Справа № 712/3638/17
Суддя: Пересунько Я. В.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/3638/17
Провадження № 2-а/712/424/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2017 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Пересунька Я.В.,

при секретарі Сагун Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання призначити пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», -

в с т а н о в и в:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним адміністративним позовом, просила визнати протиправним та скасувати рішення, викладені в листах субєкта владних повноважень Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області від 26 вересня 2016 року № 14590/03 про відмову у призначенні їй пенсії за вислугу років; зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області здійснити призначення пенсії за вислугу років згідно із ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ (в редакції Закону від 12.07.2001 № 2663-ІІІ) з 09 вересня 2016 року, виходячи із розрахунку 90 % від суми місячного (чинного) заробітку, без обмеження максимального розміру, та здійснити відповідні виплати пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 9 вересня 2016 року вона звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області із заявою про призначення їй пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області листом від 26 вересня 2016 року № 14590/03 повідомило її про відмову у призначенні пенсії за вислугу років з посиланням на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 2 березня 2015 року, відповідно до яких з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, а відповідно пенсії в порядку та на умовах, визначених зазначеними законами, не призначаються. Крім того, Закон України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ (в редакції Закону від 12 липня 2001 № 2663- III) втратив чинність на підставі Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ і, на думку відповідача, не може бути застосований.

Вважає дії УПФ України в м. Черкасах Черкаської області незаконними через порушення Конституції України та помилкового застосування норм пенсійного законодавства.

Зазначила, що з 1 вересня 1993 року по 30 червня 1998 року вона навчалась на денному факультеті Української юридичної академії, яка у 1995 році перейменована у Національну юридичну академію (м. Харків). В органах прокуратури України вона працює з 16 лютого 1998 року. Таким чином, безперервний загальний стаж роботи станом на дату звернення до УПФ України в м. Черкасах Черкаської області, що зараховується у вислугу років, становить 20 років 09 місяців 17 днів, у тому числі на посадах прокурорів - 18 років 06 місяців 25 днів та 2 роки 2 місяці 22 дні - половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах.

Зазначений стаж роботи підтверджується завіреною копією її трудової книжки, заведеної 1 вересня 1989 року серії БТ-11 № 4402827.

Вважає, що її стаж роботи є достатнім для призначення пенсії за вислугу років, та стаж на посадах прокурорів і слідчих прокуратури - для розрахунку пенсії на рівні 90 % від суми місячного (чинного) заробітку (стаж роботи - 20 років 09 місяців 17 днів, у тому числі на посадах прокурорів - 18 років 06 місяців 25 днів).

Відмітила, що постійно сплачувала та на даний час продовжує сплачувати передбачені чинним законодавством страхові внески до Пенсійного фонду України, тому дії відповідача щодо відмови у призначенні їй пенсії є втручанням у її право на мирне володіння майном - пенсією.

Також підкреслила, що починаючи з 2000 року державні службовці та прирівняні до них категорії (у тому числі прокурорсько-слідчі працівники) мусили платити зі своєї зарплати вищий збір на обовязкове державне пенсійне страхування, оскільки для них було встановлено прогресивну ставку внеску залежно від бази нарахування: від 1% для доходу менш як 150 грн. до 5% для доходу понад 501 грн.

Оскільки вже з 2004 року рівень зарплат прокурорських працівників, які дають право на спеціальну пенсію, перевищував 500 грн., для них фактично застосовувалася єдина ставка 5%, тоді як звичайні працівники сплачували не більш як 2%. Прийнятий у 2010 році Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» збільшив цю різницю: для державних службовців і прирівняних категорій ставка єдиного внеску становить 6,1%, для решти найманих працівників 2,6%.

Отже, упродовж тривалого періоду - понад 15 років, вона сплачувала єдиний внесок на загальнообовязкове державне страхування майже втричі збільшеному розмірі, тобто передбачений спеціальною нормою. Тому скасування законодавчих гарантій пенсійного забезпечення прокурорів за спеціальним законом (ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру») є обмеженням її соціальних прав, що відповідно до вимог законодавства є недопустимим.

Працюючи в органах прокуратури, вона відповідно до наданих законом гарантій, розраховувала, що при наявності відповідного стажу роботи до неї буде застосована норма ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ (в редакції Закону від 12 липня 2001 hjre № 2663-ІІІ), та буде призначена пенсія за вислугу років. Проте, відповідач позбавив її права на очікувану пенсію, пославшись на зміни у законодавстві, переклавши всі ризики невідповідності пенсійної системи та бездіяльності уряду лише на неї.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій також позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити.

Представник Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечила.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

З 1 вересня 1993 року по 30 червня 1998 року ОСОБА_1 навчалась на денному факультеті Української юридичної академії, яка у 1995 році перейменована у Національну юридичну академію (м. Харків). В органах прокуратури України працює з 16 лютого 1998 року, загальний стаж роботи станом на вересеня 2016 року становить 20 років 9 місяців 17 днів, у тому числі на посадах прокурорів - 18 років 6 місяців 25 днів та 2 роки 2 місяці 22 дні - половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах.

Відповідно до наказу № 492-к від 29.07.2015 року ОСОБА_1 працює на посаді прокурора відділу підтримання державного обвинувачення в суді прокуратури області.

9 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області з заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Листом від 26 вересня 2016 року за № 14590/03 Управлінням Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області було відмовлено у призначенні пенсії ОСОБА_1 з посиланням на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 2 березня 2015 року, відповідно до яких з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, а відповідно пенсії в порядку та на умовах, визначених зазначеними законами, не призначаються. Крім того, Закон України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІЇ (в редакції Закону від 12.07.2001 року № 2663-ІІІ) втратив чинність на підставі Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII і не може бути застосований (а.с. 25).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною першою статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ (в редакції Закону від 12 липня 2001 № 2663-ІІІ) встановлено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі (частина 2 ст.50-1 «Про прокуратуру» від 5.11.1991 року № 1789-ХІІ в редакції Закону від 12 липня 2001 № 2663-III).

Статтею 50-1 зазначеного Закону (яка втратила чинність із набранням чинності Закону «Про прокуратуру» №1697-VІІ від 14 жовтня 2014 року, крім частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої), передбачено, що прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення в період з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року вислуги років не менше 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців.

До вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання.

Право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначення такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров'я, у зв'язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв'язку із скороченням кількості прокурорів, у зв'язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що стаж роботи позивача, який зараховується у вислугу років, становить 20 років 9 місяців 17 днів, у тому числі на посадах прокурорів 18 років 6 місяців 25 днів та 2 роки 2 місяці 22 дні половина строку навчання в Національній юридичній академії України імені ОСОБА_3.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/ щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Стаття 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ від 14 жовтня 2014 року, яка регулює питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури, мала набрати чинності з 25 квітня 2015 року (через 6 місяців після опублікування цього Закону). Водночас, Закон України «Про внесення зміни до Закону України «Про прокуратуру» щодо відтермінування набрання чинності» № 335-VШ від 21.04.2015 року змінив дату набрання чинності з 25 квітня 2015 року на 15 липня 2015 року.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку що з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами не призначаються, а прийняте рішення (протокол № 53/1 від 16.09.2016р.) про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ і статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ, є правомірним та таким, що ґрунтується на законі оскільки у позивача немає 22 роки і 6 місяців вислуги років, і з 1 червня 2015 року пенсії працюючим працівникам прокуратури в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про прокуратуру» в редакції від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ (в редакції Закону від 12.07.2001 року № 2663-ІІІ), не призначаються.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

За наведених обставин суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про прокуратуру», ст.ст. 2, 6, 18, 69, 70, 71, 94, 159-162, 167 КАС України, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання призначити пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» - відмовити

Постанова може бути оскаржена позивачем до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії, або субєктом владних повноважень у строк, визначений у п. 2 ч. 2 ст. 186 КАС України, шляхом подання апеляційної скарги через Соснівський районний суд м. Черкаси, із одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Я.В. Пересунько