Справа № 804/7090/16
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2016-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2016 р. Справа № 804/7090/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого суддіОСОБА_1,
секретаря судового засіданняОСОБА_2,
представника позивача ОСОБА_3,
представника позивача ОСОБА_4,
представника відповідача ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень,
Із вказаними податковими повідомленнями рішеннями позивач категорично не погоджується, зазначаючи, що він фактично здійснює експорт (вивезення) продукції, а не її постачання, а тому ним правомірно застосовується нульова ставка оподаткування таких операцій, підстав застосовувати під час вивезення товарів ставку ПДВ у розмірі 20% у підприємства позивача не було, з огляду на те, що при експортних операціях ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не допускало перевищення собівартості над фактичною ціною при здійсненні операцій з вивезення товарів за межі України. Окрім того, бухгалтерською документацією підприємства, яка була підставою для складання податкової звітності, підтверджується отримання позивачем прибутку від здійсненої господарської діяльності у періоди, що перевірялися.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.10.2016 відкрито провадження в адміністративній справі №804/7090/16 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 16.11.2016.
Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд задовольнити адміністративний позов повністю.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти адміністративного позову, просив відмовити в його задоволенні повністю.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Перевіркою встановлено заниження позивачем бази оподаткування ПДВ за ставкою 20% на суму, розраховану виходячи з перевищення собівартості над фактичною ціною продукції при здійсненні операцій з вивезення товарів за межі митної території України на суму 110681699,68 грн. у тому числі за жовтень 2015 року на суму 14486830,04 грн., за листопад 2015 року на суму 47617272,47 грн. та за грудень 2015 року на суму 48577597,17 грн.
На сторінці 8 акта перевірки зазначено, що при співставленні виручки від реалізації із виробничою собівартістю реалізованої готової продукції встановлено наявність збитку по операціям реалізації сталевої продукції за жовтень-грудень 2015 року на загальну суму 553408498,39 грн.
Згідно позиції перевіряючих контролюючого органу, обсяг операцій, розрахований виходячи з перевищення собівартості самостійно виготовлених товарів/послуг над фактичною ціною їх постачання, не формує вартості експортованого товару, а тому має бути оподаткований за ставкою 20%.
Надаючи оцінку обставинам, висвітленим в акті перевірки від 05.09.2016 № 161/28-01-14/24432974, суд не погоджується з позицією податкового органу з огляду на таке.
Згідно відомостей, які містяться на сайті інформаційно - ресурсного центру (www.usr.minjust.gov.ua) основним видом діяльності позивача є виробництво чавуну сталі та феросплавів (код КВЕД 24.10).
Судом встановлено, що вироблена продукція ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» підприємством реалізується також на експорт.
У відповідності до п.185.1 ст.185 ПК України об'єктом оподаткування є операції платників податку з:
а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;
б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;
в) ввезення товарів на митну територію України;
г) вивезення товарів за межі митної території України;
е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.
Статтею 194 ПК України визначено операції, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою.
Операції, зазначені у статті 185 цього Кодексу, крім операцій, що не є об'єктом оподаткування, звільнених від оподаткування, та операцій, до яких застосовується нульова ставка та 7 відсотків, оподатковуються за ставкою, зазначеною в підпункті «а» пункту 193.1 статті 193 цього Кодексу, яка є основною.
Податок становить 20 відсотків, 7 відсотків бази оподаткування та додається до ціни товарів/послуг.
Стаття 195 ПК України визначає операції, які підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою: за нульовою ставкою оподатковуються операції з: вивезення товарів за межі митної території України:
а) у митному режимі експорту;
б) у митному режимі реекспорту, якщо товари поміщені у такий режим відповідно до пункту 5 частини першої статті 86 Митного кодексу України;
в) у митному режимі безмитної торгівлі;
г) у митному режимі вільної митної зони.
Товари вважаються вивезеними за межі митної території України, якщо таке вивезення підтверджене в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, митною декларацією, оформленою відповідно до вимог Митного кодексу України. Таким чином, ставка податку на додану вартість залежить від об'єкта оподаткування - постачання на митній території України, вивезення за межі митної території України чи ввезення на митну територію України. При цьому, Податковим кодексом України не встановлено залежності ставки податку від вартості товарів, що вивозяться за межі митної території у митному режимі експорту.
З наведених норм Податкового кодексу України видно, що операції з вивезення товарів за межі митної території України у митному режимі експорту оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою (за умови підтвердження такого вивезення) незалежно від вартості товарів, за якою здійснюється таке вивезення.
Як видно з акта перевірки, перевіряючим під час перевірки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» надавалася Головна книга за 4 кв. 2015 року, Розшифровка рядків 2000 «Чистий дохід» Звіт за ф.2, 2050 «Собівартість реалізованої продукції», зведені відомості реалізації товарної продукції ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» у розрізі товарної номенклатури за жовтень-грудень 2015 року, зведені відомості собівартості товарної продукції ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» у розрізі товарної номенклатури за жовтень-грудень 2015 року.
Як зазначив представник позивача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» бухгалтерський облік ведеться у відповідності до вимог наказу Міністерства фінансів України від 30 листопада 1999 року №291 «Про затвердження Плану рахунків бухгалтерського обліку та Інструкції про його застосування».
Як встановлено в ході здійсненої відповідачем перевірки, до формування у Звіті за ф.2 від'ємного фінансового результату від операцій реалізації за IV квартал 2015 року призвело відображення ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» у складі показників рядків 2000 та 2050 Звіту збиткової діяльності по операціям реалізації сталевої та несталевої продукції.
Позивачем до перевірки надано зведені відомості реалізації товарної продукції ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» у розрізі товарної номенклатури за жовтень-грудень 2015 року, зведені відомості собівартості товарної продукції ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» у розрізі товарної номенклатури за жовтень-грудень 2015 року.
При співставленні виручки від реалізації із виробничою собівартістю реалізованої готової продукції встановлено наявність збитку по операціям реалізації сталевої продукції за жовтень-грудень 2015 року на загальну суму 553 408 498,39 грн., в т.ч.:
- за жовтень 2015 на суму 72 434 150,19 грн.
- за листопад 2015 на суму 238 086 362,34 грн.
- за грудень 2015 на суму 242 887 985,86 грн.
Детальна інформація наведена у додатку 2 до акта перевірки.
Порядок визначення бази оподаткування в разі постачання товарів/послуг наведено у статті 188 Податкового кодексу України.
Так, за п. 188.1 ст. 188 ПК України в редакції, що діяла до 01.01.2016 (в т.ч. протягом 4 кварталу 2015 року) база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
Згідно з частинами першою, другою пункту 188.1 статті 188 ПК України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче їх собівартості, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.
Суд зазначає, що наведена норма не передбачає такої окремої складової бази оподаткування ПДВ, як «перевищення собівартості самостійно виготовлених товарів над фактичною ціною постачання (експорту)». У розглядуваній нормі правило, що «база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче їх собівартості», застосовується для розрахунку бази оподаткування усієї операції без її поділу на окремі частини. Тобто, положеннями п. 188.1 ПК України не створюється такої окремої складової бази оподаткування ПДВ, як «перевищення собівартості над ціною реалізації товару», а лише визначаються особливості визначення бази оподаткування, до всієї суми якої має застосовуватись лише одна ставка ПДВ, так як застосування до однієї операції двох ставок ПДВ нормами ПК України не передбачено.
Перелік ставок оподаткування ПДВ встановлено п. 193.1 ПК України.
Ставка податку залежить від характеру (виду) операції: як-то постачання товарів/послуг на митній території України, експорт чи імпорт товару. Тобто, розмір ставки та пільги з податку на додану вартість залежить від об'єкта оподаткування, а не від бази оподаткування, і застосовується до всієї бази оподаткування за такою операцією.
Відповідно до п. 194.1 ПК України за основною ставкою 20% оподатковуються операції, зазначені у ст. 185 ПК України (тобто операції, які є об'єктом оподаткування ПДВ), крім операцій, що не є об'єктом оподаткування, звільнених від оподаткування, операцій, до яких застосовується нульова ставка або ставка 7 %.
Операції з вивезення товарів за межі митної території України у митному режимі експорту оподатковуються ПДВ за нульовою ставкою (пп. «а» пп. 195.1.1 ПК України). При цьому товари вважаються вивезеними за межі митної території України, якщо таке вивезення підтверджено митною декларацією.
Зазначена норма права не передбачає такої окремої складової бази оподаткування ПДВ, як «перевищення ціни придбання над ціною реалізації експортованого товару». Ставка податку залежить від характеру (виду) операції: як-то постачання товарів/послуг на митній території України, експорт чи імпорт товару. Тобто, розмір ставки та пільги з податку на додану вартість залежить від об'єкта оподаткування, а не від бази оподаткування.
За своїм економіко-юридичним змістом база оподаткування являє собою вартісну, фізичну або іншу характеристику об'єкта оподаткування. У даному разі база оподаткування ПДВ є вартісною характеристикою усієї операції, яка статтею 185 ПК України визнана об'єктом оподаткування. Наведене виключає можливість виникнення декількох баз оподаткування за однією операцією (зокрема, за операцією з вивезення товарів за межі митної території України).
До бази оподаткування усієї операції застосовується єдина ставка ПДВ, яка визначається в залежності від виду господарської операції; зокрема, для оподаткування операцій з вивезення товарів за межі митної території України у митному режимі експорту застосовується нульова ставка податку (підпункт "а" підпункту 195.1.1 пункту 195.1 статті 195 ПК України) незалежно від співвідношення ціни придбання товару та фактичної ціни його реалізації на експорт.
Правила складення податкової звітності з ПДВ, наведені у Порядку заповнення податкової накладної, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 22.09.2014р. №957, на які посилається податковий орган, не змінюють наведеного порядку визначення бази оподаткування та застосування ставки ПДВ.
Передбачена пунктом 20 цього Порядку вимога щодо складення двох податкових накладних: однієї - на суму, розраховану виходячи з фактичної ціни постачання, іншої - на суму, розраховану виходячи з перевищення ціни придбання /собівартості /балансової (залишкової) вартості/звичайної ціни над фактичною ціною - у випадку здійснення контрольованих операцій, в яких ціна придбання / собівартість / балансова (залишкова) вартість/ звичайна ціна перевищує фактичну ціну (договірну вартість) постачання - не впливає на обсяг податкового обов'язку платника за експортною операцією.
Згідно з п.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі Закон № 996), бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Згідно частини першої ст.9 Закону № 996 та пп. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704 (далі - Положення №88), підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. При цьому за визначенням ст.1 Закону № 996 господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.
Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку.(ч. З ст. 9 Закону № 996).
Пунктом 3.1 Положення № 88 визначено, що облікові регістри - це носії спеціального формату (паперові, електронні) у вигляді відомостей, ордерів, книг, журналів, машинограм тощо, призначені для хронологічного, систематичного або комбінованого нагромадження, групування та узагальнення інформації з первинних документів, що прийняті до обліку. Найбільш поширеними обліковими регістрами є журнали-ордери, обігові відомості та головна книга.
Виходячи з вимог ч.1 ст.11 Закону №996 підприємства зобов'язані складати фінансову звітність на основі даних бухгалтерського обліку. З цією метою, відповідно до пп. 3.7 Положення №88, інформація про господарські операції підприємства, установи за звітний період з облікових регістрів переноситься у згрупованому вигляді до бухгалтерських звітів.
Суд зазначає, що однією з основних засад податкового законодавства, визначених у ст. 4 ПК України є презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу (п.п.4.1.4. п.4.1. ст.4 ПК України).
Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 11, 50, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 186, 254 КАС України, суд,
Стягнути зі Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС за рахунок бюджетних асигнувань на користь Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1959193 (один мільйон дев'ятсот п'ятдесят дев'ять тисяч сто дев'яносто три) грн. 38 коп.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 30 листопада 2016 року.

Суддя ОСОБА_1