Справа № 126/1030/17
Суддя: Рудь О. Г.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

іменем України

Справа № 126/1030/17

Провадження № 2-а/126/77/2017

"15" червня 2017 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудь О. Г.

секретар Кучанська В. М.,

розглянувши в судовому засіданні в місті Бершадь адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП №3 Бершадського ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора СРПП №3 Бершадського ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Позов мотивує тим, що 22.02.2017 року інспектором поліції ОСОБА_2 було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП, і якою його визнано винуватим в тому, що він керував автомобілем, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але його своєчасно не пройшов, чим порушив вимоги п. 31.3 ПДР. Посилається на безпідставність притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 121 КУпАП, оскільки його автомобіль відноситься до типу легкових автомобілів, а тому для вказаного автомобіля не потрібно проходження технічного огляду. Крім того стверджує, що дана постанова було винесена з грубим порушення чинного законодавства, оскільки після зупинки його транспортного засобу поліцейський чітко не представився та не пред"явив службове посвідчення, позбавив його прав на пояснення, докази, клопотання та можливість скористатись юридичною допомогою. Вважає, що постанова винесена неправомірно та підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, оскільки правопорушення він не скоював.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився, надав до суду письмову заяву в якій заявлені вимоги підтримав повністю, просить слухати справу у його відсутність.

Відповідач інспектор СРПП Бершадського ВП ОСОБА_2 надав до суду заяву в якій позовні вимоги не визнав, просить слухати справу у його відсутність. Також на підтвердження правомірності винесеної ним постанови надав реєстраційну картку транспортного засобу Volkswagen caddy д.н.з. НОМЕР_1.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та івідповідні їм правовідносини.

Відповідно до постанови від 22.02.2017 р. серії БР № 3339035 позивач керував транспортним засобом Volkswagen caddy д.н.з. НОМЕР_1, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але його своєчасно не пройшов, чим порушив п. 31.3 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.121 ч. 3 КУпАП та обрано йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов'язковому технічному контролю відповідно до цієї статті. Періодичність проходження обов'язкового технічного контролю становить: для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тони, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки. Не підлягають обов'язковому технічному контролю вказані вище транспортні засоби зі строком експлуатації до двох років.

Порядок проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затверджений постановою КМУ від 30.01.2012 р. № 137, в якому визначено періодичність проходження обов'язкового технічного контролю для вантажних автомобілів незалежно від форм власності вантажопідйомністю до 3,5 тони із строком експлуатації більше двох років становить - два роки.

За визначеннями, наведеними в Законі України «Про автомобільний транспорт» автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів; автомобіль легковий - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння не більше ніж дев'ять з місцем водія включно.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, транспортний засіб Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_1, 2000 року випуску, дата реєстрації - 18.11.2014 р., тип ТЗ - вантажний фургон - В, повна маса 1670, тому в силу закону підлягає обов'язковому технічному контролю з періодичністю його проходження - кожні два роки.

Згідно з п.31.3 Правил дорожнього руху України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов'язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Згідно з ч.3 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскільки позивач ОСОБА_1 керував транспортним способом, який не пройшов вчасно обов`язковий технічний контроль, відповідно в його діях є порушення п.31.3 Правил дорожнього рух України та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3ст. 121 КУпАП.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач правомірно визнав позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП та складаючи постанову про накладення адміністративного стягнення діяв в межах наданих йому повноважень, тому немає підстав вважати його дії протиправними.

Щодо доводів позивача про порушення інспектором СРПП №3 Бершадського ВП ОСОБА_2 вимог ст.ст.258, 276, 279 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону № 580 Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству, шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до ст. 23 Закону № 580 поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно п.11 ст.23 Закону № 580 до основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Поліцейський, відповідно до ч.1 ст. 62 ст.3 Закону № 580 під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. В свою чергу, інспектор є працівником Управління, тобто посадовою особою органів Національної поліції. Таким чином, інспектор має законні підстави здійснювати провадження у справі про адміністративне правопорушення та приймати рішення про застосування адміністративного стягнення за місцем його вчинення.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3,5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Твердження позивача, що відповідач позбавив його прав на пояснення , докази клопотання та можливість скористатися юридичною допомогою суд оцінює критично, оскільки позивачем під час судового розгляду не було доведено суду належними та допустимими доказами обставину заявлення ним будь-яких клопотань під час винесення оскаржуваної постанови, у т.ч. щодо необхідності забезпечення участі захисника.

При цьому, адміністративне стягнення було накладено на позивача у мінімальному розмірі, відповідно врахування чи не врахування будь-яких обставин щодо його особи не могло будь-яким чином зменшити розмір накладеного стягнення.

Крім того можливість реалізації особою своїх прав у разі оспорення нею постанови про притягнення до адміністративної відповідальності передбачена шляхом її оскарження до суду.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскільки оскаржувана постанова винесена повноважною особою та з дотриманням положень чинного законодавства, відповідно у задоволенні позовних вимоги слід відмовити у зв`язку з їх безпідставністю.

На підставі ч.2 ст.19 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 23, 62 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року № 580-VIII, ст.ст. 268, 280, 287-289, 291 КУпАП та керуючись ст.ст. 9, 71 ч.2, 128 ч.ч.4, 6, 158-163, 171-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора СРПП №3 Бершадського ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Бершадський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні під час її проголошення протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О. Г. Рудь