Справа № 761/44708/16-а
Суддя: Малинников О. Ф.
Дата ухвалення: 2017-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/154/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Малинникова О.Ф.

при секретарі - Салаті В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Київського міського військового комісаріату про визнання дій, бездіяльності протиправними та покладення обов'язку вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2016 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Київського міського військового комісаріату про визнання дій, бездіяльності протиправними та покладення обов'язку вчинити дії.

Позивач зазначив, що він ОСОБА_1, проходив військову службу в лавах Збройних Сил України більше 25 років. Наказом Міністра оборони України від 12 травня 2015 року № 326 його, на підставі ч. 6, ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», було звільнено з військової служби у запас з посади старшого офіцера відділу супроводження проектів автоматизації Управління автоматизації Збройних сих України за п. "б" (за станом здоров'я).

Наказом Начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 03.06.2015 року № 103 його виключено зі списків особового складу, всіх видів забезпечення га направлено до зарахування на військовий облік до Шевченківського районного у місті Києві військового комісаріату.

Після звільнення з військової служби у запас йому, полковнику ЗС України в особливий період, майже з 26-ти річним стажем було нараховане 2,500 грн., пенсії.

На даний час позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням його інвалідності ІІ гр.

04 листопада 2016 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про перерахунок його пенсії, однак листом від 21 листопада 2016 року № 22342/03/Г-2236 відповідачем було відмовлено йому у нарахуванні та виплаті пенсії, виходячи з його грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні.

Вказані дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві позивач вважає протиправними з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" Пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені Постановою № 1294 та Інструкцією. Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (пп. 3 п. 5 Постанови № 1294, пп. 30.4 п. 30 Розділу ХХХ Інструкції).

Одноразова грошова допомога при звільненні передбачена ст. 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

За таких обставин на думку позивача пенсія повинна йому виплачуватись у розмірі, який обчислений з грошового забезпечення, до якого включені грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, при цьому права громадян не можуть бути скасовані.

Враховуючи вище викладене просив суд; - зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити йому перерахунок пенсії, починаючи з 04 червня 2016 року; - зобов'язати Київський міський військовий комісаріат подати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві довідку про розмір позивача грошового забезпечення згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року №355 "Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні. Так як відповідач Київський міський військовий комісаріат при поданні документів позивача для призначення йому пенсії протиправно не вказав у зазначеній довідці грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, індексацію та одноразову грошової допомоги при звільненні як складові позивача грошового забезпечення.

У судове засідання позивач з'явився, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачі Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Київський міський військовий комісаріат у судове засідання своїх Представників не направили про місце, дату та час судового засідання були повідомлений належним чином, на адресу суду надіслали заперечення на позовну заяву, відповідно до яких просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позову, з підстав викладених в запереченнях.

Суд керуючись ст. 128 КАС України вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача, на підставі наявних в ній доказів.

Суд повно, об'єктивно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов з уточненням вимог підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом адміністративного спору є вимоги позивача ОСОБА_1, щодо визнання неправомірними дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Київського міського військового комісаріату, посилаючись на наступні обставини а саме. Позивач у своїй позовній заяві зазначає що він проходив військову службу в лавах Збройних Сил України більше 25 років. Наказом Міністра оборони України від 12 травня 2015 року № 326 його, на підставі ч. 6, ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», було звільнено з військової служби у запас з посади старшого офіцера відділу супроводження проектів автоматизації Управління автоматизації Збройних сих України за п. "б" (за станом здоров'я).

Наказом Начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 03.06.2015 року № 103 його виключено зі списків особового складу, всіх видів забезпечення га направлено до зарахування на військовий облік до Шевченківського районного у місті Києві військового комісаріату.

Після звільнення з військової служби у запас йому, полковнику ЗС України в особливий період, майже з 26-ти річним стажем було нараховане 2,500 грн., пенсії.

На даний час позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням його інвалідності ІІ гр.

Відповідач Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві в своєму листі позивачу від 15.02.2017 року № 3664/03/Г-246, в особі, В.о. начальника головного управління Г.В. Колошмай зазначило, що пенсія позивачу призначена вірно і підстав для перегляду її немає, посилаючись при цьому на положення ст. 43 законодавства про пенсійне забезпечення, п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 щодо порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги.

Як встановлено судом відповідачем Пенсійним фондом України при нарахуванні та виплаті позивачу пенсії, її розмір обчислюється, виходячи з його грошового забезпечення без урахування грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні.

Досліджуючи обставини справи з врахуванням зібраних документів та з огляду на прийняті вищестоящими судовими інстанціями постанови, у яких викладені правові позиції стосовно положень, пов'язаних із змінами внесеними до пенсійного законодавства, суд дійшов таких висновків.

У судовому засіданні встановлено, що у листопаді 2016 року Позивачу стало відомо, що ГУПФ України в м. Києві невірно здійснюється нарахування пенсії.

Позивач звертався із письмовою заявою від 04 листопада 2016 року до ГУПФ України в м. Києві «Про перерахунок пенсії», але листом від 21 листопада 2016 року за № 22342/03/Г-2236 йому було відмовлено виходячи з його грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні.

Згідно положень ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб» передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги» Пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Військовослужбовцям у зв'язку з особливим характером військової служби, яка пов'язана із захистом Вітчизни. Надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частиною 1 ст. 9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» установлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія) ; одноразові податкові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, , інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців.

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов'язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Законом № 2011-ХІІ також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою № 1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 липня 2008 року за № 638/15329; далі - Інструкція). Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).

Одноразова грошова допомога при звільненні передбачена статтею 15 Закону № 2011-ХІІ.

Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону № 2011-ХІІ відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 3 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення», згідно зі статтею 1 якого індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Тобто, індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Такі висновки відповідають правовим позиціям, викладених в постановах Верховного Суду України від 10 березня 2015 року у справі №21-70а15 від 10.03.2015 року та Вищого Адміністративного Суду України у справі №к/800/16045 від 16.06.2015 року, які у відповідності до загальних положень, а також ст. 244-2 КАС України є обов'язковими для всіх судів України.

Крім того, згідно положень абзаців 2, 4, 5 п. 2.8. Інструкції з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 31 грудня 2014 року №937, на військові комісаріати покладаються: оформлення та подання до органів, що призначають пенсії, документів для призначення за Законом пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам сімей померлих військовослужбовців і осіб, звільнених з військової служби; визначення розміру грошового забезпечення для обчислення і перерахунку пенсій органами, що призначають пенсії, відповідно до Закону, постанов Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" (зі змінами) та від 13 лютого 2008 року №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та знесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393" (зі змінами) і Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (зі змінами), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за №135/13402 (зі змінами). У разі, якщо розмір грошового забезпечення на день призначення пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам їх сімей змінився, обласний військовий комісаріат складає довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій згідно з нормами, що діють на день призначення пенсії за відповідною посадою та подають до органів, що призначають пенсії довідки про розмір грошового забезпечення пенсіонерів із числа осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей під час перерахунків пенсій.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідач - Київський міський військовий комісаріат зобов'язаний скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві довідку про розмір грошового забезпечення позивача згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2001року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року №355 "Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб. звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні.

Проте відповідач Київський міський військовий комісаріат при поданні документів для призначення пенсії протиправно не вказав у зазначеній довідці грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, індексацію та одноразову грошової допомоги при звільненні як складові грошового забезпечення.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як, адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з об'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, при цьому права громадян не можуть бути скасовані.

П. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України передбачає, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, КАС України визначає рішення суб'єкта владних повноважень як нормативно-правові акти та правові акти індивідуальної дії.

Таким чином, до адміністративного суду може бути оскаржене будь-яке рішення суб'єкта владних повноважень, яке створює для особи юридичні наслідки, тобто правові акти як індивідуальної дії, так і нормативно-правові.

Враховуючи положення КАС України протиправність полягає у незаконності правового акта або невідповідності іншому акту, що має вищу юридичну силу.

Аналіз наведених обставин та зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Відтак, відмова відповідачів Київського міського військового комісаріату у видачі довідки з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві у здійсненні перерахунку пенсії позивачу з урахуванням грошової допомоги на здоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні є незаконними.

За приписами ч. ч. 1-3 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Судом враховується, що відповідно до частини другої статті 51 Закону № 2262-XII перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Враховуючи, що з питань перерахунку пенсії позивач звернувся до відповідачів у листопаді 2016 року, до суду в грудні 2016 року позовні вимоги підлягають задоволенню з 04 червня 2016 року, як зазначено у позові, тобто у межах строку, передбаченого ст.51 Закону №2262-Х11.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про те що, позовні вимоги є обґрунтованими та такими що підлягають повному задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 17, 18 71, 72, 99, 104-107, 161-163, КАС України, Конституції України, ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", ЗУ "Про індексацію грошових доходів населення", постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року №355 "Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей", постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393"(зі змінами), Інструкції з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 31 грудня 2014 року №937, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Київського міського військового комісаріату про визнання дій, бездіяльності протиправними та покладення обов'язку вчинити дії - задовольнити.

1. Визнати протиправною бездіяльність Київського міського військового комісаріату щодо не зазначення у довідці про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, як складових грошовою забезпечення;

2. Зобов'язати Київський міський військовий комісаріат надати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 355 'Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні

3. Визнати протиправною дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії, виходячи з його грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні.

4. Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві після отримання довідки з Київського міського військового комісаріату про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 355 "Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, га деяких інших осіб" з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію, виходячи з його грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні на підставі довідки Київського міського військового комісаріату, починаючи з «4 » червня 2016 року.

Стягнути в рівних долях з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Київський міський військовий комісаріат на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва

Суддя: О.Ф.Малинников.