Справа № 802/948/17-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2017-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

26 червня 2017 р. Справа № 802/948/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима Петровича,

за участю секретаря судового засідання: Шевченка Р.В.

представника позивача: Вітвіцького О.Ю.

розглянувши в режимі відеоконференції адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Державної служби України з безпеки на транспорті в особі управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області

про: визнання протиправними та скасування рішень

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 0110416 від 16.05.2017 року, яким позивачу нараховано 99 євро плати за проїзд.

Вказуючи на протиправність даного рішення, позивач зазначає про те, що він не є суб`єктом господарювання та станом на даний час проходить строкову військову службу, а тому не міг здійснювати перевезення 16.05.2017 року.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи без його участі та заперечень на адміністративний позов не надав, уповноваженого представника не направив.

Відповідно до ст. 128 КАС України неявка належним чином повідомленого відповідача, не перешкоджає судовому розгляду.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_1 вантажний автомобіль RENAULT R 385, д.н.з НОМЕР_2 належить власнику ОСОБА_1 , при цьому власником напівпричепа д.н.з. НОМЕР_3 є ОСОБА_2 , що засвідчується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 (а.с. 5).

16.05.2017 року вказаний транспортний засіб, відповідно до товарно-транспортної накладної № 001315 від 16.05.2017 року здійснював перевезення зерна кукурудзи (а.с. 12).

Посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області 16.05.2017 року на автодорозі Олександрівка, Кіровоград-Миколаїв зупинено автомобіль RENAULT R 385, д.н.з НОМЕР_2 з напівпричепом д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія (перевізника) ОСОБА_3 та проведено габаритно-ваговий контроль.

Згідно акту ВА №0110416 про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів від 16.05.2017 року та довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю зафіксовані наступні результати: осьові навантаження тонн: нормативно допустимі - 11/11/16, фактичні: 6,6/11,92/16,78.

У зв`язку із виявленими порушеннями нормативно-вагових параметрів на позивача ОСОБА_1 сформований розрахунок № 404 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у сумі 99 євро.

Не погоджуючись з вказаним розрахунком, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 29 Закону України "Про дорожній рух" №3353-XII від 30 червня 1993 року до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль. З метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" №2344-III від 05 квітня 2001 року, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ст.33 Закону України Про автомобільні дороги).

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 "Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування" затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок №879).

Згідно з п. 2 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

У силу пункту 3 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Тобто, здійснення габаритно-вагового контролю покладено на Укртрансбезпеку та її територіальні органи.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Як зазначено представником позивача у судовому засіданні за наслідками проведення габаритно-вагового контролю співробітниками Укртрансбезпеки у Кіровоградській області у відношенні ОСОБА_1 складено акт ВА № 0110416, від підпису якого водій відмовився (а.с. 9).

Крім того, складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 16.05.2017 року.

На підставі виявлених порушень посадовими особами управління Уктрансбезпеки у Кіровоградській області у відношенні позивача ОСОБА_1 складено розрахунок № 404 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у сумі 99 євро.

Однак, суд не погоджується з даними діями відповідача, з урахуванням наступного.

Статтею 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах. Для виконання перевезень небезпечних вантажів автомобільний перевізник повинен одержати відповідну ліцензію (стаття 33 Закону України "Про автомобільний транспорт").

Із товарно-транспортної накладної № 001315 від 16.05.2017 року при перевезенні зерна кукурудзи, виданої вантажовідправником ПСП "Агрофірма "Урожай" видно, що перевізником і водієм автомобіля RENAULT R 385, д.н.з НОМЕР_2 з напівпричепом д.н.з. НОМЕР_3 - є ОСОБА_3 (а.с. 12).

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 з 16.11.2016 року по теперішній час перебуває на строковій військовій службі у військовій частині НОМЕР_5 НГУ м. Київ, про що видана відповідна довідка від 05.12.2016 року № 874. Дана довідка засвідчує факт того, що ОСОБА_1 не є перевізником, не займається підприємницькою діяльністю та не міг 16.05.2017 року здійснювати перевезення зерна кукурудзи автомобілем RENAULT R 385, д.н.з НОМЕР_2 з напівпричепом д.н.з. НОМЕР_3 .

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено).

Згідно ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 404 до акту № 0110416 від 16.05.2017 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 404 до акту № 0110416 від 16.05.2017 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідент. номер НОМЕР_6 ) судовий збір у розмірі 640 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.
Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Альчук Максим Петрович