Справа № 607/14907/16-а
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2017-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

16 червня 2017 року м. Київ К/800/19717/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Швед Е.Ю., перевіривши касаційну скаргу Рівненської митниці Державна фіскальна служба

на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 січня 2017 року

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2017 року

у справі № 607/14907/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Рівненської митниці Державна фіскальна служба

про скасування постанови про порушення митних правил,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Рівненської митниці Державної фіскальної служби, в якому просив скасувати постанову про порушення митних правил від 08 грудня 2016 року № 0621/20407/16 року про притягнення його до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 2 ст. 470 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 січня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2017 року, позов задоволено.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга відповідача, в якій він, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що відповідно до ч.1 ст. 95 Митного кодексу України граничний термін транзиту автомобільного транспорту становить 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб). Даний автомобіль в десятиденний термін за межі митної території України вивезений не був. Отже, позивачем порушено зобов'язання про транзит, строк доставки товару, який знаходився під митним контролем, перевищено більше ніж на добу.

Як вбачається з доданих до касаційної скарги судових рішень, 25 листопада 2016 року близько 12 год. 04 хв. у зону митного контролю митного посту «Городище» Рівненської митниці ДФС на смугу руху «зелений коридор» у напрямку «виїзд з митної території України» заїхав легковий автомобіль марки TOYOTA LAND CRUISER 90, р.н. НОМЕР_1 (країна реєстрації - РФ), під керуванням громадянина РФ Голубовського ОСОБА_2. Даний транспортний засіб був ввезений на митну територію України 12 листопада 2016 року цим же громадянином через ПП «Доманове» Волинської митниці ДФС в режимі «транзит» по смузі руху «зелений коридор». Дані обставини викладені у протоколі про порушення митних правил від 25 листопада 2016 року № 0621/20407/16 та постановою першого заступника начальника Рівненської митниці ДФС Павлюка О.М. від 08 грудня 2016 року притягнено до адміністративної відповідальності позивача на підставі ч. 2 ст. 470 Митного кодексу України у справі про порушення митних правил № 0621/20407/16 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Водночас, судами встановлено, що 16 листопада 2016 року позивач звернувся до Тернопільської митниці ДФС із заявою про продовження терміну перебування тимчасово ввезеного транспортного засобу марки TOYOTA LAND CRUISER 90, р.н. НОМЕР_1, у зв'язку із його поломкою.

Листом від 21 листопада 2016 року Тернопільська митниця ДФС повідомила позивача про те, що автомобіль одразу ж після завершення ремонту необхідно вивезти за межі митної території України, для чого слід мати підтверджуючі документи.

Згідно з довідкою від 24 листопада 2016 року, автомобіль LAND CRUISER 2.5TD, р.н. НОМЕР_1 знаходився на автосервісі СПД ФО ОСОБА_4 з 16 листопада 2016 року до 24 листопада 2016 року за адресою Тернопільський р-н., с. Підгороднє, вул. Стрийська, 2. Автомобіль потребував ремонту системи зчеплення, заміни циліндрика зчеплення головного та заміни диска зчеплення.

Також довідкою виданою, 16 грудня 2016 року ФОП ОСОБА_4, автомобіль LAND CRUISER 2.5TD, р.н. НОМЕР_1 знаходився на автосервісі СПД ФО ОСОБА_4 з 16 листопада 2016 року до 24 листопада 2016 року за адресою Тернопільський р-н., с. Підгороднє, вул. Стрийська, 2. Клієнт притягнув автомобіль на автосервіс 16 листопада 2016 року, дефектовка була проведена на наступний день 17 листопада 2016 року. У зв'язку із відсутністю головного циліндрика зчеплення ця запчастина була замовлена і прибула на склад 23 листопада 2016 року. Заключний ремонт автомобіля проводився 24 листопада 2016 року.

Відповідно до прихідної накладної від 23 листопада 2016 року, цього числа на склад СПД ФО ОСОБА_4 надійшов циліндр зчеплення головний (LANDCRUISER) вартістю 2574,00 грн.

Заказом-нарядом від 24 листопада 2016 року та актом про надання послуг від 24 листопада 2016 року підтверджується виконання робіт по ремонту автомобіля LANDCRUISER 2.5TD, р.н. НОМЕР_1. Вартість робіт в сумі 3917,34 грн. сплачена 24 листопада 2016 року позивачем ФОП ОСОБА_4, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 24 листопада 2016 року.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 Митного кодексу України, для автомобільного транспорту встановлюється строк транзитних перевезень 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

До строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається, зокрема, час дії обставин, зазначених у ст. 192 цього Кодексу (ч. 2 статті 95 Митного кодексу України).

Ч. 2 ст.470 Митного кодексу України передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари, транспортні засоби більше ніж на одну добу, але не більше ніж на десять діб.

Згідно з ч. 1 ст. 460 Митного кодексу України, вчинення порушень митних правил, передбачених ч. 3 ст. 469, ст. 470, ч. 3 ст. 478, ст. 481 цього Кодексу, внаслідок, зокрема, аварії, дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Особливості виконання митних формальностей при поміщенні товарів у митні режими, передбачені Митним кодексом України, та під час перебування товарів у відповідному митному режимі врегульовані Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року за № 657 (далі - Порядок).

Положення розділу VIII цього Порядку застосовуються у випадках, коли Кодексом або іншими актами законодавства України з питань державної митної справи передбачено надання митному органу документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили.

П. 3 розділу VIII Порядку передбачено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Згідно з п. 5 розділу VIII Порядку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Разом з тим, судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач звернувся до Тернопільської митниці ДФС із заявою від 16 листопада 2016 року, у якій повідомив про поломку свого автомобіля марки TOYOTA LANDCRUISER 90, р.н. НОМЕР_1 та у зв'язку із цим просив продовжити термін перебування транспортного засобу в Україні.

Тернопільська митниця ДФС письмово повідомила позивача про те, що автомобіль одразу ж після завершення ремонту необхідно вивезти за межі митної території України, для чого слід мати підтверджуючі документи.

При цьому, у митниці не було жодних зауважень щодо неповного інформування позивачем про ідентифікацію транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Відповідності до ст. 489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, суди зазначили, що згідно з оскаржуваною постановою позивач притягнутий до відповідальності за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари, транспортні засоби більше ніж на одну добу. Разом з тим, відповідач, не взявши до уваги належні та допустимі докази ремонту транспортного засобу внаслідок його аварії, безпідставно не застосував положення ч. 1 ст.460 Митного кодексу України, згідно з якою вчинення порушень митних правил, передбачених ст. 470 цього Кодексу, внаслідок, зокрема, аварії, дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що позивач довів належними та допустимими доказами наявність аварії (небезпечної події техногенного характеру, у зв'язку з якою транспортний засіб, що перебуває під митним контролем, потребував певного часу для відновлення можливості його переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи), наслідки якої він усував за власний кошт за допомогою фізичної особи - підприємця, який спеціалізується на ремонті транспортних засобів. Після завершення ремонту невідкладно забезпечив переміщення транспортного засобу за межі митної території України.

Таким чином, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного та обгрунтованого висновку про те, що у зв'язку з несправністю транспортного засобу і, як наслідок, неможливість своєчасно позивачем покинути межі митної території України, тому постанова про порушення митних правил від 08 грудня 2016 року № 0621/20407/16 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 2 ст. 470 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. є протиправною.

Доводи касаційної скарги вказаних висновків судів не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом вказаної норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи, порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення щодо того, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку з ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 211, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Рівненської митниці Державна фіскальна служба на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 січня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2017 року у справі № 607/14907/16-а .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Е.Ю. Швед