Справа № 336/7271/16-а(2-а/336/46/2017)
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2017 року справа № 336/7271/16-а(2-а/336/46/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.

суддів: Прокопчук Т.С. Шлай А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 16 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Запоріжжя, в якому просила:

- зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Шевченківському районі м Запоріжжя здійснити перерахунок та виплачувати пенсію ОСОБА_1 в розмірі 90 відсотків заробітної плати з урахуванням включення розрахунку розміру нарахованих та виплачених сум: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати, компенсації за невикористані відпустки та вихідної допомоги звільненим за скороченням з 01.11.2016 року та виплатити різницю з урахуванням раніше проведених виплат.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з урахуванням включення до розрахунку розміру пенсії суми індексації грошових доходів громадян, суми компенсації за невикористані дні відпустки, починаючи з 01 листопаду 2016 року, з урахуванням раніше здійснених виплат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в позові.

Дана адміністративна справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 197 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволеню, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, ОСОБА_1 з квітня 2011 року перебуває на обліку в УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя та отримує пенсію, призначену у відповідності до Закону України «Про державну службу».

11 листопада 2016 року позивач звернулась до УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя з заявою про перерахунок пенсії та виплату пенсії з урахуванням 90% заробітку з включенням до складу заробітної плати матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати, компенсації за невикористані дні відпустки та вихідної допомоги при звільненні за скороченням, нараховані за період з березня 2009 року по березень 2011 року. До заяви позивачем додано оригінал довідок архівного відділу Запорізької міської ради № 03-06/М-275 від 07.10.2016 року. (а.с.11-13)

Відповідач листом № 289/М-1 від 23 листопада 2016 року відмовив позивачці у проведені перерахунку пенсії. В обґрунтування підстав для відмови відповідач зазначив, що з 01.06.2015 року скасовано норми законодавства щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначена відповідно до Закону України «Про державну службу», а отже скасовано механізм перерахунку пенсії (а.с.10).

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачка має право на перерахунок пенсії із врахуванням суми індексації грошових доходів громадян та суми компенсації за невикористані дні відпустки починаючи з 01 листопада 2016 року з урахуванням раніше здійснених виплат.

Суд апеляційної інстанції частково погоджується із висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Приписами статті 90 Закону України «Про державну службу» визначено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З 01.05.2016 року Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

Згідно статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якою врегульовано питання перерахунку пенсії у звязку із збільшенням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, прожиткового мінімуму та страхового стажу, не міститься такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Частиною 1 ст. 1, ст. 2 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу, а ст. 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. До структури заробітної плати входять основна заробітна плата, додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати. Основна заробітна плата, це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із зазначеним Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, зі змісту наведених норм вбачається, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Колегія суддів, враховуючи вищенаведене та дані акту перевірки достовірності довідки № 667 від 22.12.2016 року, доходить висновку, що до складу заробітної плати, яка використовується при призначенні (перерахунку) пенсії повинні бути включені суми індексації грошових доходів громадян та компенсація за невикористану відпустку, натомість сума вихідної допомоги включенню не підлягає, оскільки єдиний соціальний внесок з цієї суми на сплачувався.

При цьому колегія суддів погоджується з доводами апеляційної стосовно того, що при призначенні пенсії ОСОБА_1 матеріальна допомога, виплачена позивачці у квітні 2009 року, не може бути включена до суми заробітної плати, оскільки вона була виплачена не в останні 24 місяці, що передують призначенню пенсії, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 постанови КМУ «Про деякі питання вдосконалення визначення розмір заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 року №865 (в редакції постанови КМУ від 19.08.2009 року № 872) визначено, що розмір виплат, що включаються в заробіток обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", визначається вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-я 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно в наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі. Середньомісячна сума зазначена виплат за 24 або 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат за 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією чи 60 календарних місяців роботи підряд відповідно на 24 або на 60.

Крім того, в постанові Верховного Суду України від 12.06.2012 року у справі № 21-185а-12 було зазначено, що календарний місяць - це місяць за календарем, тобто період з першого по останній день кожного місяця у календарному році (з 1 по 31 (30) число).

Відповідно до приписів ч.1 ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_1, її звільнено з 22.04.2011 року та з 29.04.2011 року вона перебуває на обліку у відповідача і отримує пенсію, призначену відповідно до вимог Закону України «Про державну службу».

Таким чином, оскільки позивач була звільнена в квітні 2011 року та в квітні 2011 року їй була призначено пенсію, тому квітень 2011 року не можна вважати календарним місяцем роботи перед зверненням за пенсією.

Отже, враховуючи вищенаведене колегія суддів зазначає, що висновок суду першої інстанції про те, що саме період з 1 травня 2009 року по квітень 2011 року відповідач має враховувати як 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією, не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

З довідки про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням на пенсію), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» за період з березня 2009 року по квітень 2011 року, квітень 2011 року є неповним 26-им календарним місяцем роботи та місяцем, що слідує після (а не перед) зверненням за пенсією.

Отже, колегія суддів доходить висновку, що в даному випадку 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією це період з квітня 2009 року по березень 2011 року включно.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що УПФУ у Шевченківському районі м. Запоріжжя необґрунтовано відмовило ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з урахуванням індексації та інших виплат, зазначених у довідці від 07.10.2016 року № 03-06/М-275.

Отже, враховуючи неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, відповідно до ст.202 КАС України, колегія суддів приходить до висновків, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанову суду першої інстанції слід скасувати як таку, що прийнята без додержанням норм матеріального права, та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги позивача задовольнити частково.

Керуючись ст.ст.197, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Запоріжжя задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2017 року по справі № 336/7271/16-а(2-а/336/46/217) скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 у розмірі 90 відсотків заробітної плати з урахуванням включення сум, з яких були сплачені страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення до відпустки, соціально-побутової допомоги, індексації грошових доходів громадян, суми компенсації за невикористані дні відпустки, з 01.11.2016 року, з урахуванням раніше здійснених виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст.212 КАС України.

Головуючий: С.В. Чабаненко

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: А.В. Шлай