Справа № 750/5442/17
Суддя: Жук М. І.
Дата ухвалення: 2017-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/5442/17
Провадження № 2-а/750/812/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2017 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі судді Жук М.І., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

08 червня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними щодо обмеження суми виплати нарахованої пенсії та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на дату призначення пенсії, в розмірі 90% заробітної плати, починаючи з 01 січня 2017 року, без обмеження максимальним розміром; зобов'язання відповідача в подальшому здійснювати виплату пенсії позивачу без обмеження її граничного розміру.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2017 року зобов'язано Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України з 01.01.2017 здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на день призначення пенсії у розмірі 90 % від заробітної плати працюючого державного службовця з урахуванням всіх надбавок і доплат, премій, інших виплат, з яких сплачуються страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Судове рішення відповідач виконав, сплатив позивачу донараховані суми у травні 2017 року. Разом з тим, обраховуючи розмір пенсії позивача, пенсійний фонд застосував обмеження її розміру сумою 10740,00 грн. відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 06.12.2016 року № 1774- VІІІ.

Ухвалою судді від 09.06.2017 року відкрито скорочене провадження у справі та запропоновано відповідачу в десятиденний строк з дня одержання копії ухвали подати через канцелярію суду заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову.

21.06.2017 року відповідач надав заперечення проти позову, в яких зазначив, що пенсійним фондом встановлено позивачу обмеження пенсії в розмірі 10740,00 грн. відповідно до норм Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 06.12.2016 року № 1774- VІІІ. Відповідач вважає свої дії правомірними, у зв'язку з чим просить у задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивач народився 10.11.1945 року. Він перебуває на обліку відповідача і з 28.08.2002 отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 90% суми заробітної плати державного службовця, з якої сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну служб» у редакції, що діяла на день призначення пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.

Зобов'язано Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України з 01.01.2017 здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на день призначення пенсії у розмірі 90 % від заробітної плати працюючого державного службовця з урахуванням всіх надбавок і доплат, премій, інших виплат, з яких сплачуються страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

На виконання вищевказаної постанови від 16 березня 2017 року відповідачем нараховано з 01.01.2017 року доплату в сумі 27600,20 грн., яку сплачено позивачу у травні 2017 року. Проте, обраховуючи розмір пенсії позивача, пенсійний фонд застосував обмеження її розміру сумою 10740,00 грн. відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 06.12.2016 року № 1774- VІІІ.

Так, відповідно до ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року (із змінами внесеними Законом N 911 -VIII від 24.12.2015), максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) призначених (перерахованих) відповідно до Закону України "Про прокуратуру" не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність 10740 ( десять тисяч сімсот сорок) гривень.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», встановлено, що «пенсіонерам, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії відповідатиме максимальному розміру пенсії, встановленому цим Законом.

Також, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911 від 24.12.2015 р. тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10740 грн.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі „Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі „Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року.

В рішенні Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011 зазначено, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Водночас зміст основного права не може бути порушений, що є загальновизнаним правилом. Неприпустимим також є встановлення такого правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в частині третій статті 46 Конституції України, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме статті 21 Конституції України

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, суд, виходячи з принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, приходить до висновку, що відповідачем правомірно нараховано ОСОБА_1 пенсію у розмірі 10740 грн.

Таким чином, відповідач як суб`єкт владних повноважень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись ст.ст.19,22, 46 Конституції України, ст.ст. 2, 7, 9, 11, 17, 18, 71, 99, 104, 105, 121, 128, 153, 158-163, 167, 170 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії в порядку, встановленому статтею 186 КАС України.

Суддя