Справа № 522/1430/17
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-f/522/1065/17
Справа № 522/1430/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

при секретарі Шевчик В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 3-ї роти 3-го батальйону УПП у м. Одесі ДПП ОСОБА_2 про скасування постанови серії ЕАА№048105 від 11.01.2017 року, за участю третьої особи на боці відповідача без самостійних вимог щодо предмету спору- ОСОБА_3 патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 22.02.2017 року звернувся до суду з позовом до інспектора 3-ї роти 3-го батальйону УПП у м. Одесі ДПП ОСОБА_2, за яким просив скасувати постанову серії ЕАА№048105 від 11.01.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 11.01.2017 року в м.Одеса по вул.Базарна, 5 інспектор 3-ї роти 3-го батальйону УПП у м. Одесі ДПП ОСОБА_2 звинуватив його в тому, що він здійснив зупинку та стоянку безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території, що значно перешкоджало руху інших транспортних засобів, чим порушив п.п.15.9.(и) Правил дорожнього руху.

За цим фактом за тією ж адресою відповідач виніс постанову серії ЕАА№048105 від 11.01.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП. Проте з вказаною постановою позивач не згоден та вважає, що правил дорожнього руху не порушив, оскільки на місці виїзду з будинку, та на прилеглих територіях за адресою м.Одеса, вул. Базарна, 5 влаштована стихійна, незаконна автопарковка транспортних засобів. Вїзд до будинку заблоковано забитими металевими трубами та натягнутим тросом, що підтверджує відсутність дорожнього руху, перешкоди дорожнього руху та перешкоджанню виїзду з прилеглої території. Обмежуючих чи знаків заборони щодо зупинки та стоянки згідно ПДР по вул.Базарна-немає. Отже враховуючи жахливі погодні умови (заметіль та вітер), відсутність знаків заборони, розкидані та залишені на дорозі будь-де автівки, які значно перешкоджали руху по неприбраної від снігу дорозі, пересвідчившись, що вїзд-виїзд з прилеглої території (двору будинку) заблоковано металевими трубами та тросом-позивачем було зупинено транспортний засіб на місце автівки, яка від`їхала. Крім того постанова винесена з порушенням вимог законодавства, а тому підлягає скасуванню. Зокрема, зазначив, що в порушення ст.ст. 258, 276, 278, 279, 283 КУпАП відповідач розглянув справу не за місцем вчинення правопорушення, а на місці його вчинення, що не є тотожними поняттями, виходячи з висновків, зроблених Конституційним судом України в своєму рішенні від 26.05.2015 року № 5-рп/2015, а також не надав можливості позивачеві скористатися в повній мірі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, під час розгляду справи, та не надав доказів у підтвердження порушення ним ПДР України. За вказаних обставин звернувся до суду з відповідним позовом.

В процесі слухання справи було залучено в якості третьої особи на боці відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції Національної поліції України.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги та обставини, якими вони обґрунтовані, підтримав та просив задовольнити.

Представник ОСОБА_3 патрульної поліції ОСОБА_4 (діє на підставі довіреності від 16.01.2017 року) у судовому засіданні 16.05.2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала та заперечувала проти їх задоволення, просила відмовити. Підтримала пояснення, надані у письмових запереченнях через канцелярію суду.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.

Вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, оглянувши запис з компакт-диску з відеозапису з нарудної камери інспектора патрульної поліції, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 11.01.2017 року відповідачем інспектором 3-ї роти 3-го батальйону УПП у м. Одесі ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА№048105 стосовно позивача ОСОБА_1.

Підставою для її прийняття стали наступні обставини: 11.01.2017 року інспекторами патрульної поліції екіпажу «Благо-351» було отримано виклик, який надійшов на гарячу лінію «102», приблизно об 11:00 год про те, що автомобіль Toyota corolla перекрив виїзд з прилеглої території заявниці ОСОБА_5, яка мала їхати до поліклініки з 11-ти місячною дитиною. Прибувши на місце виклику, інспектор 3-ї роти 3-го батальйону УПП у м. Одесі ДПП ОСОБА_2 виявив порушення п.п.15.9.(и) Правил дорожнього руху (далі ПДР) водієм автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_1, який здійснив зупинку та стоянку безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території, що значно перешкоджало руху інших транспортних засобів, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

За результатами розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення відповідач, керуючись ст.ст. 33, 284 КУпАП застосував до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн на підставі ч.3 ст.122 КУпАП.

Позивач з постановою у справі про адміністративне правопорушення від 11.01.2017 року серії ЕАА№048105 був ознайомлений та отримав її копію на місці правопорушення, про що свідчить його підпис у постанові.

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов'язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи, та інше.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (в редакції на момент виникнення спірних відносин) поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

За загальним правилом ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Разом з тим, ч.3 ст.254 КУпАП встановлено, що протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно вказаної норми ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Слід зауважити, що відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до КУпАП, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п.1 р.І Інструкції №1395).

У відповідності до п.1 р.III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (п.2 р. III Інструкції №1395), що відповідає положенням ст.276 КУпАП, за правилами частини 1 якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Щодо посилання позивача на рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26 травня 2015р. у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд враховує, що приписи вказаного рішення суду повинні застосовуватись з урахуванням законодавчих змін, що відбулися у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, внесених Законом України від 14.07.2015 року № 596-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху» та вищевказаною Інструкцією, які у свою чергу передбачають можливість винесення постанови саме на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином суд вбачає, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення, навіть у випадку незгоди особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з допущенним нею порушенням.

Отже, суд вважає посилання позивача, що оскаржувана постанова в порушення вимог законодавства була винесена інспектором на місці вчинення правопорушення, є безпідставними, у звязку з чим позов з цих підстав не підлягає задоволенню.

Згідно ч. 3 ст.122 КпАП України -перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на пятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху,-тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього ру ху зобовязані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У відповідності до п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.15.9 ПДР Зупинка забороняється:

и)ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

З метою забезпечення безпеки учасників дорожнього руху на в'їздах (виїздах) з прилеглих територій даним пунктом Правил дорожнього руху забороняється зупинятися на перехрещеннях і ближче ніж за 10 м від них, крім випадку надання переваги в русі.

А згідно з п.15.10 Стоянка забороняється:

а)у місцях, де заборонена зупинка;

Оскільки стоянка є припиненням руху транспортного засобу на час більший ніж 5 хв., не повязана з посадкою (висадкою ) пасажирів, завантаженням ( розвантаженням) вантажу, то цілком зрозуміла вимога заборони стоянки в місцях, де заборонена і зупинка, бо стоянка створюватиме ще більші незручності учасникам дорожнього руху, ніж зупинка.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

З наданого представником третьої особи в обґрунтування правомірності оскаржуваної постанови відеозапису № з нагрудної камери DSJX3О1309_ВН1309 інспектора патрульної поліції ОСОБА_2, роздруківки виклику на гарячу лінію «102» та пояснень свідка ОСОБА_5М вбачається факт порушення позивачем правил зупинки та стоянки, що створили перешкоду дорожньому руху, відповідальність за яке передбачена ч3 ст.122 КУпАП. З матеріалів справи та відеозапису встановлено, що виклик на лінію «102» стосовно порушення правил дорожнього руху, а саме перешкоджання виїзду з прилеглої території автомобілем НОМЕР_1, надійшов від заявника ОСОБА_5 о 11:00 год, в той час як гр.ОСОБА_1 підійшов до своєї припаркованої автівки о 11:29 год після приїзду екіпажу патрульної поліції.

Дані обставини належними доказами з боку позивача не спростовані.

Отже, вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченому ч.3 ст. 122 КУпАП, у судовому засіданні не спростована.

Посилання позивача на те, що відповідач позбавив його можливості у повному обсязі скористатися його правами, що відповідач порушив вимоги ст.ст.245, 251 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, а також те, що відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, судом до уваги не приймаються та відхиляються, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Крім того, позивачем не обґрунтовано посилання, яким чином відповідач позбавив його можливості скористатись своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Із вказаного відеозапису суд вбачає, що відповідачем в повній мірі була дотримана процедура щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, що фактично спростовує твердження позивача про порушення його прав.

Твердження позивача про те, що відповідачем при винесені оскаржуваної постанови не були виконані вимоги ч.2 ст. 33 КУпАП, також не приймаються судом до уваги, оскільки позивача притягнуто до відповідальності у межах санкції, передбаченої ч.3 ст. 122 КУпАП. Крім того, суд враховує, що вимоги ч.2 ст. 33 КУпАП (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) не застосовуються при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на наведене суд приходить до висновку про те, що при винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА№048105 від 11.01.2017 року лейтенант поліції ОСОБА_2 діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством України, та правомірно притягнув правопорушника ОСОБА_1 до передбаченої законом адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Відповідно до ч.3 ст.159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, з огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 122, 213, 222, 251, 252, 258, 268, 278, 279, 283, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст 2, 10, 11, 12, 66, 69, 71,86,159-163, 167, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Приморського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Домусчі Л.В.

21.06.2017