Справа № 288/60/17
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Руденко В.О.
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
ПОСТАНОВА

іменем України

"21" червня 2017 р. Справа № 288/60/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Андрушівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на додаткову постанову Брусилівського районного суду Житомирської області від "10" квітня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Андрушівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов'язання провести нарахування та виплату щомісячного довічного грошового утримання,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Андрушівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити з 06.10.2016 щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90% грошового утримання судді, якій працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням виплачених сум.

Постановою Брусилівського районного суду Житомирської області від 03.03.2017 позов задоволено.

Зобов'язано Андрушівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплачувати судді у відставці ОСОБА_3 з 06.10.2016 року щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням виплачених сум.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок гривень).

Додатковою постановою Брусилівського районного суду Житомирської області від 10.04.2017 позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача здійснювати перерахунок довічного грошового утримання позивача, задоволено частково.

Зобов'язано Андрушівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснювати перерахунок і виплату призначеного ОСОБА_3 довічного грошового утримання судді у відставці з 01.12.2016 року до 01.01.2017 року та з 05.01.2017 року і надалі при збільшенні грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

В решті розглянутих даним додатковим рішенням вимог позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Андрушівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 07.12.2016 року позивач звернувся із заявою до Андрушівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про призначення щомісячного грошового утримання в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді та про перерахунок йому з 01.12.2016 року раніше призначеного довічного грошового утримання у зв'язку зі змінами грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність дій відповідача.

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком виходячи з такого.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу та пріоритет над іншими нормативно - правовими актами. Закони та підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції і повинні відповідати їй. Норми Конституції є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", (в редакції на час призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання) суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія.

Частиною третьою статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 р. (з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 р. №1-8/2016) визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до частини 4 статті 142 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 02.06.2016 року № 1402-VІІІ у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Дія положень частини 3 статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року та частини 4 статті 142 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 02.06.2016 року по суті та змісту повинні бути застосовані до спірних відносин позивача, до його права на перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання у процентному відношенні до грошового утримання суддів, працюючих на відповідних посадах.

Згідно з вимогами статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

За приписами статей 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною 1 статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Досліджуючи правове поняття "щомісячне довічне грошове утримання судді", Конституційний суд України у мотивувальній частині рішення від 14 грудня 2011 року № 18-рп/2011, вказав, що це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, а правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячне грошове утримання діючого судді однакова, а самі ці поняття однорідні та взаємопов'язані, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування: судді у відставці сплачує Пенсійний фонд України за рахунок Державного бюджету, діючому судді виключно з Державного бюджету України. У цьому ж рішенні Конституційний суд України також вказує про неможливість звуження змісту та об'єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював аналогічні правові позиції у відношенні гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у рішеннях, а саме: від 24 червня 1999 року № 6-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 (справа про пільги, компенсації та гарантії), від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 (справа про припинення дій чи обмеження пільг, компенсацій та гарантій), від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про пенсії та щомісячне довічне грошове утримання), від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів); рішення № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року.

Крім того, Рішенням Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року у справі №4-рп/2016 встановлено, що виключення положення щодо можливості перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв'язку зі збільшенням грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді також знижує гарантії незалежності суддів.

Таку ж правову позицію Конституційний Суд України висловив у Рішенні від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013 (пп.5,7 мотивувальної частини) при розгляді питання щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 07.07.2010 № 2453. В Рішенні зазначено, що положення ч.3 ст.141 Закону № 2453 у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213 звужує зміст та обсяг гарантії незалежності судді, а тому суперечить ч.1 ст.55, ч.1 ст.126 Конституції України.

Виходячи з наведеного, щомісячне довічне грошове утримання є не тільки соціальною виплатою (пенсією), але й конституційною гарантією незалежності судді у відставці, є складовою його правового статусу як діючого судді з урахуванням правомірних законних очікувань на майбутнє щодо захищеного соціального статусу при звільненні його з посади (відставки), яке у своєму розмірі має бути максимально наближеним до рівня грошового утримання судді, який перебуває на відповідній посаді.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок щомісячного грошового утримання, як судді у відставці та його виплату з 01.12.2016 по 04.01.2017.

Також, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про зобов'язання відповідача здійснювати перерахунок і виплату призначеного ОСОБА_3 довічного грошового утримання судді у відставці з 05.01.2017 і надалі.

З матеріалів справи убачається, що відповідно до довідки №2522/16-вих від 01.12.2016, виданої територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Житомирській області, позивачу здійснено перерахунок довічного грошового утримання з 01.01.2017 із застосуванням обмеження, та з 05.01.2017 без застосування обмеження.

Крім того, зі змісту ст.2 КАС України випливає, що захисту підлягають права, свободи та інтереси фізичної особи, які вже порушені на момент звернення до суду за їх захистом. Вирішення питання про покладення зобов'язань на УПФ у майбутньому є безпідставним, оскільки, на момент розгляду справи, відсутні докази про можливе порушення прав та законних інтересів позивача у подальшому. Рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до не правильного висновку про задоволення позову у вказаній частині, адже предметом судової діяльності є правовий спір, що виник до відкриття провадження щодо нього у суді. Відповідно, відносини, що на момент судового процесу, ще не виникли, до судової юрисдикції не належать і суд не має права ухвалювати рішення щодо таких правовідносин.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Андрушівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити частково.

Додаткову постанову Брусилівського районного суду Житомирської області від "10" квітня 2017 р. скасувати та прийняти нову додаткову постанову.

Зобов'язати Андрушівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_3, як судді у відставці та його виплату з 01 грудня 2016 року по 04 січня 2017 року включно з розрахунку 90 відсотків від грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді Попільнянського районного суду Житомирської області без обмеження максимальним розміром, з урахуванням отриманого розміру щомісячного довічного грошового утримання, відповідно до довідки №2522/16-вих від 01.12.2016, виданої територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Житомирській області.

В решті розглянутих додатковим рішенням позовних вимог відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: А.Ю.Бучик

С.М. Шевчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Андрушівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Вобяна,15,м.Андрушівка,Андрушівський район, Житомирська область,13401

4-третій особі: - ,