Справа № 711/426/17
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 711/426/17 Головуючий у 1-й інстанції: Демчик Р.В.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Черкасах Черкаської області на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Черкасах Черкаської області про оскарження відмови у призначенні дострокової пенсіїї,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Черкасах Черкаської області про визнання відмови відповідача в призначенні пенсії за віком як матері дитини-інваліда, яка виховала дичину до восьмирічного віку, тобто пенсії по досягненню віку 50 років, яка міститься в листі Управління Пенсійного Фонду України в м. Черкаси № 4182/03 від 07.03.2017 року, що оформлена протоколом № 14/2 від 21.02.2017 року протиправною та зобов'язати відповідача вирішити питання призначення пенсії у відповідності до ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 15.02.2017 року.

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 травня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Підстав для відкладення розгляду справи, як те просила позивачка у письмовій заяві від 23.06.2017 року, колегією суддів не встановлено, а тому з урахуванням вимог ч.3 ст 35 КАС України у задоволенні заяви відмовлено.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 з 1980 року розпочала свою трудову діяльність, що підтверджується копією трудової книжки. Станом на 15 лютого 2017 року має страховий стаж 17 років 9 місяців та 23 дні.

Позивачка має сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого відділом РАЦС Соснівського райвиконкому м. Черкаси від 23 жовтня 1987 року, актовий запис №2043.

ОСОБА_3 визнаний дитиною-інвалідом з 01 серпня 1994 року (у віці 6 років 11 місяців), що підтверджується копією медичного заключення №169, а з 01 лютого 2010 року - інвалідом 2 групи, який потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується копією довідки серія ЧЕР №019738.

ОСОБА_2 13 грудня 2016 року звернулась до Управління Пенсійного Фонду України в м. Черкаси з заявою про призначення пенсії їй дострокової пенсії.

Проте, листом № 1052/М-10 від 26 грудня 2016 року відповідачем повідомилено позивачку про відмову в призначенні дострокової пенсії із зменшенням загального віку, передбаченого для призначення пенсії та вважає, що наданими в розпорядження відповідача документами не підтверджено її права на таку пенсію, тому що син позивача «був визнаний дитиною-інвалідом після 6 років».

15 лютого 2017 року ОСОБА_2 подала до пенсійного органу повторну заяву про призначення пільгової пенсії за віком відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV.

03 березня 2017 року листом №4188/03 Управління Пенсійного фонду України в м.Черкасах Черкаської області відмовило позивачці у задоволенні вимоги, зважаючи на те, що її син - ОСОБА_3 набув статус дитини - інваліда після 6 років. За таких обставин, зважаючи на п. 2.18 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління пенсійного фонду України № 13-1 від 07.07.2014 року, беручи до уваги відсутність довідки про медичні показання для визнання сина дитиною інвалідом до досягнення 6-річного віку, підстави для дострокового призначення пенсії відсутні.

Вважаючи таку відмову протиправною, а свої законні права порушеними, позивачка звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми (пункти "є" і "ж" статті 56). При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років, які мають право на одержання соціальної пенсії (стаття 94).

Згідно п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років.

Відповідно до п.п.5 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи : документи, які засвідчують особливий статус особи: документи про народження дитини, виховання її до шестирічного віку, про визнання дитини заявника інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом (при призначенні пенсії згідно з абзацом четвертим пункту 3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону).

Згідно з п.2.18 цього Порядку, визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладів охорони здоров'я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18-ти років (висновок про час настання інвалідності).

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано інвалідом з дитинства, захворювання яке призвело до інвалідності було вперше виявлене у шестирічному віці, а саме: 01 серпня 1994 року.

Аналіз змісту п.2.18 зазначеного вище Порядку, а також наведених норм Законів України «Про пенсійне забезпечення» і «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» свідчить про те, що законодавством розмежовано поняття інваліда з дитинства та дитини-інваліда.

Так, згідно з вимогами цього Порядку необхідність подання висновку про те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, передбачено лише для інвалідів з дитинства, які визнані такими після досягнення вісімнадцятирічного віку. Проте, як зазначено вище, ОСОБА_3 визнано інвалідом з дитинства до досягнення вісімнадцятирічного віку, в зв'язку з чим колегія суддів вважає, що доводи відповідача про обов'язковість такого висновку лікарсько-консультаційної комісії є необґрунтованими.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що на момент звернення до пенсійного органу позивачка набула право на призначення пенсії відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Аналогічну позицію було висловлено Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 13 травня 2017 року у справі за №К/800/16456/17 (№348/2084/16-а).

Згідно зі статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 травня 2017 року є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Викладені в апеляційній скарзі апелянтом доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції має право за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Черкасах Черкаської області залишити без задоволення, а постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 травня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України у порядку та в строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.