Справа № 823/974/17
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2017-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

26 червня 2017 року справа № 823/974/17

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Рідзель О.А., перевіривши матеріали позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до адміністративної комісії Виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

До ОСОБА_2 окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулась фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі позивач) до адміністративної комісії Виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради (далі відповідач), в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову №179 від 14 червня 2017 року про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 адміністративного стягнення по ст. 152 КУпАП в розмірі 1700 грн.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, суддя дійшов висновку про повернення зазначеного адміністративного позову з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Разом з тим, згідно пункту 2 частини 1 статті 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 171-2 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом п'яти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках з урахуванням особливостей розгляду справи суд ухвалою може продовжити розгляд справи, але не більш як на п'ять днів.

Судом встановлено, що предметом даної справи є скасування постанови №179 від 14 червня 2017 року про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 адміністративного стягнення по ст. 152 КУпАП в розмірі 1700 грн.

Відтак, спірні правовідносини, які виникли між сторонами, стосуються наявності або відсутності з боку позивача порушень приписів Кодексу України про адміністративні правопорушення та правомірності дій відповідача під час винесення оскаржуваної постанови у справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності, а тому суд приходить до висновку, що дана справа не підсудна ОСОБА_2 окружному адміністративному суду.

Відповідно до частини 4 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Більш того, пунктом 1 статті 6 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», положення якої та практика Європейського Суду з прав людини, згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» є джерелом права, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні 21.20.2010 в справі «Дія 97» проти України» (Заява № 19164/04) вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити з урахуванням преамбули Конвенції, у відповідній частині якої верховенство права оголошується частиною спільної спадщини Договірних Сторін. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, що передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності судових рішень (див. рішення у справі Рябих проти Росії (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Високий Суд також постановляв, що процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а також, що учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх не лише до сторін провадження, але й до національних судів (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справах «Каньєте де Хоньї проти Іспанії» (<…>), заява № 55782/00, п. 36, ECHR 2002-VIII; «Гору проти Греції» (№ 3) (Gorou v. Greece (no. 3)), заява № 21845/03, п. 27, від 22 червня 2006 року; «Михолапа проти Латвії» (Miholapa v. Latvia), зава № 61655/00, п. 24, від 31 травня 2007 року, та «Андрєєва проти Латвії» (Andrejeva v. Latvia) [ВП], заява № 55707/00, п. 99, ECHR 2009-...).

Порушення правил предметної підсудності є підставою для скасування рішень судів нижчих інстанцій з направленням справи на новий розгляд до належного суду.

Згідно п. 6 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.

Виходячи з вищенаведеного, суддя дійшов висновку про те, що дана справа, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 18, ч. 2 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України підсудна місцевому загальному суду як адміністративному суду за місцезнаходженням відповідача.

Також суддя звертає увагу, що сума судового збору підлягає поверненню в разі повернення позовної заяви згідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 № 3674-VI за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Керуючись статтями 2, 6, 17, 18, 19, 108, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до адміністративної комісії Виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення повернути позивачеві разом із усіма доданими до неї матеріалами.

Розяснити позивачеві, що вказаний спір підсудний місцевому загальному суду як адміністративному суду, а повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_2 окружний адміністративний суд протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.А. Рідзель