Справа № 819/1406/16
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/2972/17

Львівський апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Гулида Р. М.,Улицького В. З.,

за участю секретаря Мельничук Б.Б.

представника позивача Кузнєцової Н.О., Науменко І.В.

представника відповідача Прокоп`юк О.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Зборівські Лани» та Головного управління Державної фіскальної служби в Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 січня 2017 року по справі № 819/1406/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Зборівські Лани» до Головного управління Державної фіскальної служби в Тернопільській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.10.2016 № , яким застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 239 729, 00 грн. № , яким зменшено розмір від'ємного значення з податку на додану вартість (далі - ПДВ) на суму 212 136, 00 грн. та № , яким застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 1 164 283, 40 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що факт здійснення в межах господарської діяльності ТОВ «Зборівські Лани» господарських операцій, предметом яких є придбання паливо-мастильних матеріалів (далі - ПММ) у його контрагентів товариства з обмежено відповідальністю «Агро Нованива» (далі - ТОВ «Агро Нованива»), товариства з обмежено відповідальністю «Солярис» (далі - ТОВ «Солярис»), товариства з обмежено відповідальністю «Авантрейд» (далі - ТОВ «Авантрейд»), підтверджується належними первинними документами бухгалтерського обліку, наданими для перевірки. Крім цього вказує, що згідно підпункту 209.15.1 пункту 209.5 статті 209 Податкового кодексу України (далі - ПК України) послуги з перевезення сільськогосподарських культур відносяться до виробничих факторів, а відтак, їх оплата ТОВ «Зборівські Лани» відповідно до укладених договорів з суб'єктами господарювання зі спеціального рахунку є правомірною.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 січня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Скасовано податкові повідомлення-рішення від 18.10.2016 № та № .

В решті позовних вимог відмовлено.

Вказану постанову в апеляційному порядку оскаржив позивач. У поданій апеляційній скарзі покликається на те, що висновки суду першої інстанції в частині відмови в позові є необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить вказану постанову скасувати частково визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення - рішення № від 18.10.2016, а в решті постанову залишити без змін.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що автомобільний транспорт - це частина виробничої інфраструктури аграрного сектору економіки. Перевезення врожаю з поля, в контексті діяльності ТОВ «Зборівські Лани»,це частина збирання врожаю, яку не можна відокремити і розглядати як окрему послугу з перевезення, яка на думку суду повинна надаватись із використанням сільськогосподарської техніки. Щодо питання наявності кредиторської заборгованості то в матеріалах справи немає жодних доказів якими відповідач доводив би факт існування заборгованості та безпосередній вплив на використання коштів на виробничі цілі.

Також постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач. У поданій апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального права в частині задоволення позовних вимог, а тому просить вказану постанову скасувати в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень № від 18.10.2016 за формою «ПС» з податку на додану вартість штрафна санкція на загальну суму 239 729, 00 грн. та № від 18.10.2016 за формою «В4» з податку на додану вартість (завищене від`ємне значення) на загальну суму 212 136, 00 грн., винести нову, якою в задоволенні позову відмовити, а в решті позовних вимог залишити без змін.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану віртість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання у господарській діяльності. Таким чином податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійсненні і підтвердженні належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. ТОВ «Зборівські Лани» здійснювало придбання нафтопродуктів, які поставлялись контрагентами: ТОВ «Агро Нованива», ТОВ «Солярис», ТОВ «Авантрейд». Однак, проведеною перевіркою не виявлено, а підприємством не надано для перевірки у зв'язку з їх відсутністю акти приймання-передачі за якістю та акти приймання-передачі по кількості, товарно-транспортні накладні (далі - ТТН), довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей (далі - ТМЦ). Крім того, у більшість представлених видаткових накладних відсутні назва посади та прізвище осіб, відповідальних за здійснення господарської операції. У зв'язку з вищенаведеним, зроблено висновок про відсутність факту реального здійснення господарських операцій позивачем та ТОВ «Агро Нованива», ТОВ «Солярис», ТОВ «Авантрейд», які було вчинено без наміру створення правових наслідків, а лише для отримання податкової вигоди.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу ТОВ «Зборівські Лани» та надали пояснення, просять апеляційну скаргу ТОВ «Зборівські Лани» задовольнити, а апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Тернопільській області залишити без задоволення та рішення суду першої інстанції скасувати частково та прийняти нове, яким частково визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення - рішення № від 18.10.2016, а в решті постанову залишити без змін.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Тернопільській області та надав пояснення, просить апеляційну скаргу ТОВ «Зборівські Лани» залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволення позову, винести нову, якою в задоволенні частини позову відмовити, а в решті позовних вимог залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Тернопільській області слід залишити без задоволення, апеляційну скаргу ТОВ «Зборівські Лани» задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач ТОВ «Зборівські Лани» 28.08.2008 зареєстроване як юридична особа Зборівською районною державною адміністрації Тернопільської області відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію серії А00 № 554850, перебуває на обліку в Бучацькій об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС в Тернопільській області як платник податків, як сільськогосподарський виробник у перевіряє мий період використовувало загальний та спеціальний режими оподаткування ПДВ. Відповідно до довідки про загальну інформацію щодо ТОВ «Зборівські Лани» та результати його діяльності за період з 01.01.2015 по 30.06.2016 основними видами діяльності підприємства, якими займався фактично суб'єкт господарювання, є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур;оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (том 2 а. с. 20-22).

На підставі направлень від 26.08.2016 . № 1628, № 1629, № 1630, № 1631, №1632, № 1633 та наказу ГУ ДФС у Тернопільській області від 16.18.2016 № 792 (том 1 а. с. 9 ), ГУ ДФС у Тернопільській області проведено документальну планову виїзну перевірку TOB «Зборівські Лани» () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 30.06.2016, валютного та іншого законодавства за період 01.01.2015 по 30.06.2016, про що складено акт від 23.09.2016 № 385/14-01/34038236 (том 1 а. с. 11-42).

Листом від 15.09.2016 № 1449/10/19-00-14-01-13/8435 ГУ ДФС у Тернопільській області в ході проведення документальної позапланової виїзної перевірки ГУ ДФС у Тернопільській області просило надати належні чином завірені копії документів, що підтверджують факти здійснення господарських операцій щодо поставки нафтопродуктів від контрагентів-постачальників до TOB «Зборівські Лани», а саме: договора, ТТН, сертифікати відповідності (якості) товарів, шляхові листи автомобілів, акти виконаних робіт, довіреності на отримання ТМЦ (інші документи, що підтверджують факт виконання господарських операцій) (том 1 а. с. 138). В свою чергу, TOB «Зборівські Лани» разом з листом від 15.09.2016 року № 391 надало належним чином завірені копії документів (том 1 а. с. 139).

В ході проведення перевірки встановлено ряд порушень податкового законодавства, а саме:

- статті 44, пункту 198.5 статті 198 ПК України, внаслідок чого завищено суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету всього на суму 3 692,00 грн.;

- статей 22, 44, пункту 185.1 статті 185, пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 199.1 статті 199 ПК України, внаслідок чого занижено суму ПДВ, що не підлягає сплаті до бюджету і залишається в розпорядження підприємства та спрямовується на спеціальний рахунок всього на суму 479 458,00 грн.;

- статей 22, 44, пункту 185.1 статті 185, пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 199.1 статті 199 ПК України, внаслідок чого завищено від'ємне значення з ПДВ по спеціальній (скороченій) декларації всього на суму 212 136,00 грн.;

- пункту 209.2 статті 209 ПК України та постанову Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 року № 11 «Щодо затвердження порядку акумулювання сільськогосподарськими підприємствами сум податку на додану вартість на спеціальних рахунках, відкритих у банках та/або органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів», внаслідок чого підприємством використалися кошти зі спецрахунку ПДВ не за цільовим призначенням в сумі 1 164 283,40 грн.;

- підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168, підпункту «а» пункту 171.2 статті 171, підпункту «а» пункту 176.2 статті 176, пункту 177.8 статті 177 ПК України, а саме: не нарахування, не утримання та не сплату (не перерахування) у бюджет податку з доходу отриманого фізичними особами-підприємцями, які проводили господарську діяльність та отримували доходи, однак підприємством не пред'явлено копію документу, що підтверджує їх державну реєстрацію відповідно до закону як суб'єкта підприємницької діяльності, та внаслідок чого донараховано - 6 199,35 грн. податку на доходи фізичних осіб.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки від 23.09.2016, TOB «Зборівські Лани» подало заперечення від 07.10.2016 (том 1 а. с. 43-47). Листом від 13.10.2016 № 1620/10/19-00-14-01-13/9496 «Про розгляд заперечення» ГУ ДФС у Тернопільській області листом повідомило про прийняття рішення, що висновки викладені у вищезазначеному акті перевірки є обґрунтованими та відповідають вимогам чинного законодавства України (том 1 а. с. 56).

На підставі акту перевірки від 23.09.2016, з урахуванням результатів адміністративного оскарження, ГУ ДФС у Тернопільській області 18.10.2016 прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № , яким зменшено розмір від'ємного значення з ПДВ на суму 212 136,00 грн. (том 1 а. с. 48-49);

- № , яким застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 239 729,00 грн. (том 1 а. с. 51),

- № , яким застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 1 164 283,40 грн. (том 1 а. с. 53).

Вважаючи такі податкові повідомлення-рішення протиправними позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що реальність здійснення ТОВ «Зборівські Лани» господарських операцій, предметом яких є придбання ПММ у його контрагентів ТОВ «Агро Нованива», ТОВ «Авантрейд», ТОВ «Соларис» та використання останніх в оподатковуваних операціях, підтверджена дослідженими в судовому засіданні договорами поставки нафтопродуктів, видатковими накладними, довіреностями на отримання ТМЦ, ТТН, сертифікатами відповідності та паспортами якості, представленими позивачем.

Відтак, в судовому засіданні в результаті здобутих та досліджених доказів встановлено, що оскаржене податкове повідомлення-рішення від 18.10.2016 № , яким зменшено розмір від'ємного значення з ПДВ на суму 212 136,00 грн., винесене з порушенням вимог чинного податкового законодавства, необґрунтовано, без врахування усіх обставин, порушує права позивача, а тому суд першої інстанції прийшов до переконання про захист порушених прав шляхом визнання податкового повідомлення-рішень протиправними та його скасування.

З урахуванням підпункту 14.1.265 пункту 14.1 статті 14 ПК України, яким визначено поняття «штрафна санкція (фінансова санкція, штраф)» та статті 123 ПК України, якою встановлено накладення на платника податків штрафу у відповідному розмірі, а також враховуючи встановлені судом обставини та норми податкового законодавства, застосування до ТОВ «Зборівські Лани» штрафних (фінансових) санкцій у сумі 239 729,00 грн. згідно податковим повідомленням-рішенням від 18.10.2016 № є також неправомірним.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 18.10.2016, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 1 164 283,40 грн., то суд першої інстанції зазначив що підпунктом 209.15.1 пункту 209.15 статті 209 ПК України визначено вичерпний перелік виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит. Із зазначеної законодавчої норми чітко слідує, що до виробничих факторів не відносяться послуги перевезення автомобільним транспортом, оскільки автомобільний транспорт не є сільськогосподарською технікою.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції прийшов до висновку, що TOB «Зборівські лани» порушено пункт 209.2 статті 209 ПК України та постанову Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 № 11 «Щодо затвердження порядку акумулювання сільськогосподарськими підприємствами сум податку на додану вартість на спеціальних рахунках, відкритих у банках та/або органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів», внаслідок чого підприємством використалися кошти зі спецрахунку ПДВ в сумі 1 164 283, 40 грн. не за цільовим призначенням (не на виробничі фактори згідно підпунктом 209.15.1 пункту 209.15 статті 209 ПК України).

Проаналізувавши матеріали справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку про частково помилкове застосування норм матеріального права та неповне з'ясування обставин справи судом першої інстанції з огляду на наступне.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 18.10.2016, яким зменшено розмір від'ємного значення з ПДВ на суму 212 136,00 грн. та податкового повідомлення-рішення № від 18.10.2016, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 239 729,00 грн. то колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про їх скасування і вважає, що доводи апелянта щодо скасування рішення суду в цій частині необгрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до п.п.198.1-198.3 ст.198 ПК України (у редакції, що діяла на момент здійснення спірних господарських операцій), право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (пункт 201.10 статті 201 ПК України).

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, будь-які документи (у тому числі, договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту з ПДВ навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

З матеріалів перевірки вбачається, що за період з 01.01.2015 по 30.06.2016 TOB «Зборівські Лани» задекларовано ПДВ, що не підлягає сплаті до бюджету і залишаються в його розпорядженні у сумі 3 958 954, 00 грн. та залишок від'ємного значення, який включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у сумі 4 547 298, 00 грн. Проте, оскільки контролюючим органом зроблено висновок про відсутність у TOB «Зборівські Лани» об'єктів оподаткування по операціях з придбання ПММ у ТОВ «Агро Нованива», ТОВ «Авантрейд», ТОВ «Соларис», то при аналізі представленого реєстру податкових накладних та даних Єдиного реєстру податкових накладних перевіркою повноти нарахування ПДВ, що залишається у розпорядженні підприємства, встановлено його заниження на суму 479 458, 00 грн. та завищення від'ємного значення на суму 212 136,00 грн.

Суд першої інстанції правильно встановив, з чим погоджується колегія суддів, що позивачем належними і допустимими доказами підтверджено реальність господарських відносин з його контрагентами ТОВ «Агро Нованива», ТОВ «Авантрейд», ТОВ «Соларис» по придбанню ПММ та використання їх в оподатковуваних операціях, що підтверджено договорами поставки нафтопродуктів, видатковими накладними, довіреностями на отримання ТМЦ, ТТН, сертифікатами відповідності та паспортами якості, представленими позивачем.

Так реальність господарських відносин між ТОВ «Агро Нованива» та TOB «Зборівські Лани» підтверджує:

договір поставки паливо-мастильних матеріалів № 141013/АНН-ЗЛ від 13.10.2014 року (том 1 а. с. 57-61);

додаткова угоду від 16.02.2015 року (том 1 а. с. 62);

специфікації до договору поставки паливо-мастильних матеріалів № 1 від 25.03.2015 року на поставку дизельного палива Дт-3-К5, сорт F в кількості 9 980 л на загальну суму 187 624,04 грн., № 2 від 28.04.2015 на поставку дизельного палива Дт-Л-К5, сорт С в кількості 12 960 л на загальну суму 216 432,05 грн., № 3 від 15.05.2015 на поставку дизельного палива Дт-Л-К5, сорт С в кількості 10 000 л на загальну суму 164 000,04 грн., № 4 від 18.06.2015 на поставку дизельного палива Дт-Л-К5, сорт С в кількості 15 055 л на загальну суму 247 654,87 грн., № 5 від 08.07.2015 на поставку дизельного палива Дт-Л-К5, сорт С в кількості 15 055 л на загальну суму 246 902,06 грн., № 6 від 16.07.2015 на поставку палива дизельного підвищеної якості (Євро), марка С в кількості 15 000 л на загальну суму 240 000,12 грн., № 7 від 24.07.2015 на поставку дизельного палива Дт-Л-К5, сорт С в кількості 19 550 л на загальну суму 309 867,66 грн., № 8 від 01.08.2015 на поставку дизельного палива Дт-Л-К5, сорт С в кількості 29 355 л на загальну суму 460 873,74 грн., № 9 від 07.08.2015 на поставку палива дизельного підвищеної якості (Євро), марка С в кількості 32960 л на загальну суму 501 980,93 грн., № 10 від 09.08.2015 на поставку палива дизельного підвищеної якості (Євро), марка С в кількості 20 000 л на загальну суму 304 600,08 грн., № 11 від 13.08.2015 на поставку палива дизельного підвищеної якості (Євро), марка С в кількості 16 765 л на загальну суму 240 577,88 грн., № 12 від 15.08.2015 на поставку дизельного палива Дт-Л-К5, сорт С в кількості 15 000 л на загальну суму 215 250,12 грн. (том 1 а. с. 63-74);

видаткові накладні: № 201 від 26.03.2015 на дизельне паливо Дт-3-К5, сорт F в кількості 9 980 л на загальну суму 187 624,04 грн., сума ПДВ - 31 270,67 грн., № 674 від 15.05.2015 на дизельне паливо Дт-Л-К5, сорт С в кількості 10 000 л на загальну суму 164 000,04 грн., сума ПДВ - 27 333,34 грн., № 788 від 18.06.2015 на дизельне паливо Дт-Л-К5, сорт С в кількості 15 055 л на загальну суму 247 657,87 грн., сума ПДВ - 41 275,81 грн., № 840 від 09.07.2015 на дизельне паливо Дт-Л-К5, сорт С в кількості 15 055 л на загальну суму 246 902,06 грн., сума ПДВ - 41 150,34 грн., № 855 від 16.07.2015 на паливо дизельне підвищеної якості (Євро), марка С в кількості 15 000 л на загальну суму 240 000,12 грн., сума ПДВ - 40 000,02 грн., № 873 від 24.07.2015 на дизельне паливо Дт-Л-К5, сорт С в кількості 19 550 л на загальну суму 309 867,66 грн., сума ПДВ - 51 644,61 грн., № 928 від 01.08.2015 на дизельне паливо Дт-Л-К5, сорт С в кількості 29 355 л на загальну суму 460 873,74 грн., сума ПДВ - 76 812,29 грн., № 990 від 07.08.2015 на паливо дизельне підвищеної якості (Євро), марка С в кількості 32960 л на загальну суму 501 980,93 грн., сума ПДВ - 83 663,49 грн., № 991 від 09.08.2015 року на паливо дизельне підвищеної якості (Євро), марка С в кількості 20 000 л на загальну суму 304 600,08 грн., сума ПДВ - 50 766,68 грн., № 1074 від 13.08.2015 року на паливо дизельне підвищеної якості (Євро), марка С в кількості 16 765 л на загальну суму 240 577,88 грн., сума ПДВ - 40 096,31 грн., № 1076 від 15.08.2015 року на дизельне паливо Дт-Л-К5, сорт С в кількості 15 000 л на загальну суму 215 250,12 грн., сума ПДВ - 35 875,02 грн., № 1343 від 15.09.2015 на дизельне паливо Дт-Л-К5, сорт С в кількості 15 785 л на загальну суму 226 514,88 грн., сума ПДВ - 37 752,48 грн., № 1359 від 22.08.2015 на дизельне паливо Дт-Л-К5, сорт С в кількості 14 550 л на загальну суму 208 792,62 грн., сума ПДВ - 34 798,77 грн., № 1414 від 27.09.2015 року на дизельне паливо Дт-Л-К5, сорт С в кількості 30 785 л на загальну суму 460 236,00 грн., сума ПДВ - 76 706,00 грн., № 1535 від 06.11.2015 на дизельне паливо Дт-Л-К5, сорт С в кількості 10 000 л на загальну суму 155 000,04 грн., сума ПДВ - 25 833,34 грн. (том 1 а. с. 75-89);

розрахунковими (платіжними) документами: № 33 від 31.03.2015 на суму 187 624,04 грн., № 46 від 30.04.2015 на суму 216 432,05 грн., № 77 від 21.05.2015 на суму 164 000,04 грн., № 145 від 25.06.2015 на суму 247 654,87 грн., № 196 від 10.07.2015 на суму 246 902,06 грн., № 247 від 24.07.2015 року на суму 240 000,12 грн., № 291 від 28.07.2015 на суму 309 867,66 грн., № 331 від 04.08.2015 на суму 460 873,74 грн., № 372 від 13.08.2015 на суму 138 000,00 грн., № 374 від 14.08.2015 на суму 363 980,93 грн., № 375 від 14.08.2015 на суму 304 600,08 грн., № 439 від 21.08.2015 на суму 240 577,88 грн., № 1 від 25.08.2015 на суму 90 000,00 грн., № 2 від 25.08.2015 на суму 125 250,12 грн., № 44 від 24.09.2015 на суму 226 514,88 грн., № 45 від 29.09.2015 на суму 37 711,24 грн., № 524 від 29.09.2015 на суму 171 081,38 грн., № 574 від 09.10.2015 на суму 460 236,00 грн., № 709 від 12.11.2015 на суму 155 000,00 грн. (том 1 а. с. 90-99).

Відповідно до зазначених специфікацій до договору поставки паливо-мастильних матеріалів № 141013/АНН-ЗЛ від 13.10.2014, що є невід'ємною частиною договору, товар постачався на умовах FCA (згідно Інкотермс у редакції 2000 року) за адресою: Львівська область, Золочівський район, село Княже, вулиця Шевченка автомобільним транспортом третіх осіб - приватного підприємця ОСОБА_3, де вантажоодержувачем вказано TOB «Зборівські Лани».

Таким чином, TOB «Зборівські Лани» придбало у ТОВ «Агро Нованива» ПММ в кількості 282 800 л на загальну суму 4 386 307,13 грн., сума ПДВ - 731 051,18 грн.

Реальність господарських відносин між ТОВ «Авантрейд» та TOB «Зборівські Лани» підтверджує:

договір поставки нафтопродуктів № 150212-01 від 12.02.2015 (том 1 а. с. 100-101);

договір поставки нафтопродуктів № 02/03/2016-ЗЛ від 01.03.2016 (том 1 а. с. 104-106);

додаткову угоду № 1 від 02.03.2016 до договору поставки нафтопродуктів № 02/03/2016-ЗЛ від 01.03.2016 (том 1 а. с. 108);

специфікації до зазначених договорів: від 12.02.2015 на поставку дизельного палива Дт-3-К5, сорт F в кількості 10 935 л на загальну суму 218 700,05 грн., від 16.03.2016 на поставку дизельного палива Дт-3-К5, сорт F в кількості 16 120 л на загальну суму 231 322,13 грн., від 25.04.2016 на поставку дизельного палива Дт-Л-К5, сорт С в кількості 14764 л на загальну суму 216 292,72 грн., від 12.05.2016 на поставку дизельного палива Дт-Л-К5, сорт F в кількості 15 000 л на загальну суму 230 250,06 грн. (том 1 а. с. 106-107, 109-110);

видаткові накладні: № РН-150212-02 від 12.02.2015 року на дизельне паливо Дт-3-К5, сорт F в кількості 10 935 л на загальну суму 218 700,05 грн., сума ПДВ - 36 450,01 грн., № РН-160317-02 від 17.03.2016 на дизельне паливо Дт-3-К5, сорт F в кількості 16 120 л на загальну суму 231 322,13 грн., сума ПДВ - 38 553,69 грн., № РН-160426-03 від 26.04.2016 на дизельне паливо Дт-Л-К5, сорт С в кількості 14 764 л на загальну суму 216 292,72 грн., сума ПДВ - 36 048,79 грн., № РН-160513-02 від 13.05.2016 на дизельне паливо Дт-Л-К5, сорт С в кількості 15 000 л на загальну суму 230 250,06 грн., сума ПДВ - 38 375,01 грн. (том 1 а. с. 103, 111-113);

Розрахункові (платіжні) документи: № 1345 від 16.02.2015 на суму 218 700,05 грн., № 1633 від 01.04.2016 на суму 231 322,13 грн., № 1985 від 11.05.2016 на суму 216 292,72 грн., №2078 від 23.05.2016 року на суму 230 250,06 грн. (том 1 а. с. 102, 114-116).

Відповідно до вказаних специфікацій, що є невід'ємною частиною договорів поставки нафтопродуктів, постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити у відповідності з умовами, визначеними договором та специфікацією. Нафтопродукти передаються покупцю на умовах СРТ - пункт призначення покупця, за адресою: Львівська область, Золочівський район, село Княже, вулиця Шевченка, будинок 47.

Відтак, TOB «Зборівські Лани» придбало у ТОВ «Авантрейд» ПММ в кількості 56 279 л на загальну суму 896 564,96 грн., сума ПДВ - 149 427,50 грн.

Реальність господарських відносин між ТОВ «Авантрейд» та TOB «Зборівські Лани» підтверджує:

договір поставки нафтопродуктів № 01/03/2016-ЗЛ від 01.03.2016 (том 1 а. с. 117-119)

додаткову угоду № 1 від 02.03.2016 (том 1 а. с. 120).

специфікація до договору поставки нафтопродуктів від 31.05.2016 на поставку дизельного палива Дт-Л-К5, сорт С в кількості 23 820 л на загальну суму 371 592,00 грн. (том 1 а. с. 119 зворот).

видаткові накладні: № РН-160412-03 від 12.04.2016 на дизельне паливо Дт-3-К5, сорт F в кількості 15 785 л на загальну суму 223 357,81 грн., сума ПДВ - 37 226,30 грн., № РН-160601-06 від 01.06.2016 на дизельне паливо Дт-Л-К5, сорт с в кількості 23 820 л на загальну суму 371 592,00 грн., сума ПДВ - 61 932,00 грн. (том 1 а. с. 121-122).

розрахункові (платіжні) документи: № 1754 від 15.04.2016 на суму 223 357,81 грн., № 2507 від 15.06.2016 на суму 371 592,00 грн. (том 1 а. с. 123-124).

Відповідно до вказаної специфікації, що є невід'ємною частиною договору поставки нафтопродуктів, постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити у відповідності з умовами, визначеними договором та специфікацією. Нафтопродукти передаються покупцю на умовах СРТ - пункт призначення покупця, за адресою: Львівська область, Золочівський район, село Княже, вулиця Шевченка, будинок 47.

По даних господарських операціях з ТОВ «Агро Нованива», ТОВ «Авантрейд», ТОВ «Соларис» позивачем включено до складу податкового кредиту податкові накладні від його контрагентів ПДВ на загальну суму 979 636,98 грн.

Серед іншого, позивач листом від 07.12.2016 року зазначив, що в період з 26.03.2015 по 01.06.2016 ОСОБА_4 був уповноважений на прийняття ПММ за договорами поставки в тому числі від ТОВ «Агро Нованива», ТОВ «Авантрейд», ТОВ «Соларис». Доручення по отриманню ПММ уповноваженою особою виконано. ПММ TOB «Зборівські Лани» прийнято (том 1 а. с. 187). Факт надходження нафтопродуктів до TOB «Зборівські Лани» від його контрагентів також підтверджується підписом уповноваженої особи в представлених видаткових накладних.

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що транспортування ПММ TOB «Зборівські Лани» не здійснювало. Факт постачання контрагентами нафтопродуктів, де позивач виступає вантажоодержувачем, підтверджується: ТТН на відпуск нафтопродуктів (нафти), наданими TOB «Агро Нованива», № 2503-12(2) від 25.03.2015, № 2804-12960 від 28.04.2015, № 1505-10000 від 15.05.2015, № 1706-1 (1) від 17.06.2015, № 0507-21 (1) від 05.07.2015, № 1507-2 (1) від 15.07.2015, № 2307-4 (1) від 24.07.2015 , № 0108-3 від 01.08.2015, № 0608-11 від 06.08.2015, № 0808-10 (1) від 08.08.2015, № 1208-5 (1) від 12.08.2015, № 1508-15000 від 15.08.2015, № 1509-2 (1) від 15.09.2015, № 2109-7 (1) від 21.09.2015, № 2609-7 від 26.09.2015, № 0511-7 (1) від 05.11.2015 , (том 1 а. с. 190-205); ТТН на відпуск нафтопродуктів (нафти), наданими TOB «Авантрейд» № 1202-10935 від 12.02.2015, № 0903-1-1 від 16.03.2016, № 2204-2 від 26.04.2016, № 1205-6 від 12.05.2016 (том 1 а. с. 208-211); ТТН на відпуск нафтопродуктів (нафти), наданими TOB «Соларис» № 0504-2-1 від 11.04.2016, № 0106-23820 від 01.06.2016 (том 1 а. с. 206-207).

Також необхідне зазначити, що якість ПММ, прийнятих позивачем від постачальників, підтверджується у відповідності до вимог договору поставки нафтопродуктів сертифікатом відповідності та паспортом якості, що містяться у матеріалах справи (том 1 а. с. 167-186). З даного приваду позивач зазначав, що TOB «Зборівські Лани» проводило перевірку маси, температури та густину нафтопродукту. За відсутності невідповідностей таких показників, показникам зазначеним у сертифікатах відповідності, паспорті якості та ТТН, між TOB «Зборівські Лани» та постачальниками ПММ окремий документ під назвою "акт приймання-передачі" не складався. Підписання вантажоодержувачем ТТН, в якій зафіксовані показники якості, свідчить про прийняття нафтопродукту одержувачем за такими показниками.

Суд апеляційної інстанції відзначає, що отримані ПММ використовувались у господарській діяльності TOB «Зборівські Лани», рух яких відображений, зокрема, у книзі складського обліку за 2015 рік форми № 40 (том 2 а. с. 8-13).

Наявність у позивача виробничих потужностей та трудових ресурсів для здійснення сільськогосподарської діяльності підтверджується даними про рухоме майно підприємства балансової довідки № 466 від 29.01.2016 року та відомостями про трудові ресурси згідно листа № 464 від 27.12.2016 року (том 2 а. с. 6-7). Водночас, інформація про наявність основних засобів, машин та обладнання, транспортних засобів, сільськогосподарської техніки, як і висновок про використання таких основних засобів у сільськогосподарській діяльності платника податку міститься у довідці про загальну інформацію щодо TOB «Зборівські Лани» та результати його діяльності за період з 01.01.2015 року по 30.06.2016 року, що є невід'ємним додатком до акту перевірки від 23.09.2016 № 385/14-01/34038236 (том 2 а. с. 20-22).

Крім власного майна та матеріальних ресурсів, економічно необхідних для здійснення господарської діяльності, позивач володіє та користується складськими приміщеннями та транспортними засобами на договірних відносинах. Так, 01.01.2014 між приватним акціонерним товариством «Зборівський райагрохім» (орендодавець) та TOB «Зборівські Лани» (орендар) укладено договір оренди нежитлових приміщень № 1 (том 2 а. с. 18-19). Відповідно до пункту 1.1 умов договору, строк дії якого до 31.12.2016, орендодавець передає, а орендар приймає у строкове володіння та користування за плату нежитлові приміщення, а саме: майстерню, площею 1288 кв.м.; тік-піднавіс, площею 1548 кв.м.; гаражі (20 шт.), площею 2000 кв. м., розташовані за адресою село Млинівці, Зборівський район, Тернопільська область, що надалі за текстом поіменовані як «приміщення». Також, 05.03.2015 між товариством з обмеженою відповідальністю «Княжі Лани» (орендодавець) та TOB «Зборівські Лани» (орендар) укладено договір оренди транспортного засобу (том 2 а. с. 20). На умовах укладеного орендодавець передав, а орендар прийняв на строкове платне володіння і користування транспортний засіб - автомобіль марки КАМАЗ модель 43101, тип паливозаправник, 1990 року випуску, колір - зелений, реєстраційний номер НОМЕР_4, що підтверджується актом приймання-передачі майна (том 2 а. с. 21)

Також слід вказати, що на підтвердження реальності використання ПММ позивачем на вимогу суду апеляційної інстанції подано довідку Вих. № 124 від 12.06.2017 з якої встановлено, що ТОВ «Зборівські Лани» засвідчує готовність прийняти ПММ в кількості 295 000 л з використанням наступного майна, що знаходиться у власності/користуванні Товариства, а саме:

три резервуари ємкістю 75 000 л (загалом 225 000 л);

два паливозаправники ємкістю 15 000 л (загалом 30 000 л);

чотири причіпа-цистерни ХТС-100 ємкістю 10 000 л (загалом 40 000 л)

До доданих документів також долучено фото паливозаправника з копією свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу та акт проведення огляду резервуарів 75 куб. (3 одиниці) та причіп-цистерн (4 одиниці) в якому підтверджено належний стан резервуарів та причепів, їх технічну можливість використання у сільськогосподарській діяльності Товариства.

З огляду на наведене вище суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правомірно скасовано податкові повідомлення-рішення від 18.10.2016 № та № , а тому колегія суддів вважає, що в цій частині оскаржувану постанови потрібно залишити без змін.

Щодо податкового повідомлення - рішення № від 18.10.2016, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 1 164 283,40 грн. в розмірі 100% штрафної санкції то колегія суддів зазначає наступне.

Як уже згадувалось ТОВ «Зборівські Лани» 28.08.2008 зареєстроване як юридична особа Зборівською районною державною адміністрації Тернопільської області відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію серії А00 № 554850, перебуває на обліку в Бучацькій об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС в Тернопільській області як платник податків, як сільськогосподарський виробник у перевіряє мий період використовувало загальний та спеціальний режими оподаткування ПДВ.

З матеріалів справи вбачається, і це не оспорюється сторонами, що ТОВ «Зборівські Лани» у перевіряємому періоді використовувало загальний та спеціальний режими оподаткування ПДВ.

Так, згідно представлених до перевірки платіжних документів перевіркою встановлено, що ТОВ «Зборівські Лани» здійснювало сплату на спецрахунок ПДВ з призначенням платежу "Поповнення рахунку системи електронного адміністрування с/г ПДВ", що свідчить про прямий зв'язок даних коштів з ПДВ.

В ході проведення перевірки на підставі платіжних доручень, банківських виписок, регістрів бухгалтерського обліку встановлено, що підприємством сплачувалися кошти зі спецрахунку ПДВ на оплату послуг з перевезення приватними підприємцями, які знаходяться на спрощеній системі оподаткування та не є платниками ПДВ всього в сумі 1 164 283,40 грн.

Згідно з п. 209.1 статті 209 ПК України резидент, який провадить підприємницьку діяльність у сфері сільського і лісового господарства та рибальства і відповідає критеріям, установленим у пункті 209.6 цієї статті (далі - сільськогосподарське підприємство), може обрати спеціальний режим оподаткування.

Відповідно до п. 209.2 статті 209 ПК України передбачено, що згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей.

Зазначені суми податку на додану вартість акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на спеціальних рахунках, відкритих в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку акумулювання сільськогосподарськими підприємствами сум податку на додану вартість на спеціальних рахунках, відкритих у банках та/або органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 року №11 передбачено, що сума податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) сільськогосподарським підприємством відповідно до податкової декларації за операціями з постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах (крім підакцизних товарів, за винятком виноматеріалів за кодами згідно з УКТЗЕД 2204 29 і 2204 30, які поставляються підприємствами первинного виноробства), тобто різниця між сумою податкового зобов'язання за звітний (податковий) період та сумою податкового кредиту за такий період перераховується сільськогосподарським підприємством з поточного рахунка на спеціальний рахунок у строки, встановлені статтею 203 Кодексу для перерахування суми податку на додану вартість до державного бюджету.

Згідно з п. 4 Порядку сума податку на додану вартість, що акумулюється на спеціальному рахунку, не підлягає вилученню до державного бюджету і використовується сільськогосподарським підприємством відповідно до пункту 209.2 ст. 209 Кодексу, а починаючи з 1 січня 2018 року перераховується на поточний рахунок сільськогосподарського підприємства.

У разі нецільового використання суми податку на додану вартість сільськогосподарське підприємство несе відповідальність відповідно до законодавства.

Таким чином , п. 209.2 ст. 209 ПК України та п. 3 Порядку акумулювання сільськогосподарськими підприємствами сум податку на додану вартість на спеціальних рахунках, відкритих у банках та/або органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів встановлено виключно цільовий характер використання сум податку на додану вартість, перерахованих на окремі рахунки, а саме: такі кошти сільськогосподарські підприємства можуть використовувати лише для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей.

Підпунктом 209.15.1. п. 209.15 статті 209 ПК України наведено поняття виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит.

Зокрема, згідно п. «а» п.п. 209.15.1 пункту 209.15 ПК України до виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, віднесено товари/послуги, які придбаваються сільськогосподарським підприємством для їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції, а також основні фонди, які придбаваються (споруджуються) з метою їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції

В мотивувальній частині оскаржуваного рішення суд першої інстанції зазначив, що п.п. 209.15.1 пункту 209.15 ст. 209 ПК України визначено вичерпний перелік виробничих факторів за рахунок яких сформовано податковий кредит. Із зазначеної законодавчої норми чітко слідує, що до виробничих факторів не відносяться послуги перевезення автомобільним транспортом, оскільки автомобільний транспорт не є сільськогосподарською технікою.

Однак колегія суддів з цим не погоджується, та вважає здійснене перевезення частиною виробничого процесу сільськогосподарського виробництва, яке враховується при складанні собівартості виробленої та в подальшому реалізованої продукції, оскільки договори з суб'єктами господарювання, на користь яких здійснено оплату, укладались позивачем з метою доставки зібраного власного урожаю зернових з поля. Доставка була обумовлена специфікою виробництва сільськогосподарської продукції (зокрема, зернових та олійних культур) що полягає в тому, що до виробничого циклу входить не лише вирощування, а й безпосереднє збирання урожаю з полів (місць вирощування) й доведення зібраної продукції до базових кондицій шляхом дезінфекції, очистки, сушіння, сортування та інших заходів у відповідності до встановлених державних стандартів. Процес збирання врожаю потребує поряд із залученням спеціальної техніки залучення автомобільного транспорту (зокрема, вантажних автомобілів) безпосередньо впродовж всього періоду збирання врожаю з метою тимчасового зберігання врожаю шляхом збору врожаю насипом із зернозбиральної техніки, транспортуванні врожаю до місць зберігання (зернових складів) для поліпшення якості і контролю.

З огляду на зазначене можна зробити висновок що автомобільний транспорт - це частина виробничої інфраструктури аграрного сектору економіки. Перевезення врожаю з поля, в контексті діяльності ТОВ «Зборівські Лани», це частина збирання врожаю, яку не можна відокремити і розглядати як окрему послугу з перевезення, яка на думку суду повинна надаватись із використанням сільськогосподарської техніки.

Щодо питання наявності кредиторської заборгованості то суд апеляційної інстанції погоджується з твердженням апелянта про те, що в матеріалах справи, в тому числі судовому рішенні, судом першої інстанції не наведено жодних доказів якими відповідач доводив би факт існування заборгованості та безпосередній вплив на використання коштів на виробничі цілі.

Суд першої інстанції зробивши висновок про порушення скаржником п. 209.2 ст. 209 ПК України зазначив про правомірність застосування до скаржника штрафної санкції у розмірі 100%.

Однак в силу ст. 123 ПК України колегія суддів вважає такий висновок неправильним, оскільки розмір штрафної санкції становить 25% або 50%, при повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку в силу вище зазначених норм.

В матеріалах справи відсутні докази повторності та не надані відповідачем під час оголошення перерви в судовому засіданні.

Отже, відповідачем по справі не було підтверджено правомірність податкового повідомлення-рішення № від 18.10.2016, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 1 164 283,40 грн, у зв'язку з чим зазначене податкове повідомлення - рішення слід визнати протиправним та скасувати.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Тернопільській області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Зборівські Лани» задовольнити.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 січня 2017 року по справі № 819/1406/16 скасувати в частині відмови позову, та в цій частині прийняти нову. Визнати протиправним та скасувати податкового повідомлення-рішення № від 18.10.2016.

В іншій частині постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 січня 2017 року по справі № 819/1406/16 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дати складення в повному обсязі.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді Р. М. Гулид
В. З. Улицький
Повний текст постанови складено 26 червня 2017 року