Справа № 821/1903/16
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2017-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/1903/16

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

при секретарі: Собчук Є.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника третьої особи -1 ОСОБА_2, третьої особи - 2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Херсонської міської ради до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області, треті особи - Фізична особа-підприємець ОСОБА_4, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Херсонської міської ради про скасування реєстрації декларацій,

встановив:

Херсонська міська рада (далі по тексту - позивач) звернулась до адміністративного суду з позовом до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області (далі по тексту - відповідач), треті особи - фізична особа-підприємець ОСОБА_4, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Херсонської міської ради про скасування реєстрації декларацій.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Херсонською міською радою подано позовну заяву до Господарського суду Херсонської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, що знаходиться на розі просп. 200-річчя Херсона та вул. Некрасова, в районі будинку №16. Під час розгляду справи представником третьої особи - ФОП ОСОБА_4 надано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.10.2015 та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, відповідно до яких загальна площа обєкта нерухомості складає 348,1 кв.м. Відповідно до технічного паспорту на кафе з прибудовою з легких контракцій, що був також наданий представником ФОП ОСОБА_4, загальна земельна площу, яку займає обєкт нерухомості становить 315 кв.м., під будівлями 311 кв.м.

Позивач вказав, що видача свідоцтва про право власності та внесенні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відбулося на підставі зареєстрованої/затвердженої 01.10.2015 року Управлінням державної архітектурно - будівельної інспекції у Херсонській області декларації про готовність обєкта до експлуатації (реконструкція власного кафе з будівництвом прибудови з легких конструкцій за адресою: м. Херсон, на розі просп. 20-річчя Херсона і вул. Некрасова).

При цьому, позивач вказав, що відповідно до договору оренди земельної ділянки від 27.08.2010 № 00, укладеного між Херсонською міською радою та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, останньому передано в оренду земельну ділянку загальною площею 0,0209 кв.м. Херсонською міською радою будь-яких змін до договору оренди щодо збільшення площі земельної ділянки не вносилося.

На думку позивача, ОСОБА_4 реконструйовано обєкт будівництва - фактично здійснено будівництво на самовільно зайнятій земельній ділянці право на реконструкцію якого він не мав.

На підставі вказаного позивач вважає, що оскільки спірні декларації від 22.09.2015 та 01.10.2015 містили недостовірні відомості, відповідачем не перевірено повноту та дані, що були внесені до спірних декларацій, отже вони підлягають скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач до суду не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заперечення до суду не надав.

Представник третьої особи - 1 надав до суду заперечення, які обґрунтовано тим, що позивачем у позові не зазначено яким чином та які права позивача порушив відповідач.

На думку представника третьої особи - 1 відповідачем здійснено перевірку даних зазначених в оскаржуваних деклараціях. Також вказав, що у відповідача були відсутні підстави для проведення позапланової перевірки. В задоволенні позову просив відмовити.

Представник третьої особи - 2 в судовому засіданні поклався на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи - 1, третьої особи - 2, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: 15 квітня 2010 року між позивачем та приватним підприємцем ОСОБА_4 укладено договір оренди земельної ділянки № 00, відповідно до п.2 якого третій особі - 1 передано в оренду земельну ділянку загальною площею 0,0209 га, у тому числі: ділянка, площею 0,0103 га - під капітальною одно поверхневою забудовою, ділянка, площею 0,0002 га - під тимчасовою забудовою, ділянка, площею 0,0104 га під проїздами, проходами та площадками.

06 лютого 2012 року між Херсонської міською радою та приватним підприємцем ОСОБА_4 укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки 27 серпня 2010 року № 00.

Додатковою угодою до договору оренди земельної ділянки від 06.02.2012 строку дії договору оренди земельної ділянки продовжено до 07.09.2016 р.

Судом встановлено, що 22 вересня 2015 року ОСОБА_4 подано до Управління державної архітектурно - будівельної інспекції у Херсонській області ОСОБА_5 про початок виконання будівельних робіт № ХС 35 Реконструкція власного кафе з будівництвом прибудови з легких конструкцій за адресою: м. Херсон, проспект на розі просп. 200 - річчя Херсона і вул. Некрасова.

01 жовтня 2015 року ОСОБА_4 подано відповідачу ОСОБА_5 про готовність об'єкта до експлуатації № ХС 08 Реконструкція власного кафе з будівництвом прибудови з легких конструкцій за адресою: м. Херсон, проспект на розі просп. 200 - річчя Херсона і вул. Некрасова.

Повноваження Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо здійснення державного архітектурно-будівельного контролю визначені статтею 41 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності від 17.02.2011 № 3038-VI (далі по тексту - Закон № 3038-VI), Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 08.04.2011р. №439/2011, Постановою КМ України від 09.06.2014року № 294 Про затвердження Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України (Положення про ДАБІ України), Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. №553 (далі по тексту - Порядок № 553).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 41 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності державний архітектурно-будівельний контроль це сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 41 Закону № 3038-VI).

Частинами 1, 2, 4, 8 статті 36 Закону України № 3038-VI (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I-III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про початок виконання будівельних робіт замовникові для усунення виявлених недоліків, якщо у декларації не відображено інформації щодо замовника, назви чи адреси обєкта будівництва, документа, що підтверджує право власності чи користування земельною ділянкою (крім випадків, визначених частиною четвертою статті 34 цього Закону), містобудівних умов та обмежень (крім обєктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються), проектувальника, головного архітектора та/або головного інженера проекту, осіб, відповідальних за проведення авторського і технічного нагляду, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації. Після усунення недоліків декларація розглядається органом державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, передбаченому для її реєстрації.

Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Пунктом 9.11 Порядку виконання підготовчих робіт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 466 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), встановлено, що Інспекція протягом п'яти робочих днів з дня надходження до неї декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та вносить їх до єдиного реєстру. У разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її замовнику з обґрунтуванням причин повернення у строк, передбачений для її реєстрації.

Отже, законодавством передбачено обов'язок органу державного архітектурно-будівельного контролю перевіряти повноту даних, вказаних в декларації про початок виконання будівельних робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України № 3038-VI (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об'єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів (ч. 4 ст. 39 Закону України № 3038-VI (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин)).

Пунктом 18, 19 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461 (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), встановлено, що орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та вносить їх до реєстру.

У разі подання чи оформлення декларації з порушенням установлених вимог орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає її замовнику з письмовим обґрунтуванням причин повернення у строк, передбачений для її реєстрації.

Пунктом 2 вказаного Порядку встановлено, що повнота даних - інформація, зазначена замовником у поданих за встановленою формою документах, що за змістом достатня для прийняття рішення про реєстрацію декларації.

Суд зазначає, що з оскаржуваних декларацій про початок виконання будівельних робіт від 22 вересня 2015 року № ХС 35 та декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 01 жовтня 2015 року № ХС 08 не вбачається невідповідності проектній документації на об'єкт будівництва: Реконструкція власного кафе з будівництвом прибудови з легких конструкцій за адресою м. Херсон, на розі просп. 200 - річчя Херсона і вул. Некрасова.

Крім того суд зазначає, що позивачем не надано достатніх доказів, що відповідачем не перевірено повноту зазначених даних, вищевказаних декларацій.

Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги щодо незаконності реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт від 22 вересня 2015 року № ХС 35 та декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 01 жовтня 2015 року № ХС 08 вважає, що їх зареєстровано з порушенням норм законодавства, а саме не перевірено відповідачем повноту наведених даних у вказаних деклараціях.

Надаючи оцінку обґрунтованості наведеним вище доводам позивача, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Згідно із пунктом 8 частини 1 статті 3 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду. При цьому, відповідно до частини 1 статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Отже, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах.

Тобто, фізична та юридична особа наділена правом оскаржити до суду не будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, які, на її думку, були вчинені з порушенням вимог закону, а лише ті, що мають безпосереднє відношення до особи, яка подала адміністративний позов.

Суд зазначає, що право на судовий захист, гарантоване Конституцією України (ст. 55), закріплене статтею 6 КАС України, має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особа могла реалізувати своє право на судовий захист, необхідно встановити, що оскаржуваними рішенням чи діянням суб'єкта владних повноважень порушено права, свободи чи інтереси саме цієї особи.

Вказане також стосується суб'єкта владних повноважень при зверненні до суду.

Звертаючись до суду позивач вказує, що оскаржуваними деклараціями порушено його право, як власника землі, на якій проведено реконструкцію кафе.

Отже, позивач оскаржує реєстрацію декларацій, що породжують права й обов'язки тільки для ОСОБА_4 та відповідача.

Право на захист - це самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оскарження останнього.

Зважаючи на вказане, суд вважає безпідставними посилання позивача на порушення його прав, оскільки повнота перевірки відповідачем зазначених даних при реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт від 22 вересня 2015 року № ХС 35 та декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 01 жовтня 2015 року № ХС 08 не стосуються його безпосередньо. Отже, суд приходить до висновку, що право на оскарження дій щодо прийняття оскаржуваного рішення у позивача відсутнє.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На думку суду, належним способом захисту прав позивача є звернення до Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області з відповідною заявою щодо організації проведення перевірки зазначених декларацій.

Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що в даному випадку позовні вимоги Херсонської міської ради до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області, треті особи - фізична особа-підприємець ОСОБА_4, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Херсонської міської ради про скасування реєстрації декларацій не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 17, 18, 19, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

В задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 23 червня 2017 р.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 6.1