Справа № 579/695/17
Суддя: Моргун О. В.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 579/695/17
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 червня 2017 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі судді Моргуна О.В.,

з участю секретаря Малик Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кролевець справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №9 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №9 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про притягнення до адміністративної відповідальності серія БР № 757757 від 28 квітня 2017 року за ст.132-1 КУпАП до штрафу 510 грн. 00 коп.

Свої вимоги мотивує наступним чином.

28 квітня 2017 року на 49 км автодороги Київ - Ковель він керував транспортним засобом Volvo, держномер АА 9964 КВ, та був зупинений інспектором роти №9 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2

Після перевірки посвідчення водія та огляду транспортного засобу, відповідач повідомив, що він (позивач) зупинений, за вчинення правопорушення, передбаченого вимогами Кодексу про адміністративні правопорушення. Відповідач вказав, що вантаж, який перевозиться, є великогабаритним та перевозиться нібито без належного оформлення, що є відповідно його порушенням. Він (позивач) пояснив, що вчиняє усі свої дії у суворій відповідності з вимогами ПДР та поставив інспектора до відома, що визначити, чи відповідають габарити вантажу нормам можуть тільки уповноважені співробітники Укртрансбезпеки, що мають відповідні знання/фах та сертифіковане обладнання. Інспектор Подвойський О.І. його пояснення не прийняв до уваги, за допомогою лінійки у вигляді «рулетки» обмірював вантаж, разом з конструкцією кузову. Він також повідомив інспектора, що будь-які вимірювання чи зважування вантажу або автомобіля відбуваються у спеціально відведених місцях, за допомогою спеціально призначених пристроїв, однак інспектор на це не реагував.

Внаслідок вказаних дій відповідача ним одразу на місці було винесено постанову серія БР № 757757 про притягнення його (позивача) до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП і накладення стягнення у виді штрафу розміром 510 грн. 00 коп.

Вважає, що інспектор Подвойський О.І. незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, а не за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи, дана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. При цьому відповідач позбавив його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, і порушив вимоги ст.278, 279 КУпАП.

Враховуючи викладене, просить визнати протиправними дії інспектора роти №9 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 при складанні постанови серія БР № 757757 від 28 квітня 2017 року та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серія БР № 757757 від 28 квітня 2017 року.

В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав повністю (а.с.18).

Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову і матеріали справи про адміністративне правопорушення не надав (а.с.20-22).

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 757757 від 28 квітня 2017 року ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за те, що він, керуючи транспортним засобом Volvo, держномер АА 9964 КВ, 28.04.2017 року о 17 год. 00 хв. на автодорозі «Київ - Ковель» 49 км перевозив великогабаритний вантаж шириною 3,2 м без відповідного дозволу, передбаченого законодавством, чим порушив вимоги п.22.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.132-1 КУпАП.

Статтею 132-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами та встановлена відповідальність у виді штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Інспектор роти №9 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 28 квітня 2017 року на автодорозі «Київ-Ковель» 49 км і керуючись положенням статей 33 та 284 КУпАП постановив застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн., що не відповідає змісту ст.132-1 КУпАП, завданням ст.1 КУпАП та не забезпечує законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, надаючи оцінку діям та рішенням субєкта владних повноважень, які є предметом оскарження, суд перевіряє чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Обовязок (тягар) доказування в адміністративному судочинстві покладається на відповідача субєкта владних повноважень, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право зокрема знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги.

Відповідачем інспектором роти №9 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 по справі в судове засідання не були надані докази правомірності його дій під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.132-1 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 і законності його постанови серії БР № 757757 від 28 квітня 2017 року, винесеної за результатами розгляду вказаної справи.

За змістом рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі N 1-11/2015 убачається, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3); проживання без паспорта громадянина України або без реєстрації місця проживання (стаття 197 при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження); умисне зіпсування паспорта чи втрати його з необережності (стаття 198 при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена ст.132-1 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному звязку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Таким чином, суд вважає, що інспектор не мав права на місці вчинення адміністративного правопорушення виносити оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 757757 від 28 квітня 2017 року, за якою позивача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. 00 коп.

Також, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як убачається з матеріалів справи, відповідачем не надано позивачу можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі.

З матеріалів справи убачається, що відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови, було порушено норми процесуального права, у звязку з чим, суд вважає протиправними дії відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення та необґрунтованою постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 757757 від 28 квітня 2017 року та такою, що підлягає скасуванню.

Згідно ст.293 КУпАП орган посадова особа при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає в тому числі одне з рішень - скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд.

Таким чином, проаналізувавши вищезазначені нормативні акти, а також ознайомившись із зібраними по справі доказами, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст.132-1, 293 КУпАП, керуючись ст.ст.2, 4, 11, 71, 94, 160-163, 171-2 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора роти №9 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП.

Постанову інспектора роти №9 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 від 28 квітня 2017 року серія БР № 757757 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП скасувати, справу надіслати на новий розгляд.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Кролевецький районний суд Сумської області шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з поданням її копії до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Суддя: ОСОБА_3