Справа № 679/358/17
Суддя: Базарник Б. І.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/679/111/2017
Справа № 679/358/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2017 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Базарника Б.І., при секретарі Обуховської Ю.Є., за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Хмельницький Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно позовної заяви та усних пояснень позивача в судовому засіданні, останній просить визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 922687 від 25.03.2017 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в сумі 510 грн.

Обгрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначив, що даною постановою його притягнуто до відповідальності за те, що 25.03.2017 року близько 07 год. 15 хв. в м. Хмельницький на вул. Камянецька на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів він, керуючи транспортним засобом «Citroen Berlingo» д.н.з. НОМЕР_1, в порушення вимог п. 17.1 ПДР України, здійснив рух по вказаній смузі. Вважає, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення є незаконною та підлягає скасуванню з підстав того, що справа була розглянута на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи. Також вказав на те, що працівник поліції, який виніс постанову, не розяснював йому його права, передбачених ст. 268 КУпАП, та не взяв до уваги його зауваження та доводи з приводу допущеного ним правопорушення.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, згідно поданих ним заперечень в задоволенні позову просив відмовити, вказуючи на доведеність факту порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху, та справу розглянути за відсутності відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою інспектора патрульної поліції роти № 2 батальйону УПП у м. Хмельницький ОСОБА_2 від 25.03.2017 року серії АР № 922687 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн., за те, що останній 25.03.2017 року близько 07 год. 15 хв. в м. Хмельницький на вул. Камянецька на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, керуючи транспортним засобом «Citroen Berlingo» д.н.з. НОМЕР_1, в порушення вимог п. 17.1 ПДР України, здійснив рух по вказаній смузі.

Факт порушення позивачем вимог вищевказаного пункту Правил дорожнього руху України підтверджується даними відеофіксації з нагрудної камери інспектора поліції, Дислокації технічних засобів регулювання дорожнім рухом по вул. Камянецька в м. Хмельницький (Додаток № 1), згідно яких по вул. Камянецька, після перехрестя з вул. Купріна встановлено дорожній знак 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів», а в зворотному напрямку руху встановлений дорожній знак 5.8 «Дорога зі смугою для руху маршрутних транспортних засобів».

Не заперечує порушення вимог п. 17.1 ПДР України, і сам позивач, вказуючи лише на те, що оскаржувана постанова була винесена поліцейським з порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

При цьому, посилаючись на порушення відповідачем норм ст. 268 КУпАП, позивач між тим не зазначив, яким саме правом, передбаченим вказаною нормою закону, відповідач не дав можливості йому скористатися.

Що стосується тверджень останнього про неправомірність дій відповідача з приводу розгляду справи за місцем вчинення правопорушення, а не за місцемзнаходження органу, який уповноважив розглядати такі справи, то такі до уваги судом не приймаються, виходячи з наступного.

Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, передбачених частини перша, друга і третя статті 122.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Частиною 4 ст. 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 285 КУпАП у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

У висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України (далі - НКР) щодо застосування положень ст. 258 КУпАП під час вирішення справ про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП (далі - Висновок) зазначено, що випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення визначені статтею 258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення, відповідно до статті 276 КУпАП.

При цьому варто звернути увагу на те, що словосполучення «на місці вчинення правопорушення», яке містяться у статті 258 КУпАП та словосполучення «за місцем вчинення правопорушення», вжитого у статті 276 КУпАП мають різний правовий зміст.

Зазначену проблему аналізував Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.05.2015 № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У пункті 2.4 мотивувальної частини цього рішення зазначено, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

У згаданому Висновку НКР дійшла висновку: під час вирішення справ про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП, положення статті 258 КУпАП не застосовуються; винесення постанов у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122 КУпАП, уповноваженими на те особами одразу після складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення є неправомірним.

Такий висновок НКР ґрунтувався на тому, що положення ст. 258 КУпАП не розповсюджувалися на ст. 122 КУпАП.

Окрім того, проаналізувавши п. 2.3 наведеного вище рішення Конституційного Суду України, суд дійшов висновку, що Конституційний Суд, говорячи про порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП, мав на увазі виключно випадки застосування скороченого провадження у справах, на які не розповсюджуються вимоги ст. 258 КУпАП.

Однак, вже після прийняття Конституційним Судом зазначеного рішення, норми КУпАП та, зокрема, ст. 258 зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, Висновку, рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (ст. 122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

При цьому, положення ст.ст. 278, 279 КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки у даному випадку КУпАП передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позивачем вимог та не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ним постанови, у зв'язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ч. 3 ст. 122, ст. 293 КУпАП, ст. ст. 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Хмельницький Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Нетішинський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Б.І. Базарник