріалах справи (Том ІІ, аркуші справи 145-154).
Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та витягу з Реєстру платників єдиного податку стосовно ФОП ОСОБА_4 зазначена фізична особа-підприємець перебуває на третій групі єдиного податку і здійснює діяльність, повязану з діяльністю телефонних центрів (Том ІІ, аркуші справи 98-100).
Таким чином, позивачем надані до суду документи, які підтверджують фактичне понесення витрат, тобто, рух активів, з наданих актів надання послуг, договору можливо встановити зміст господарських операцій між позивачем та ФОП ОСОБА_4, їх обсяг, характер, результати робіт, а також повязаність цих витрат з господарською діяльністю позивача.
Суд вважає, що відповідач не довів правомірність своїх висновків, викладених в акті перевірки щодо операцій позивача з ФОП ОСОБА_4, не довів їх не здійснення, не повязаність з господарською діяльністю, не можливість виконання послуг контрагентом позивача, тощо.
Між ТОВ «ПІВДЕННО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 укладений договір про надання бухгалтерських послуг №377011014 від 01.10.2014 року, за яким ФОП ОСОБА_5 зобовязується надавати ТОВ «ПІВДЕННО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ» послуги з питань ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності (Том ІІ, аркуші справи 53-55).
Відповідно до п. 1.2, 2.3, 2.4, 3.1, 3.3 зазначеного Договору ціллю надання послуг з питань ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності є надання замовнику для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства для збільшення ефективності господарської діяльності замовника. По завершенню послуг з питань ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності виконавець складає та надає замовнику акти виконаних робіт з питань ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності. Підтвердженням належного виконання робіт є підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт виконаних робіт. За надані за договором послуги замовник оплачує виконавцю винагороду в розмірі 600 грн. за кожну годину вказаних послуг по веденню бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності. Остаточний розмір винагороди визначається в акті здачі-прийому вказаних послуг в цілому за місяць, виходячи з кількості днів надання послуг. Розрахунки за послуги здійснюються ТОВ «ПІВДЕННО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ» у безготівковій формі.
Позивачем надані до суду акти надання послуг ФОП ОСОБА_5 за період з січня 2015 року по листопад 2016 року, які містять дані про господарські операції, вид послуг, кількість годин, витрачених протягом місяця, вартість робіт, тощо (Том ІІ, аркуші справи 56-79).
Надані ФОП ОСОБА_5 послуги оплачені позивачем, про що свідчать відповідні платіжні доручення, наявні в матеріалах справи (Том ІІ, аркуші справи 166-175).
Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та витягу з Реєстру платників єдиного податку стосовно ФОП ОСОБА_5 зазначена фізична особа-підприємець перебуває на третій групі єдиного податку і здійснює діяльність, повязану з бухгалтерським обліком і аудитом, з консультуванням з питань інформатизації, комерційної діяльності й керування (Том ІІ, аркуші справи 92-94).
Таким чином, позивачем надані до суду документи, які підтверджують фактичне понесення витрат, тобто, рух активів, з наданих актів надання послуг, договору можливо встановити зміст господарських операцій між позивачем та ФОП ОСОБА_5, їх обсяг, характер, результати робіт, а також повязаність цих витрат з господарською діяльністю позивача.
Суд вважає, що відповідач не довів правомірність своїх висновків, викладених в акті перевірки щодо операцій позивача з ФОП ОСОБА_5, не довів їх не здійснення, не повязаність з господарською діяльністю, не можливість виконання послуг контрагентом позивача, тощо.
Посилання відповідача на наявність в штаті позивача бухгалтерів, які можуть самостійно здійснювати бухгалтерський облік підприємства є не обґрунтованим, оскільки позивач не обмежений в виборі контрагентів, вільний в укладенні договорів, визначенні умов договору у відповідності до положень ст. 627 Цивільного кодексу України та може здійснювати свою діяльність самостійно, на власний ризик, з метою досягнення економічних результатів у відповідності до ст. 42 Господарського кодексу України.
З обґрунтувань позовної заяви та договору №377011014 від 01.10.2014 року вбачається замовлення бухгалтерських послуг у ФОП ОСОБА_5 враховуючи її досвідченість та з метою отримання повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства для збільшення ефективності господарської діяльності, що не суперечить нормам законодавства.
Таким чином, підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що податковий орган фактично зробив висновки про відсутність фактичного здійснення господарської діяльності між позивачем та ФОП ОСОБА_1, ФОП ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5, не повязаність наданих послуг з господарською діяльністю позивача, що не підтверджується будь-якими доказами та спростовуються матеріалами справи, з наданих до суду документів можливо встановити зміст спірних господарських операцій, їх повязаність з отримання позивачем прибутку, понесення позивачем витрат, тощо.
Відповідно до положень п. 198.1, 198. 3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку протягом звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Таким чином, умовою для не включення суми податку на додану вартість сплаченого у звязку з придбанням товарів/послуг до податкового кредиту є відсутність податкової накладної та її не реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Твердження відповідача щодо не подання ТОВ «Пром гарант плюс» податкової звітності та наявність розбіжностей між сумами податкових зобовязань зазначеного підприємства та податкового кредиту позивача, що є підставою для зменшення позивачу кредиту, суд вважає не обґрунтованими, оскільки сам факт наявності господарських операцій з контрагентом, який порушує податкове законодавство не може тягнути за собою негативні наслідки для платника податків у вигляді зменшення податкового кредиту з податку на додану вартість, оскільки, даних про те, що позивач був обізнаний про такі дії його контрагентів до суду не надано та якщо контрагент не виконав свого зобовязання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Таку правову позицію неодноразово висловлював в своїх рішеннях Верховний Суд України та схожа позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 22.01.2009 року у справі «Булавес» АД проти Болгарії».
Таким чином, висновки відповідача, викладені в акті перевірки щодо не підтвердження первинними документами витрат позивача та неправомірне формування позивачем податкового кредиту спростовуються наявними в справі доказами та є не обґрунтованими податковим органом, що в силу положень ч. 2 ст. 71 КАС України є підставою для задоволення позову ТОВ «ПІВДЕННО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ» в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно із ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «ПІВДЕННО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ» обґрунтовані, відповідають вимогам законодавства та підлягають задоволенню повністю.
Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 94 КАС України.
Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Постанова набирає законної сили у порядку ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга на постанову подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія надсилається до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Л. І. Свида