Справа № 552/3444/17
Суддя: Яковенко Н. Л.
Дата ухвалення: 2017-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3444/17
Провадження № 2-а/552/154/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 червня 2017 року Суддя Київського районного суду м. Полтави Яковенко Н.Л.,

розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання неправомірними дій та зобовязання прийняти рішення, третя особа комісія з ліквідації ОСОБА_3 державної пенітенціарної служби України в Полтавській області, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_4 07 червня 2017 року звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання неправомірними дій та зобовязання прийняти рішення.

В своїй позовній заяві посилався на те, що з 17 жовтня 1998 року проходив службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби безперервно до 18 листопада 2016 року, звільнений зі служби у звязку зі скороченням штатів.

Вказував, що вислуга років на день звільнення в календарному обчисленні становить 20 років 05 місяців 23 дні, у пільговому обчисленні 26 років 06 місяців 03 дні.

Також позивач посилався на те, що 12 грудня 2016 ороку звернувся до відповідача із заявою про призначення пільгової пенсії, але було відмовлено та надано розяснення про відсутність права на призначення та отримання пенсії за вислугою років.

З такою відмовою не погоджується.

В своїй позовній заяві просив суд визнати протиправними дії щодо відмови відповідачем розглянути питання та прийняти рішення про призначення йому пільгової пенсії за вислугою років виходячи з вислуги років 26 років 06 місяців 03 дні з часу звернення, тобто, з 12 грудня 2016 року.

Також просив суд зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області прийняти рішення про призначення йому пільгової пенсії за вислугою років виходячи з вислуги років 26 років 06 місяців 03 дні з часу звернення, з 12 грудня 2016 року.

Суддя, розглянувши справу в порядку скороченого провадження, оцінивши повідомлені сторонами обставини, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 згідно з наказом від 14 листопада 2016 року № 177/ОС-16 ОСОБА_3 Державної пенітенціарної служби в Полтавській області звільнений відповідно до пункту 5 статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» та пункту 4 (із скороченням штатів та проведенням організаційних заходів) частини 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» зі служби в державній кримінально-виконавчій службі України.

Також встановлено, що 12 грудня 2016 року позивач звернувся до ОСОБА_3 державної пенітенціарної служби України в Полтавській області з заявою про підготовку матеріалів для призначення йому пенсії за вислугу років та направлення їх до ОСОБА_2 управління ПФ України в Полтавській області для подальшого нарахування та її виплати.

Листом від 14 грудня 2016 року № 1/19-419-16/М-296 ОСОБА_3 Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області повідомило ОСОБА_4 про те, що він не має права на пенсію за вислугу років та немає підстав для підготовки та направлення матеріалів для призначення пенсії до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Окрім того, як встановлено судом, 14 квітня 2017 року за № 173 управлінням Державної пенітенціарної служби в Полтавській області подано подання про призначення пенсії, згідно з яким вислуга років ОСОБА_4 станом на 18 листопада 2016 року для призначення пенсії складає 26 років 06 місяців 03 дні, в календарному обчисленні 20 років 05 місяців 23 дні.

Відповідачем ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Полтавській області 10 травня 2017 року повернуто документи, подані для призначення пенсії за вислугу років позивачу ОСОБА_4 без виконання у звязку з відсутністю права на призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Одночасно позивачу розяснено, що відповідно до ст. 12 Закону визначення права на пенсію за вислугу років поставлено в пряму залежність від наявності календарної вислуги років.

Вирішуючи питання про правомірність дій відповідача суд виходить з наступного.

Відповідно до норм ст. 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Умови призначення пенсій за вислугу років визначені нормами ст. 12 зазначеного Закону, де передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, в період з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше. При цьому до календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Відповідно до ст. 17-1 зазначеного Закону порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 17-2 Закону обчислення вислуги років для призначення пенсії здійснюється, як правило, за послужним списком особової справи військовослужбовця, особи, яка має право на пенсію за цим Законом. Перелік документів, що підтверджують окремі періоди військової служби, служби в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, які підлягають зарахуванню до вислуги років у календарному обчисленні або на пільгових умовах, визначається Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. N 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» в п. г) ч. 3 ст. 1 передбачено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті "ж" статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах, один місяць служби за сорок днів особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та кримінально-виконавчої системи, які проходять службу у виправно-трудових установах, слідчих ізоляторах, лікувально-трудових профілакторіях, ізоляторах тимчасового тримання, приймальниках-розподільниках для осіб, затриманих за бродяжництво, спеціальних приймальниках для осіб, підданих адміністративному арешту, підрозділах конвойної служби міліції, та військовослужбовцям постійного складу, які проходять службу у дисциплінарних частинах, за переліками посад і на умовах, затверджуваних відповідно Міністерством внутрішніх справ, Міністерством юстиції, Центральним управлінням Служби безпеки, Міністерством оборони.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_4 проходив службу в органах кримінально-виконавчої служби безперервно 18 років 01 місяць 01 день, відповідно вислуга років останнього в пільговому обчисленні складає 26 років 06 місяців 03 дні, яка підлягала зарахуванню до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах, а тому відповідач безпідставно не зарахував до вислуги позивача відповідний період на пільгових умовах.

З цих підстав позовні вимоги ОСОБА_4 є повністю обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З метою захисту прав позивача необхідно визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні ОСОБА_4 пільгової пенсії за вислугу років виходячи з вислуги років 26 років 06 місяців 03 дні, з часу звернення, та зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити ОСОБА_4 пенсію за вислугу років виходячи з вислуги років 26 років 06 місяців 03 дні з часу звернення, з 12 грудня 2016 року.

Згідно вимог ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 158, 159, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати протиправними дії щодо відмови ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в призначенні ОСОБА_4 пільгової пенсії за вислугу років виходячи з вислуги років 26 років 06 місяців 03 дні, з часу звернення, з 12 грудня 2016 року.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити ОСОБА_4 пенсію за вислугу років виходячи з вислуги років 26 років 06 місяців 03 дні з часу звернення, з 12 грудня 2016 року.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_4 витрати зі сплати судового збору у розмірі 640 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Полтави протягом десяти днів.

Суддя /підпис/ ОСОБА_5

Суддя Н.Л.Яковенко

23.06.2017