Справа № 809/601/17
Суддя: Кишинський М.І.
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2017 р. Справа № 809/601/17

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді: Кишинського М.І.,

за участю секретаря судового засідання: Дмитрашко О.М,

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську,

до відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю "Полімер",

про стягнення заборгованості в сумі 105 015,16 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську звернулося в суд з адміністративним позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Полімер" про стягнення заборгованості в сумі 105 015,16 грн.

Позовні вимоги мотивованім тим, що Управління пенсійного фонду України в м. Івано - Франківську про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по списках №1 і №2 за період з 01.12.2011 року по 01.04.2012 року, в квітні 2017 року позивач повторно заявив позовні вимоги про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з 01.12.2011року по 01.04.2012 року.

21.11.2013 року Управління Пенсійного фонду України уже зверталося до суду з адміністративним позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Полімер» про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з 01.12.2011 року по 01.04. 2012 року в сумі 103 363,70 грн. Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі № 809/3680/13-а від 14.01.2014 року позовну заяву залишено без розгляду в звязку з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду згідно до вимог ст. 99 КАС України.Позивач дану ухвалу не оскаржив, а значить погодився з прийнятим рішенням суду.

20.04.2017 року позивач заявляє позовні вимоги за той же період, однак позовні вимоги збільшує до 105 015,16 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Просить позов задовільнити повністю.

Представник відповідача проти даного клопотання заперечила, надавши суду письмове заперечення на позов, просила в задоволенні позову позивачу відмовити.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представника позивача та заперечення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов не обґрунтований та такий, що не підлягає до задоволення з наступних підстав.

По факту заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по списках №1 та №2 за період з 01.12.2011 року по 01.04.2012 року суд зазначає, що позивач завищив у розрахунку за грудень 2011 року суми відшкодуванні по списку №1 ОСОБА_3 термін відшкодування закінчився 03.12.2011 року. За березень 2012 року завищено суму відшкодування по списку №1 ОСОБА_4 термін відшкодування закінчився 10.03.2012 року.

У розрахунках за лютий завищено суму до відшкодування по списку №2 ОСОБА_5, термін відшкодування якої закінчився 17.02.2012 року. Включено її у розрахунок і в березні 2012 року по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених у відповідності до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Пре загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (список №1) та пунктів «б-з» (список №2) в звязку з перепризначенням (продовженням) пенсійного віку пенсіонерам.

Перевизначення дат досягнення вищепереліченим особам пенсійного віку здійснено у звязку з набранням чинності 01.10.2011 року Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року N 3668-VІ, яким внесено зміни до ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Так, статтю 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» викладено у новій редакції, згідно з якою особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно; 55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року; 56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року; 56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року; 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року; 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року; 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року; 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року; 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року; 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року; 60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Тобто, жінкам підвищено граничний вік в залежності від дати народження від 55 до 60 років, з настанням якого можливо призначення пенсії за віком.

Законом України № 184-VІІ від 04.04.2013 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо добровільної сплати єдиного внеску», який набрав чинності 28.04.2013 року, внесено зміни до абзацу четвертого пункту 1 статті 2 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування», якою передбачалося відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах згідно статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення віку, визначеного статтею 12 того ж закону, тобто до 55 років (жінками). Дану норму закону змінено та встановлено, що відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах згідно статті 13 Закону України «Про «пенсійне забезпечення», здійснюється до досягнення особами віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне забезпечення».

Таким чином, вимога відшкодовувати витрати на виплату та доставку пільгової пенсії ОСОБА_5 за половину лютого та березень 2012 року є необгрунтованою, оскільки до внесення змін у законодавство вона досягла віку 55 років, в звязку з чим обовязок відповідача по відшкодуванню витрат на виплату та доставку її пільгової пенсії припинився.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Львівського апеляційного адміністративного суду у справі № 876/2809/15 від 22 жовтня 2015 року та Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 05.04.2016 року у справі № К/800/47260/15.

Таким чином, з грудня 2011 року по березень 2012 року необгрунтовано виставлено до відшкодування по пільгових пенсіях (список №1 та список №2) суму 2281,15 грн.

Чинним законодавством не передбачено можливості і повноважень органів Пенсійного фонду України донараховувати додаткові суми до відшкодування по закінченню календарного року.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється відповідно до Інструкції про рядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року3 №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за №64/8663.

Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою Постановою правління ПФ України 19.12.2003 року №21-1, якою визначено порядок кодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах передбачено тільки дві підстави для донарахування підприємству додаткових витрат понад місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій: 1) за новопризначеними пенсіями (за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку); 2) за результатом звірки за попередній рік (відшкодовується недоплачена сума).

Щодо відшкодування недоплаченої суми за попередній рік, виявленої за результатом звірки, то це повинно здійснюватись одноразово, лише у першому поточному місяці року, тобто разом із сплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за січень поточного року, що вбачається у додатку № 6 до п.6.4 Інструкції.

Друга підстава для відшкодування сплати донарахувань за попередні періоди передбачена ч.3 п.6.8 Інструкції, згідно якої суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку сплачуються одночасно з оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Додатком 6 до Інструкції передбачено визначення цих витрат у графі 15 розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». У примітках зрахунків вказано, що зазначена сума сплачується одночасно із сплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Таким чином, вищевказаною Інструкцією передбачено подання до відшкодування витрат за попередній період лише відносно осіб, яким призначені пенсії напередодні періоду відшкодування за період з дати призначення пенсій до дати складання розрахунку, тобто за новопризначеними пенсіями. Інших підстав для стягнення донарахувань за попередній період, у тому числі для відшкодування суми недоплати за попередній місяць, діючим законодавством не передбачено.

Відповідно до п.6.5 Інструкції №21-1 розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Абзацом 2 пункту 6.7 Інструкції №21-1 визначено, що у разі зміни розміру пенсії або ання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

Виходячи вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що відповідно до положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на зальнообовязкове державне пенсійне страхування, які регулюють спірні правовідносини, а також іншими законодавчими актами з питань пенсійного забезпечення не передбачено права Управління Пенсійного фонду здійснювати відшкодування витрат по пільгових пенсіях за попередні періоди.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача необґрунтовані та не підлягають до задоволення. За таких обставин, в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Кишинський М.І.

Постанова складена в повному обсязі 26.06.2017 року.