Справа № 820/2050/17
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2017-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

19 червня 2017 р. 16:30 год. справа № 820/2050/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Біленського О.О.

при секретарі судового засідання Король Д.О.

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представників позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача - Коваленко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, в якому просить суд: скасувати рішення Головного Управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 25.11.2016 року про скасування рішення УМВС України в Харківській області від 25.06.2005 року про оформлення громадянину ОСОБА_1 набуття громадянства України за територіальним походженням.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач при прийнятті рішення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 від 25.11.2016 року безпідставно, без жодної перевірки прийняв в якості належного та допустимого доказу наявність факту подання свідомо неправдивих даних щодо постійного проживання рідної сестри позивача ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України до 24.08.1991 року, а саме - відсутність в матеріалах справи відповідача будь-яких документів, що підтверджують факт проживання на території України до 24.08.1991 року сестри позивача ОСОБА_5 за відсутності інших документів, які б підтверджували вказані висновки. Позивач зазначив, що факт проживання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 був підтверджений рішенням суду, яке в свою чергу було надано при оформленні набуття громадянства у 2005 році ОСОБА_1, отже в силу п. 79 Порядку №215, якщо б ОСОБА_1 не подав документи, якими підтверджується факт проживання ОСОБА_5 на території України станом на 24 серпня 1991 р. під час перевірки поданих документів УМВС України в Харківській області в 2005 році, ОСОБА_1 було б відмовлено у задоволенні клопотання про оформлення набуття громадянства України Позивач вважає оскаржуване рішення противоправним, незаконним і необґрунтованим та таким, що порушує права, свободи і законні інтереси позивача, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Позивач та представники позивача у судове засідання прибули, надали аналогічні викладеним у позовній заяві пояснення, позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у запереченнях на адміністративний позов та у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що з матеріалів особової справи ОСОБА_1 вбачається та не заперечується позивачем у позовній заві, що підставою для набуття громадянства України заявником визначено постійне проживання на території України його сестри - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 Проте, посилаючись на дану підставу, заявником не подано правдивих відомостей щодо підтвердження факту постійного проживання рідної сестри на території України. Разом з тим, позивачем було подано копію паспорта сестри, ОСОБА_5, з штампом реєстрації місця проживання АДРЕСА_1 Однак, дана реєстрація здійснена 02.11.1994, тоді як положеннями статті 8 Закону та п. 31 Порядку встановлено, що підтверджується постійне проживання особи на території України до 24.08.1991 року. Враховуючи відсутність документального підтвердження належності ОСОБА_1 до громадянства України, відповідач дійшов висновку, що набуття позивачем громадянства України відбулось без надання правдивих відомостей на підтвердження факту постійного проживання його сестри. На підставі вказаного та керуючись положеннями статті 21 Закону України «Про громадянство України», 25.11.2016 року Головним управлінням ДМС України в Харківській області прийнято рішення про скасування рішення УМВС України в Харківській області від 25.06.2005 про набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» громадянином ОСОБА_1.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, надані докази у їх сукупності, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, встановив наступне.

З наявних матеріалів справи вбачається, що позивач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженець м. Ленінакан, Вірменія, рішенням ВГІРФО УМВСУ в Харківській області від 25.06.2005 набув громадянство України відповідно до положень частини 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 року.

Відповідно до ч. 1 статті 8 ЗУ «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Отже, в статті 8 ЗУ «Про громадянство України» встановлено, що однією з підстав для набуття громадянства України за територіальним походженням є наявність одного з батьків, діда, баби, рідних братів чи сестер, які народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України».

З метою організації виконання Закону України "Про громадянство України", Указом Президента України від 27.03.2001р. №215 затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок №215), який визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.

Відповідно до положень п.п. 3, 4, 5 Порядку № 215 в редакції від 27.03.2001 (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, тобто на момент подання заяви про оформлення набуття громадянства ОСОБА_1 та виникнення правовідносин), заява з питань громадянства складається у письмовій формі з зазначенням дати її складання та підписується заявником.

Заяви та інші документи з питань громадянства подаються особою, яка проживає в Україні, - до районного, районного у місті, міського управління або відділу МВС України за місцем проживання особи.

Заяву та інші документи з питань громадянства заявник подає особисто.

Так, відповідно до п. 29 Порядку № 215 в редакції від 27.03.2001 (чинної на момент подання заяви про оформлення набуття громадянства ОСОБА_1 та виникнення правовідносин) для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, повнорідні брат чи сестра якої постійно проживали до 24 серпня 1991 року на територіях, зазначених у абзаці першому пункту 22 цього Порядку (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 22 цього Порядку (зокрема, заяву про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням; дві фотокартки (розміром 35 х 45 мм); зобов'язання припинити іноземне громадянство), а також: а) документ, що підтверджує факт постійного проживання повнорідних брата чи сестри заявника до 24 серпня 1991 р. на територіях, зазначених у абзаці першому пункту 22 цього Порядку; б) документи, що засвідчують родинні стосунки заявника з повнорідними братом чи сестрою.

В пункті 38 Порядку № 215 в редакції від 27 березня 2001 року вказано, що у разі відсутності документів про постійне проживання на територіях, зазначених у абзаці першому пункту 22 цього Порядку, або документів, що підтверджують родинні стосунки, подається відповідне рішення суду.

Отже, відповідно до вказаних норм, відомості, які зазначаються в заяві про набуття особою громадянства України, заповнюються на підставі поданих заявником передбачених Порядком документів, які підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов'язує належність особи до громадянства України.

У відповідності до п.п. 76-79 Порядку № 215 (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), органи внутрішніх справ приймають рішення про оформлення набуття громадянства України, зокрема, за територіальним походженням, (пункт 76 Порядку № 215).

Районне, районне у місті, міське управління або відділ МВС України, до якого подано документи щодо оформлення набуття громадянства України, перевірне відповідність оформлення поданих документів вимогам законодавства України. Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, районне, районне у місті, міське управління або відділ МВС України не пізніш як у двотижневий строк з дня надходження документів повертає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, начальник районного, районного у місті, міського управління або відділу МВС України приймає рішення про припинення провадження за цією заявою. Подані заявником документи не пізніш як у двотижневий строк з дня їх надходження надсилаються до головного управління МВС України в Автономній Республіці Крим, місті Києві, Київській області, управління МВС України в області, місті Севастополі (пункт 77 Порядку № 215).

Головне управління МВС України в Автономній Республіці Крим, місті Києві, Київській області, управління МВС України в області, місті Севастополі перевіряє відповідність оформлення документів з питань громадянства вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов'язує набуття особою громадянства України. Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, зазначені документи повертаються до районного, районного у місті, міського управління або відділу МВС України, до якого документи були подані заявником. Районне, районне у місті, міське управління або відділ МВС України не пізніш як у тижневий строк з дня повернення документів надсилає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, начальник районного, районного у місті, міського управління або відділу МВС України приймає рішення про припинення провадження за цією заявою.

Якщо документи оформлені належним чином і підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов'язує набуття особою громадянства України, а стосовно поновлення особи у громадянстві України також відсутні передбачені Законом підстави, за наявності яких поновлення у громадянстві України не допускається, начальник головного управління МВС України в Автономній Республіці Крим, місті Києві, Київській області, управління МВС України в області, місті Севастополі або його заступник приймає рішення про оформлення набуття особою громадянства України.

Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов'язує набуття особою громадянства України, або стосовно поновлення особи у громадянстві України також будуть встановлені передбачені Законом підстави, за наявності яких поновлення у громадянстві України не допускається, начальник головного управління МВС України в Автономній Республіці Крим, місті Києві, Київській області, управління МВС України в області, місті Севастополі або його заступник приймає вмотивоване рішення про відмову у задоволенні клопотання про оформлення набуття особою громадянства України (пункт 78 Порядку № 215).

Рішення про оформлення набуття особою громадянства України або про відмову у задоволенні клопотання про оформлення набуття особою громадянства України не пізніш як у тримісячний строк з дня надходження документів надсилається до районного, районного у місті, міського управління або відділу МВС України, до якого документи були подані заявником. Районне, районне у місті, міське управління або відділ МВС України, до якого документи були подані заявником, не пізніш як у тижневий строк з дня надходження відповідного рішення повідомляє про нього заявника у письмовій формі. У разі прийняття рішення про відмову у задоволенні клопотання про оформлення набуття особою громадянства України заявникові у письмовій формі повідомляються причини відмови (пункт 79 Порядку № 215).

З аналізу наведених норм вбачається, що обов'язковою передумовою прийняття компетентним органом відповідного рішення про оформлення набуття особою громадянства України є перевірка відповідності оформлення документів з питань громадянства вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов'язує набуття особою громадянства України. А відтак, неможливим є прийняття рішення про оформлення набуття особою громадянства України без перевірки УМВС України в Харківській області та підтвердження наявності фактів, з якими Закон пов'язує набуття громадянства за територіальним походженням.

З наявних матеріалів справи вбачається, що рішенням Феодосійського місцевого суду по справі №2-3262/03 від 11.09.2003 року підтверджувалося, що неповнолітній син рідної сестри позивача ОСОБА_5 постійно проживав на території України з травня 1991 року, вказаний факт було встановлено з метою отримання позивачем паспорту та оформлення громадянства України.

З огляду на викладене, твердження відповідача про відсутність будь-яких судових рішень, якими відповідно до статті 256 ЦПК може бути встановлено факт проживання на території України, не відповідають фактичним обставинам справи.

Слід відмітити, що при прийнятті рішення про оформлення набуття громадянства України від 25.06.2005 року ОСОБА_1, УМВС України в Харківській області була перевірена відповідність оформлення документів з питань громадянства вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов'язує набуття особою громадянства України.

Суд зазначає, що в іншому випадку, у разі не підтвердження факту проживання його сестри на території України в 1991 році, УМВСУ України в Харківській області було б прийнято рішення про відмову у задоволенні клопотання про оформлення набуття особою громадянства України.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зазначає, що відповідачем не було подано жодних доказів, щодо того, що було прийнято рішення про відмову у задоволенні клопотання про оформлення набуття особою громадянства України або результати перевірки відповідності оформлення документів з питань громадянства вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов'язує набуття особою громадянства України визнані протиправними, а особи що її проводили притягнуті до відповідальності.

Судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення є подання ОСОБА_1 свідомо неправдивих відомостей щодо проживання його сестри ОСОБА_5 станом на 24.08.1991 р. на території України.

Відповідно до статті 21 ЗУ «Про громадянство України» рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Отже, єдиною підставою для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України є обман особи, що набула громадянство України, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

В п. 88 Порядку № 215 вказується, що для скасування рішень про оформлення набуття громадянства України відповідно до статті 21 Закону органами міграційної служби, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України готуються такі документи: а) подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України; б) документи, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням (стаття 8 Закону) або була поновлена у громадянстві України (стаття 10 Закону) шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянства України (довідка органу міграційної служби, дипломатичного представництва чи консульської установи про те, що іноземець, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, не подав документ про припинення цього громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації його громадянином України, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують (частина п'ята статті 8 та частина друга статті 10 Закону); інформація органу міграційної служби про те, що іноземець, який подав декларацію про відмову від іноземного громадянства, не повернув паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави (частина восьма статті 8 та частина сьома статті 10); інформація про те, що на момент реєстрації громадянином України існували підстави, за наявності яких особа не поновлюється у громадянстві України (частини перша та друга статті 10 з урахуванням частини п'ятої статті 9 Закону; частина п'ята статті 10 Закону); інформація про інші неправдиві відомості та фальшиві документи, які були подані для набуття громадянства України відповідно до статей 8 га 10 Закону, або інформація про приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України відповідно до статей 8 та 10 Закону.

Тобто, необхідною та обов'язковою умовою для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України, відповідно до статті 21 Закону України "Про громадянство України", є встановлення центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, факту набуття особою громадянства України шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Вказані обставини повинні бути підтверджені відповідними документами, які свідчать, зокрема, про факт подання особою свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів.

В поданні ГУ ДМС в Харківській області від 25.11.2016 року, вказано, що: «До подання додаються: 1) в матеріалах справи відсутній будь-який документ, що підтверджує факт постійного проживання на території України до 24.08.1991 р. його сестри ОСОБА_5, АДРЕСА_2 що є підставою для набуття громадянства України.

Отже, з подання вбачається, що відповідачем, жодним письмовим документом, не підтверджується що позивач ОСОБА_1 подав у 2005 році для оформлення набуття громадянства свідомо неправдиві відомості або фальшиві документи. В той же час, підстава, на яку посилається відповідач в поданні від 25.11.2016 року, а саме відсутність будь-яких документів жодним чином не підтверджує, що ОСОБА_5 (сестра Позивача) ІНФОРМАЦІЯ_1 не проживала постійно на території України станом на 24 серпня 1991 р.

Крім того, факт проживання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 був підтверджений рішенням суду.

Відповідачем не було надано доказів на підтвердження факту звернення із запитами щодо встановлення місця проживання ОСОБА_5 станом на 24 серпня 1991 р. або встановлення факту скасування рішення суду до компетентних органів з приводу перевірки правомірності вказаних у заяві даних.

Доказів того, що для оформлення набуття громадянства заявник подав свідомо неправдиві відомості або фальшиві документи, в тому числі обвинувального вироку відносно Позивача, або особи, яка у 2005 році прийняла рішення про оформлення набуття громадянства ОСОБА_1, яким би була встановлена вина у службовому підробленні та поданні свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів відповідачем також не надавалося. Також відсутні відповідні кримінальні провадження за фактом подання Позивачем свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів.

З наявних матеріалів справи вбачається, що сестра ОСОБА_1 - ОСОБА_5 є громадянкою України з дійсним паспортом, отже на даний час рішення про скасування рішення про оформлення набуття нею громадянства не приймалось.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 1 статті 2 ЗУ «Про громадянство України» законодавство України про громадянство ґрунтується на принципі запобігання виникненню випадків безгромадянства. Отже, позбавити особу громадянства або скасувати рішення про набуття громадянства можливо тільки за наявності передбачених законодавством обставин та їх доведенні належними та допустимими доказами.

Таким чином, ГУ ДМС України в Харківській області не проведено жодної перевірки щодо законності набуття громадянства ОСОБА_1, не отримано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт подання ОСОБА_1 свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, як не встановлено і які відомості були неправдиві, та зміст цих неправдивих відомостей.

При цьому відповідачем не доведено та до матеріалів справи не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що з часу набуття громадянства позивачем з'явились обставини, які б слугували підставою для проведення перевірки та прийняття рішення Головного Управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 25.11.2016 року про скасування рішення УМВС України в Харківській області від 25.06.2005 року про оформлення громадянину ОСОБА_1 набуття громадянства України за територіальним походженням.

Окрім цього, під час розгляду справи відповідачем не доведено наявність передбачених законами України підстав для прийняття оскаржуваного рішення, не спростовано належність позивача до громадянства України.

Таким чином, відповідачем, крім іншого, не дотримано принципу пропорційності, необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), що призводить до настання несприятливих наслідків для позивача при відсутності будь-якої його вини у виниклих обставинах. Скасування рішення УМВС України в Харківській області від 25.06.2005 року про оформлення громадянину ОСОБА_1 набуття громадянства України за територіальним походженням, без врахування обставин, які існують, суттєво порушує права позивача, оскільки він мав передбачені законом права громадянина України.

Окрім цього, суд вирішуючи спір по суті враховує практику ЄСПЛ, а саме рішення по справі "МакМайкл проти Сполученого Королевства" (McMichael v. United Kingdom) від 24.02.1995 р., Series A, № 307, р. 55, § 86 "для матері/батька і дитини головним елементом сімейного життя є можливість постійного спільного проживання".

З наданих позивачем пояснень вбачається, що позивач фактично проживає на території України разом з дружиною та дочками, при цьому відповідачем під час прийняття рішення не враховувалось право на проживання сім'ї разом.

Крім того, згідно положень статей 9, 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання, а при здійсненні своїх прав кожна людина може зазнавати лише таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги прав і свобод інших людей, а також забезпечення справедливих вимог моралі, суспільного порядку і загального добробуту.

З огляду на встановлені у справі обставини суд приходить до висновку про необхідність скасування рішення відповідача, як прийнятого не на підставі та не у спосіб, що передбачені законодавством, необґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, без урахування принципу пропорційності.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень не надав до суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення.

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо скасування рішення Головного Управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 25.11.2016 року про скасування рішення УМВС України в Харківській області від 25.06.2005 року про оформлення громадянину ОСОБА_1 набуття громадянства України за територіальним походженням.

Згідно ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, суд присуджує документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області на користь ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 17, 50, 160-163, 167, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про скасування рішення - задовольнити.

Скасувати рішення Головного Управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 25.11.2016 року про скасування рішення УМВС України в Харківській області від 25.06.2005 року про оформлення громадянину ОСОБА_1 набуття громадянства України за територіальним походженням.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Державної міграційної служби України в Харківській області на користь ОСОБА_1 АДРЕСА_3 судовий збір у сумі 640,00 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова у повному обсязі виготовлена 23.06.2017 року.

Суддя Біленський О.О.