Справа № 755/137/17
Суддя: Савлук Т. В.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/137/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2017 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.,

за участі секретаря Бурячек О.В.

розглянувши в відкритому судовому засідці в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання вчинити певні дії, предмет якого було змінено в порядку, передбаченому ст.51 КАС України (а.с.71), з вимогами:

«Визнати протиправними дії Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови (листи від 14.12.2016 №10193/13 та від 25.04.2017 №3560) у проведенні ОСОБА_1 перерахунку та встановленні нового розміру призначеної пенсії.

Зобовязати ОСОБА_2 обєднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, як непрацюючому державному службовцю, на підставі ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на дату призначення пенсії) в розмірі 80% із заробітної плати державного службовця на відповідній посаді згідно довідки №738 від 12.12.2016р., з урахуванням всіх попередніх та нових складових заробітної плати та інших виплат (грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань), за період із 14 червня 2016 року по 31 грудня 2016 року без обмеження розміру виплати пенсії.

Зобовязати ОСОБА_2 обєднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, як непрацюючому державному службовцю, на підставі ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на дату призначення пенсії) в розмірі 80% із заробітної плати державного службовця на відповідній посаді згідно довідки №313 від 02.02.2017р., з урахуванням всіх попередніх та нових складових заробітної плати та інших виплат (грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань), за період з 01 січня 2017 року без обмеження розміру виплати пенсії».

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги адміністративного позову підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, додатково подала письмові пояснення, долучені до матеріалів справи, в подальшому подала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 обєднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві ОСОБА_3 в судовому засіданні просила в задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у запереченнях на позов, які долучені до матеріалів справи (а.с.80-85).

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працювала у Верховному Суді України на посаді начальника відділу (а.с.11,73) та з липня 2013 року перебуває на обліку в Лівобережному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві, а з 07 квітня 2014 року отримує пенсію за віком, призначену відповідно до вимог Закону України «Про державну службу» від 12.12.1993 року №3723-ХІІ, у розмірі 80% від суми заробітної плати (а.с.100, 102, 107-109).

За даними Довідки Верховного Суду України від 12.12.2016 року №738, ОСОБА_1 дійсно працювала у Верховному Суді України. Заробітна плата за посадою начальника відділу, з якої призначено пенсію, для її перерахунку з 01.05.2016р. становить: посадовий оклад 6634,00грн, надбавка за 5 ранг 600грн., надбавка за вислугу років (48%) (за стаж державної служби 16 років) 3184,32грн.; надбавка за інтенсивність праці або за виконання особливо важливої роботи (50%) 3317,00грн.; премія (30%) 1990,20грн.; інші виплати (грошова допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань) 2620,92грн., усього 18346,44грн. (а.с.10).

За даними Довідки Верховного Суду України від 02.02.2017 року №313, ОСОБА_1 дійсно працювала у Верховному Суді України. Заробітна плата за посадою начальника відділу, з якої призначено пенсію, для її перерахунку з 01.01.2017р. становить: посадовий оклад 7590,00грн, надбавка за 5 ранг 600грн., надбавка за вислугу років (48%) (за стаж державної служби 16 років) 3643,20грн.; надбавка за інтенсивність праці або за виконання особливо важливої роботи (50%) 3795,00грн.; премія (30%) 2277,00грн.; інші виплати (грошова допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань) 2984,20грн., усього 20889,40грн. (а.с.73).

На звернення ОСОБА_1 від 14.12.2016 року, листом заступника начальника Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві №10193/13 від 14.12.2016 року ОСОБА_1 відмовлено в проведенні перерахунку пенсії згідно статті 37 Закону України від 16.12.1993р. №3723-ХІІ «Про державну службу». (а.с.7, 8)

Також, на звернення ОСОБА_1 від 21.04.2017 року, листом аналогічного змісту заступника Голови комісії з припинення Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві №3560/13 від 25.04.2017 року ОСОБА_1 відмовлено в проведенні перерахунку пенсії згідно статті 37 Закону України від 16.12.1993р. №3723-ХІІ «Про державну службу». (а.с.72)

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несправедливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 37-1 Закону України «Про Державну службу» (Закон № 3723-ХІІ) у редакції, яка була чинною станом на час призначення пенсії позивачу, передбачалось, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

У п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» у редакції, чинній станом на час призначення пенсії позивачу, було визначено, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 р. N 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України (для службовців Національного банку України у розмірах, установлених його Правлінням) на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії; надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, за почесне звання "заслужений", за роботу з таємними документами залежно від ступеня таємності інформації, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі; премія, крім премій, зазначених у другому реченні цього абзацу, та інші надбавки враховуються в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. Премія до державних, професійних свят та ювілейних дат, виплачена у місяці підвищення заробітної плати, враховується в розмірі 1/12 середнього розміру цієї премії (премій), визначеного за відповідною посадою (посадами), з якої призначено (перераховано) пенсію. За бажанням осіб, під час перерахунку пенсій виплати, отримані на час призначення (перерахунку) пенсії (крім посадових окладів, надбавок за ранг, вислугу років), визначаються у порядку, передбаченому абзацами першим і другим пункту 1 та пунктом 2 цієї постанови.

Отже, з викладених правових норм убачається, що за нормами діючого законодавства, чинними станом на час призначення пенсії позивачу, було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру в зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

Однак, в подальшому законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось.

Так, Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01 січня 2015 року, внесено зміни до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», яку викладено в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Отже, на час звернення позивача до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві із заявами про перерахунок пенсії датованими 14.12.2016 р. та 21.04.2017р. внесено зміни, які набрали чинності 01 січня 2015 року, в статтю 37-1 Закону України «Про державну службу», що регулює порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців, та фактично скасовано норми законодавства, які визначали право особи на перерахунок призначеної пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою та підстави для такого перерахунку.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка діє з 15 грудня 2015 року, було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865, а саме, виключено п. 4, яким було визначено умови перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу».

Слід зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. №1013 регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

Таким чином, з 15 грудня 2015 року діючим законодавством України не визначено суб'єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу».

На час звернення позивача до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві із заявами про перерахунок пенсії Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не було прийнято.

Оскільки, чинним законодавством України (Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII) скасовано право на перерахунок призначених пенсій державних службовців у зв'язку з підвищенням окладів з 01.01.2015, а Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок проведення такого перерахунку, жодних підстав для визнання протиправними дій (бездіяльності) управління Пенсійного фонду та проведення перерахунку призначеної пенсії, суд не вбачає.

З огляду на це, у відповідача на момент звернення позивача із заявами про перерахунок пенсії, не було правових підстав для здійснення такого перерахунку.

При цьому, суд враховує, що відмова Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві у проведенні позивачу в перерахунку пенсії не призвели до зменшення розміру пенсії, яку отримує позивач, і не є звуженням обсягу вже набутих нею прав на пенсійне забезпечення та/або позбавленням права на соціальний захист.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

При розв'язанні спірних правовідносин судом також враховується й правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014р., в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У п.2.2. вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116) (254к/96-ВР). У Рішенні від 2 березня 1999 року N 2-рп/99 (v002p710-99) у справі про комунальні послуги Конституційний Суд України вказав, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення, відповідно до пункту 3 статті 116 Конституції України (254к/96-ВР), здійснюється Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить і Пенсійний фонд України. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України. Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2016 №889-VIII, в статті 90 якого визначено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно частини другої статті 42 закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щороку починаючи з 1 березня поточного року у разі, якщо середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за минулий рік зросла, здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій із застосуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію, підвищеної на коефіцієнт, який відповідає не менш як 20 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, порівняно з попереднім роком, але не менше зростання рівня інфляції (індексу споживчих цін) за минулий рік.

Отже, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії внесено зміни, які не передбачають перерахунок пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Враховуючи вищевикладене, в даному випадку відсутні правові підстави для перерахунку пенсії позивача на підставі ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ у редакції, чинній на момент призначення їй пенсії, як позивач просить у своєму адміністративному позові.

Крім того, пунктом 4 та 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», в редакції, яка була чинна до 15.12.2015, передбачалось, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року №432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

У зв'язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 9 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» був виключений, а 5 змінений.

Відповідно до частини п'ятої статті 45 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Згідно пункту 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846), довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Пунктом 2.24 вказаного Порядку передбачено, що при призначенні (перерахунку) пенсії відповідно, зокрема, до Закону України «Про державну службу», для визначення розміру пенсії за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для розмежування джерел фінансування особа надає пакет документів, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 2.1 цього розділу.

Абзацам третім пункту 1 постанови правління Пенсійного фонду України «Про виконання рішень Окружного адміністративного суду міста Києва по справах N 2а-8893/12/2670, N 2а-4753/09/2670» від 04.09.2013 №15-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 вересня 2013 року за №1661/24193) (далі - Постанова №15-1) у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, було затверджено форму довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям.

Така форма довідки існувала до 02.09.2016, оскільки постановою правління Пенсійного фонду України від 04.07.2016 №15-2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 липня 2016 року за №1020/29150), були внесені зміни до Постанови №15-1 шляхом виключення абзацу третього пункту 1.

Таким чином, у спірних правовідносинах орган Пенсійного фонду діяв у межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання вчинити певні дії є не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача у сплаченому при зверненні до суду розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 37, 37-1 Закону України «Про Державну службу» (Закон № 3723-ХІІ від 28.12.1993р.), Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», ст.90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2016 №889-VIII, ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», ст.ст. 8-11, 17-19, 41, 69-71, 94, 160-163, 167, 183-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

С у д д я: