Справа № 345/373/17
Суддя: Сухарник І. І.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 345/373/17
Провадження № 2-а/345/97/2017
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.06.2017 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Сухарник І.І.

секретаря судового засідання Назарчук І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калуші адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконуючого обов'язки заступника начальника Львівської митниці державної фіскальної служби начальника управління протидії митними правопорушенням Скакуна Анатолія Петровича, Львівської митниці ДФС про скасування постанови про притягнення до відповідальності за порушення митних правил, суд -

встановив:

що ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом мотивуючи тим, що відносно нього 20 січня 2017 року виконуючим обов'язки заступника начальника Львівської митниці ДФС начальником управління протидії митними правопорушенням Скакуном А.П. винесено постанову № 5603/20909/16 про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладено стягнення в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за порушення митних правил, а саме через митний пост «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС 10.12.2016 о 22:44 год. по смузі руху митного контролю «червоний коридор» ввіз на митну територію України автомобіль марки «FORD FOСUS» р.н. НОМЕР_1 кузов НОМЕР_2 без письмового декларування та сплати всіх митних платежів.

Вважає, що не ввозив автомобіль, а в'їхав ним на митну територію, тому що автомобіль вантажний і належить фірмі sp.zo.o. «BASTAR» та заповнив декларацію в якій вказав, що автомобіль в'їжджає в митному режимі «тимчасовий в'їзд» сплативши при цьому митний збір 1 євро плюс банківські послуги. Також, не порушував терміни перебування даного автомобіля на території України, оскільки надав митниці копію повідомлення від 23.12.2016р. про те, що автомобіль поламався, тому що не був впевнений, що встигне відремонтувати його. У протоколі позивач зазначив, що автомобіль являється комерційним транспортом, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію та випискою з реєстру, які до уваги не бралися, однак митники посилаючись на Стамбульську Конвенцію перекрутили трактування законодавства вважаючи даний автомобіль не є транспортним засобом комерційного призначення, тоді як при оформленні він заявив, що їде на завантаження.

З наведених підстав, вважаючи, що автомобіль є транспортом комерційного призначення, тому не порушував митних правил та вчасно в межах строку 20 днів виїхав з території України ОСОБА_1 звернувся із позовом до суду в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову № 5603/20909/16 від 20.01.2017р. про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення стягнення в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за порушення митних правил.

Від представника Львівської митниці ДФС Сичова Ю.В. надійшло до суду заперечення, в якому відповідач вважає позов ОСОБА_1 безпідставним, оскільки автомобіль, який позивачем був ввезений на митну територію України 10.12.2016р. о 22:44год. згідно чинного законодавства не є транспортом комерційного призначення і відповідно до ст. 95 МК України строк транзитного перевезення автомобіля становить 10 діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - п'ять діб. Також позивачем при перетині кордону не надано жодних документів, які б підтверджували комерційне використання автомобіля «FORD FOСUS» р.н. НОМЕР_1 кузов НОМЕР_2, а саме, платне перевезення осіб або промислове комерційне платне або безоплатне перевезення вантажів, що є підтвердженням того, що даний автомобіль є транспортним засобом особистого користування. Також позивачем не доведено того, що він їхав на завантаження, оскільки в контрольному талоні для проходження по «червоному коридору» серія ТВС № 687960, який був виданий ОСОБА_1 під час виїзду з України 30.12.2016р. у графі найменування товару, не зазначено жодного товару, який переміщувався б позивачем через митний кордон України. Згідно законодавства позивачем не надано належних доказів перебування його автомобіля на ремонті, оскільки надані позивачем документи не вказують на те, що автомобіль перебував на ремонті внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, а також ОСОБА_1 до Львівської митниці звернувся із повідомленням про поломку автомобіля лише 23.12.2016р., тобто після закінчення встановленого строку транзитного перевезення. З наведених підстав представник відповідача вважає позов безпідставним та необґрунтованим, тому просить у його задоволенні відмовити.

Позивач ОСОБА_1 подав суду заяву про підтримання позову в повному обсязі, а слухання справи проводити у його відсутності (а.с. 88).

Представник відповідача та відповідач у судове засідання не з'явилися, хоча завчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, однак представник відповідача подав заперечення на позов з (а.с. 47-65, 85, 87).

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав:

Згідно протоколу про порушення митних правил № 5603/20909/16 від 30.12.2016р. ОСОБА_1 30.12.2016р. о 04:27хв. в зону митного контролю пункту пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС із України до Республіки Польща в'їхав на автомобілі марки «FORD FOСUS» р.н. НОМЕР_1. В ході перевірки транспортного засобу та даних про особу встановлено, що ОСОБА_1 10.12.2016р. о 22:44год. через митний пост «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС по смузі руху митного контролю «червоний коридор» ввіз на митну територію України автомобіль марки «FORD FOСUS» р.н. НОМЕР_1 кузов НОМЕР_2 без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають до сплати при імпорті транспортних засобів, на строк передбачений нормами ст. 95 МК України для автомобільного транспорту 10 діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - п'ять діб. Одночасно було встановлено про відсутність інформації вивезення вказаного автомобіля за межі митної території України станом на 30.12.2016р. При наданні пояснень ОСОБА_1 пояснив, що не порушив терміну транзиту у зв'язку із поломкою автомобіля тому 23.12.2016р. звернувся у Львівську митницю ДФС. На момент складення протоколу ОСОБА_1 надав наступні документи: наряд-замовлення № 1 від 22.12.2016р. ТОВ фірма «Аско», акт виконаних робіт фірма «Аско» 22.12.2016р.-29.12.2016р., копію довідки № 647296 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України ТОВ фірма «Аско», копію повідомлення Львівської митниці ДФС від 23.12.2016р. (а.с. 5-7).

Згідно оскаржуваної постанови про порушення митних правил № 5603/20909/16 від 20.01.2017р. винесеної виконуючим обов'язки заступника начальника Львівської митниці ДФС начальником управління протидії митними правопорушенням Скакуном А.П., ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 470 ч. 3 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (а.с. 20-21).

Відповідно до ст. 95 ч. 1 п. 1 МК України, встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: 1) для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Судом встановлено, що підставою для складення відносно ОСОБА_1 протоколу про порушення митних правил, а в подальшому винесення на його основі оскаржуваної постанови, стало порушення ним строку транзитних перевезень автомобільного транспорту більше як 10 діб, згідно ст. 95 ч. 1 п. 1 МК України.

ОСОБА_1 зазначає, що його автомобіль є транспортом комерційного призначення та при в'їзді на митну територію України він вказав, що їде на завантаження, однак суд такі твердження позивача вважає необґрунтованими виходячи із вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 4 п. 59 МК України, транспортні засоби комерційного призначення - будь-яке судно (у тому числі самохідні та несамохідні ліхтери та баржі, а також судна на підводних крилах), судно на повітряній подушці, повітряне судно, автотранспортний засіб (моторні транспортні засоби, причепи, напівпричепи) чи рухомий склад залізниці, що використовуються в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів разом з їхніми звичайними запасними частинами, приладдям та устаткуванням, а також мастилами та паливом, що містяться в їхніх звичайних баках упродовж їхнього транспортування разом із транспортними засобами комерційного призначення.

Відповідно до положень Додатка С ст. 1 Конвенції про тимчасове ввезення (м.Стамбул, 1990р.), "транспортні засоби" означає: будь-яке судно (у тому числі ліхтери, баржі та шаланди, навіть якщо вони перевозяться на борту судна, і судна на підводних крилах), апарати на повітряній подушці, літальні апарати, наземні транспортні засоби (у тому числі велосипеди з двигунами, причепи, напівпричепи і поєднання транспортних засобів) і рухомий склад залізничного транспорту; а також їхні звичайні запасні частини, додаткові пристосування та обладнання, які перевозяться на борту транспортних засобів (включаючи спеціальне обладнання, що використовується для завантаження, розвантаження, обробки та захисту вантажів);

b) "комерційне використання" означає: платне перевезення осіб або промислове чи комерційне платне або безоплатне перевезення вантажів;

c) "приватне використання" означає: перевезення особою виключно для особистих потреб, за винятком будь-якого комерційного використання.

Частинами 1-3 статті 189 МК України визначено, що транспортні засоби комерційного призначення, що використовуються для переміщення товарів та/або пасажирів через митний кордон України, можуть тимчасово ввозитися на митну територію України без справляння митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Тимчасово ввезені на митну територію України транспортні засоби комерційного призначення підлягають вивезенню без внесення в їх конструкцію будь-яких змін (без урахування природного зношення, витрати пально-мастильних матеріалів та необхідного ремонту). Тимчасове ввезення транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України допускається за умови, що такі транспортні засоби не використовуватимуться для внутрішніх перевезень на митній території України.

Відповідно до ст. 4 п. 60 МК України, транспортні засоби особистого користування - наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

Статтею 1 пунктом «ф» Конвенції про тимчасове ввезення (м.Стамбул, 1990р.) визначено, що "особа" означає: як фізичну, так і юридичну особу, якщо інше не передбачене контекстом.

Відповідно до ст. 4 п. 35 МК України, особи - юридичні та фізичні особи.

Згідно свідоцтва про реєстрацію автомобіля вбачається, що автомобіль «FORD FOСUS» р.н. НОМЕР_1 кузов НОМЕР_2 зареєстрований у фірмі sp.zo.o. «BASTAR», тип даного транспорту - вантажний. У графі «призначення» запис відсутній (а.с. 8). Згідно повідомлення від 23.12.2016р. поданого ОСОБА_1 Львівській митниці ДФС вбачається, що позивач виконував службову поїздку (а.с. 10).

Вищевикладене дає підстави суду вважати, що особисте користування транспортом не обмежується лише інтересами фізичної особи, а й може здійснюватись і в інтересах юридичних осіб, а транспортні засоби, які тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-резидентами в службових цілях, а не для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового, чи комерційного транспортування товарів через митний кордон України - не відноситься до транспортних засобів комерційного призначення.

Відповідно до ст. 53 ч. 5 Закону України «Про автомобільний транспорт» при виконанні міжнародних перевезень вантажів нерезиденти України повинні мати: дозвіл України; дозвіл щодо узгодження умов та режимів перевезення в разі перевищення вагових або габаритних обмежень чи документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових (габаритних) обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; сертифікат відповідності транспортного засобу вимогам законодавства України щодо безпеки руху та екологічної безпеки, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України; документи на вантаж.

Статтею 4 Конвенції про договір міжнародного перевезення вантажів (м.Женева, 1956р.) передбачено, що Договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної. Відсутність, неправильність чи утрата вантажної накладної не впливають на існування та чинність договору перевезення, до якого й у цьому випадку застосовуються положення цієї Конвенції.

Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що дозвіл на здійснення міжнародних перевезень автомобільним транспортом - документ, що видається уповноваженими органами Договірних Сторін міжнародним автомобільним перевізникам для в'їзду, транзитного проїзду через територію Договірних Сторін, а також здійснення інших видів перевезень, передбачених законодавством;

документи на вантаж - документи, визначені відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про транспортно-експедиторську діяльність", "Про транзит вантажів", інших актів законодавства, в тому числі міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, які необхідні для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом.

За вимогами статті 6 Конвенції про договір міжнародного перевезення вантажів (м.Женева, 1956р.) вантажна накладна містить такі дані: a) дата і місце складання вантажної накладної; b) ім'я та адреса відправника; c) ім'я та адреса перевізника; d) місце і дата прийняття вантажу до перевезення і передбачене місце його доставки; e) ім'я та адреса одержувача; f) прийняте позначення характеру вантажу і спосіб його упакування та, у випадку перевезення небезпечних вантажів, їх загальновизнане позначення; g) кількість вантажних місць, їх спеціальне маркування і нумерація місць; h) вага вантажу брутто чи виражена в інших одиницях виміру кількість вантажу; i) платежі, пов'язані з перевезенням (провізна плата, додаткові платежі, митні збори, а також інші платежі, що стягуються з моменту укладання договору до доставки вантажу); j) інструкції, необхідні для виконання митних та інших формальностей; к) заява про те, що перевезення здійснюється, незалежно від будь-яких умов, згідно положень дійсної Конвенції. 2. У випадку потреби, вантажна накладна повинна також містити наступні дані: a) заява про те, що перевантаження забороняється; b) платежі, які відправник зобов'язується сплатити; c) сума платежу, що підлягає сплаті при доставці; d) декларована вартість вантажу і сума додаткової цінності його для відправника; e) інструкції відправника перевізнику відносно страхування вантажу; f) погоджений термін, протягом якого повинно бути виконано перевезення; g) перелік документів, переданих перевізнику. 3. Сторони можуть внести у вантажну накладну будь-яку іншу інформацію, яку вони вважають корисною.

Згідно ст. 9 ч. 1 Конвенції про договір міжнародного перевезення вантажів (м.Женева, 1956р.) вантажна накладна є первинним доказом укладання договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником.

Відповідно до вимог ст. 335 ч. 1 п. 1 МК України, під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають органу доходів і зборів в паперовій або електронній формі такі документи та відомості: 1) при перевезенні автомобільним транспортом: а) документи на транспортний засіб, зокрема ті, що містять відомості про його державну реєстрацію (національну належність); б) транспортні (перевізні) документи (міжнародні товаротранспортні накладні); в) визначений актами Всесвітнього поштового союзу документ, що супроводжує міжнародні поштові відправлення (за їх наявності); г) комерційні документи (за наявності) на товари, що перевозяться, які містять відомості, зокрема, про найменування та адресу перевізника, найменування країни відправлення та країни призначення товарів, найменування та адреси відправника (або продавця) та отримувача товарів; ґ) відомості про кількість вантажних місць та вид упаковки; д) найменування товарів; е) вага брутто товарів (у кілограмах) або об'єм товарів (у метрах кубічних), крім великогабаритних вантажів.

Таким чином, суд вважає, що позивачем не доведено факту промислового чи комерційного платного або безоплатного перевезення вантажів, оскільки ним не надано жодних конкретних підтверджуючих документів на переміщення товарів через митний кордон України, які передбачені нормами міжнародного та національного законодавства.

Також суд не бере до уваги твердження позивача про повідомлення Львівської митниці ДФС від 23.12.2016р. про поломку автомобіля, оскільки воно подане після строку 10 діб, передбаченого ст. 95 ч. 1 п. 1 МК України (а.с. 10).

Відповідно до ст. 470 ч. 3 МК України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 531 МК України визначено підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил.

Враховуючи вищенаведене, суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови і вважає, що відповідачем правомірно винесено відносно позивача постанову про порушення митних правил № 5603/20909/16 від 20 січня 2017 року та накладено адміністративне стягнення, а тому у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі Конвенції про тимчасове ввезення (м.Стамбул, 1990р.), Конвенції про договір міжнародного перевезення вантажів (м.Женева, 1956р.), Закону України «Про автомобільний транспорт», Митного кодексу України та керуючись ст. ст. 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

у позові ОСОБА_1 до виконуючого обов'язки заступника начальника Львівської митниці державної фіскальної служби начальника управління протидії митними правопорушенням Скакуна Анатолія Петровича, Львівської митниці ДФС про скасування постанови про притягнення до відповідальності за порушення митних правил - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського адміністративного апеляційного суду протягом 10 днів з часу її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд, а сторонами у цей же ж строк з часу одержання копії постанови.

Головуючий: