Справа № 813/984/17
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/6500/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправним і скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

10 березня 2017 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, у якому просила визнати протиправним та скасувати пункт №1 Наказу начальника Львівського прикордонного загону від 04.02.2017 №120-аг «Про підсумки службового розслідування» в частині накладення на заступника начальника штабу начальника відділу управління службою штабу Львівського прикордонного загону підполковника ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 до Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправним і скасування наказу залишено без розгляду.

Ухвала мотивована тим, що представником позивача заявлено клопотання про відкликання позовної заяви, що відповідно до відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 155 КАС України має наслідком залишення позовної заяви без розгляду.

Не погоджуючись із ухвалою суду, позивач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить апеляційну скаргу задовольнити, скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, покликаючись на ч.2 ст.59 Кодексу адміністративного судочинства України, зазначає, що судом першої інстанції належним чином не перевірено повноваження представника, та вказує на відсутність у представника прав на відкликання позову, заявлення клопотання про залишення справи без розгляду, оскільки такі повноваження не були обумовлені Договором про надання правової допомоги від 15.02.2017, укладеним з адвокатським обєднанням «ОСОБА_3 і партнери». Крім того, Договором позивач не надавав права представникам повністю чи частково відмовлятись від адміністративного позову, відкликати позов, змінювати його, досягати примирення.

В судове засідання сторони не зявились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу позивача слід задовольнити з наступних підстав.

Так, судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що пунктом 1 наказу Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України №120 від 04 лютого 2017 року про підсумки службового розслідування за порушення вимог статей 11, 16, 17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абзацу 1 пункту 2 посадової інструкції начальника відділу управління службою Львівського прикордонного загону від 24 червня 2016 року №111 од «Про положення про відділ управління службою», забезпечувати повсякденне управління оперативно службовою діяльністю, заступнику начальника штабу начальнику відділу управління службою підполковнику ОСОБА_1 (П-002680) наказано оголосити сувору догану та розглянути на засіданні атестаційної комісії прикордонного загону.

Позивач, вважаючи пункт 1 Наказу Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України №120 від 04 лютого 2017 року про підсумки службового розслідування протиправним звернувся до суду з вимогою про його скасування.

Водночас 27 квітня 2017 року представником позивача - адвокатом ОСОБА_2 заявлено клопотання про залишення позовної заяви у справі без розгляду відповідно до ст.155 КАС України, обґрунтовуючи його вирішенням спору у позасудовому порядку.

За наслідками розгляду заявленого клопотання ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 до Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправним і скасування наказу залишено без розгляду.

ОСОБА_1, покликаючись на відсутність у представника прав заявляти клопотання про відкликання позовної заяви та залишення справи без розгляду, вказує на протиправність постановленої судом першої інстанції ухвали про залишення його позовної заяви без розгляду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Реалізація порушеного чи оспорюваного права відбувається шляхом пред'явлення позову у формі позовної заяви до суду першої інстанції.

Вимоги до позовної заяви визначені статтею 106 КАС України. Так, відповідно до частин 4 та 5 цієї статті позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її підписання; якщо позовна заява подається представником, то у ній зазначаються ім'я представника, його поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; одночасно з позовною заявою подається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.56 КАС України сторона, а також третя особа в адміністративній справі можуть брати участь в адміністративному процесі особисто і (або) через представника. Представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 48 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність. Представники беруть участь в адміністративному процесі на основі договору або закону.

В розумінні ч.1 ст.237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Відповідно до частини 3 цієї статті, представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Статею 58 КАС України визначено документи, що підтверджують повноваження представників. Так, відповідно до ч.1 цієї статті повноваження представників, які беруть участь в адміністративному процесі на основі договору, на здійснення представництва в суді повинні бути підтверджені довіреністю. Оригінали довіреностей або засвідчені підписом судді копії з них приєднуються судом до справи.

Повноваження адвоката як представника можуть також посвідчуватися ордером, дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов'язково додається витяг із договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. Витяг засвідчується підписом сторін (ч. 5 ст. 58 КАС України).

В силу ч.1 ст.59 КАС України, повноваження на ведення справи в суді дає представникові право на вчинення від імені особи, яку він представляє, усіх процесуальних дій, які може вчинити ця особа. Розпорядження довірителя представникові, який бере участь в адміністративному процесі на основі договору, щодо ведення справи є обов'язковими для нього.

Також, відповідно до ч.2 ст.59 КАС України, представник, який бере участь в адміністративному процесі на основі договору, має право повністю або частково відмовитися від адміністративного позову, визнати адміністративний позов, змінити адміністративний позов, досягнути примирення, передати повноваження представника іншій особі (передоручення), оскаржити судове рішення, якщо право на вчинення кожної із цих дій спеціально обумовлене у виданій йому довіреності.

Повноваження представника чинні протягом часу провадження у справі, якщо інший строк не зазначено у довіреності (ч. 3 ст. 59 КАС України).

Так, відповідно до п.3 ч.3 ст.49 КАС України, особи, які беруть участь у справі, мають право: заявляти клопотання і відводи.

Згідно ч.1 ст.51 КАС України, крім прав та обов'язків, визначених у статті 49 цього Кодексу, позивач має право в будь-який час до закінчення судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог або відмовитися від адміністративного позову. Позивач має право відмовитися від адміністративного позову у суді апеляційної чи касаційної інстанції до закінчення відповідно апеляційного чи касаційного розгляду. Позивач має право до початку судового розгляду справи по суті змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Пунктом 5 частини 1 статті 155 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо: надійшло клопотання позивача про відкликання позовної заяви.

При цьому відповідно до ст. 127 КАС України суд встановлює особи тих, хто прибув у судове засідання, а також перевіряє повноваження посадових і службових осіб, їхніх представників.

Згідно з договором про надання правової допомоги від 15 лютого 2017 року, укладеного між ОСОБА_1 (Клієнт) та Адвокатським обєднанням «ОСОБА_3 і Партнери» в особі керуючого партнера Адвокатським обєднанням «ОСОБА_3 і Партнери» ОСОБА_3 (Виконавець) для надання правової допомоги, залежно від специфіки предмету договору виконавець приймає на себе одне або декілька із наступних зобовязань, зокрема: надання правової інформації, консультацій, розяснень з правових питань, правовий супровід Клієнта (п.2.1.1); укладення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру (п.2.1.2); представництво інтересів Клієнта у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами (п.2.1.7). Крім того, договором обумовлено, що правова позиція, зміст та обсяг процесуальних дій стосовно предмету Договору остаточно визначається лише Виконавцем залежно від конкретних обставин, з урахуванням побажань Клієнта (п. 1.5).

Згідно договору правова допомога за наявним Договором надається у справі про накладення дисциплінарного стягнення. Спеціальні умови надання правової допомоги, в тому числі спеціальний предмет правової допомоги та/або спеціальні умови щодо оплати правової допомоги (далі - Спеціальні умови), можуть бути вказані у належним чином підписаних Сторонами додаткових договорах. У випадку відмінності Спеціальних умов від умов цього Договору, Спеціальні умови мають перевагу (п.1.2, п. 1.3).

Слід зазначити, що за умовами Договору про надання правової допомоги від 15.02.2017 ОСОБА_1 представника повноваженнями на заявлення клопотань про залишення позовної заяви без розгляду відповідно до вимог ст. 155 КАС України не наділяв. Додатковий Договір на вчинення інших дій, не обумовлених умовами Договору від 15.02.2017, між позивачем та його представником не укладався.

Суд першої інстанції не звернув належної уваги на вказані обставини, не дав їм відповідної правової оцінки, як наслідок дійшов до необґрунтованого висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання, заявленого представником позивача.

Водночас судом апеляційної інстанції також враховано, що адміністративний суд керуючись принципом верховенства права, має розглядати право не як закон чи систему нормативних актів, а як втілення справедливості. Суд має спрямовувати своє провадження на досягнення справедливості, що і є правосуддям.

Закріплений у ст.8 КАС України принцип Верховенства права суд застосовує з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до вимог ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини є джерелом права в Україні.

Європейський суд з прав людини вказує, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Рішенні Європейського суду з прав людини від 08.04.2010 у справа Меньшакова проти України (Заява №377/02) у п.52 Суд повторює, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі право на суд, яке, згідно з практикою Суду, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на розгляд спору судом (див., наприклад, рішення у справі Кутіч проти Хорватії (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ЕСПЛ 2002-ІІ).

Залишивши адміністративний позов ОСОБА_1 без розгляду суд першої інстанції фактично позбавив позивача права доступу до суду, що свідчить про порушення його права на захист прав, свобод та інтересів і розгляд справи в адміністративному суді, гарантовані ст.6 КАС України.

Згідно п.3 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.204 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції не виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин не вірно застосував норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись частиною 3 статті 160, статтями 195, 196, 199, 204, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 813/984/17 скасувати.

Направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6

Ухвала складена в повному обсязі 23.06.2017.