Справа № 804/4119/16
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2016-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 жовтня 2016 р. Справа № 804/4119/16

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Барановського Р. А.
розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зобов'язання вчинити певні дії, накладення штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в якому просить зобов'язати відповідача надати інформацію та на підставі статті 212-3 Кодексу України про адміністративній правопорушення накласти штраф на посадову особу начальника відділу примусового виконання рішень ОСОБА_3 на користь Державного бюджету.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.07.2016р. відкрито скорочене провадження в адміністративній справі №804/4119/16.

В ході розгляду поданої позовної заяви судом встановлено, що однією з вимог позивача є вимога про накладення судом штрафу на посадову особу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на користь Державного бюджету України.

Неправомірна відмова в наданні інформації, у випадках, коли така інформація підлягає наданню на запит громадянина чи юридичної особи відповідно до законів України «Про інформацію», «Про доступ до публічної інформації», «Про звернення громадян», «Про доступ до судових рішень» та «Про засади запобігання і протидії корупції», - тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від двадцяти п'яти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у відповідності до норм статті 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України - завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За приписами частини 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Отже, Кодекс адміністративного судочинства України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Юрисдикція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ (підвідомчість справ) визначена ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України - юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до частини 3 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень.

Статтею 221 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено предметну підсудність справ про адміністративні правопорушення, зокрема, визначено, що судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 212-3 цього кодексу.

Виходячи з викладеного, суд зазначає, що Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено порядок накладення штрафу за незаконну відмову у прийнятті та розгляді звернення про надання інформації шляхом розгляду цього питання місцевим загальним судом, та заявлена вимога не може бути вирішена адміністративним судом.

З урахуванням наведених обставин, проаналізувавши суб'єктний склад учасників спірних правовідносин та характер таких відносин, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі в частині позивних вимог про накладення судом на підставі статті 212-3 Кодексу України про адміністративній правопорушення штрафу на посадову особу начальника відділу примусового виконання рішень ОСОБА_3 на користь Державного бюджету.

Згідно із вимогами пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, якщо провадження за позовною заявою, яку не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, було помилково відкрито, суд закриває провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 3 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена. Повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Керуючись статтями 157, 158-165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі №804/4119/16 за позовом ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в частині позовних вимог про накладення судом на підставі статті 212-3 Кодексу України про адміністративній правопорушення штрафу на посадову особу начальника відділу примусового виконання рішень ОСОБА_3 на користь Державного бюджету.

Копію ухвали направити сторонам по справі.

Роз'яснити позивачу, що згідно ч.3 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України, повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Р.А. Барановський