Справа № 2-а-1219/11/2120
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2012-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2012 р.Справа № 2-а-1219/11/2120

Категорія:10.3.2Головуючий в 1 інстанції: Гонтар Д.О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Джабурія О.В.

суддів Крусяна А.В.

ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона на постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 21 лютого 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона про стягнення надбавки до пенсії як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона вказуючи на те, що він, як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, є інвалідом ІІІ групи І категорії, має право на державну пенсію у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком та розмір якої не може бути нижчим прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Однак відповідачем у проведенні перерахунку пенсії було відмовлено.

За таких обставин позивач просив визнати дії відповідача неправомірними, зобовязати відповідача здійснити перерахунок державної пенсії та додаткової пенсії, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи з 28.10.2010 року, нараховувати та сплачувати йому вказану пенсію відповідно до ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 21 лютого 2011 року, прийнятою в порядку скороченого провадження, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України у Суворовському районі м. Херсона провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії як інваліду ІІІ групи захворювання, повязаного з Чорнобильською катастрофою, передбаченої ст.ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з 28.10.2010 року по 21.02.2011 року.

Не погодившись з таким рішенням Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона звернулось з апеляційною скаргою на зазначену постанову, просить її скасувати та ухвалити нове рішення у справі, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Апелянт вважає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам чинного законодавства, є необґрунтованою, винесеною без правової оцінки обставин у справі, з порушенням норм матеріального і процесуального права, в звязку з чим підлягає скасуванню.

Відповідно до пп. 1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд розглянув справу в порядку письмового провадження, на підставі наявних у справі матеріалів та доказів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та прирівняних до них осіб , на охорону їхнього життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України від 28 лютого 1991 року «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 28.02.1991 року №796-ХІІ (в редакції Закону №230/96-ВР від 06.06.1996 року з врахуванням рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008) в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по ІІІ групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком.

Згідно до вимог ст. 50 Закону №796-ХІІ особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю інвалідам ІІІ групи у розмірі 50% від мінімальної пенсії за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком згідно ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 року №1058 встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 р від 22.05.2008 року, яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), деякі положення закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік», положення статті 67 розділу І, пунктів 24, 68, 1018, підпункту 7 пункту 19, пунктів 2022, 2434 підпунктів 16, 812 пункту 35, пунктів 36100 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України»та пункту 3 розділу ІІІ «Прикінцеві положення»Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Враховуючи вищенаведені обставини колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно необхідності застосування Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 28.02.1991 року №796-ХІІ з врахуванням рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008.

З огляду на вищевказане колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив зазначену постанову з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстав для скасування або зміни вказаної постанови колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги суттєвими не являються та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Судова колегія вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1832, 195; 197; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона залишити без задоволення, а постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 21 лютого 2011 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян

Суддя: О.І.Шляхтицький