Справа № 2-а/447/22/17,447/2481/16-а
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/4226/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

за участю секретаря Дідик Н.С.

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області на постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 25.01.2017 в справі №2-а/447/22/17 за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, ,

встановив:

У грудні 2016 року позивач - ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до УПФУ в Миколаївському районі Львівської області, в якому просила визнати неправомірними дії відповідача, зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років період роботи з 01.09.1978 року по 19.09.2016 року в Миколаївській дитячій школі мистецтв та зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити їй грошову допомогу в розмірі 10 місячних пенсій на день призначення, як це передбачено пунктом 7-1 розділу ХV «Прикіцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 25.01.2017 адміністративний позов задоволено: визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення, згідно п.7-1 розділу ХV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області зарахувати ОСОБА_2 до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років передбаченого п."е" - "ж" ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи з 01.09.1978 року по 19.09.2016 року на посаді викладача; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 грошову допомогу в розмірі 10 місячних пенсій на день призначення як це передбачено п.7-1 розділу ХV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"; вирішено питання пор розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при ухваленні даної постанови було зроблено висновки, які не відповідають обставинам справи та порушено норми матеріального й процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Вказує, зокрема, що посада викладача школи мистецтв відсутня серед посад, яка дає право на призначення пенсій за вислугу років та відповідно отримання одноразової грошової виплати в розмірі 10 пенсій.

В судовому засіданні представник позивача вимоги апеляційної скарги заперечив за їх безпідставністю.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників судового процесу, проаналізувавши доводи апелянта та вивчивши матеріали справи у їх сукупності, апеляційний суд дійшов переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 згідно з даними трудової книжки з 01.09.1978 року працює у Миколаївській дитячій школі мистецтв на посаді викладача. 19.09.2016 року позивачу було призначено пенсію за віком на підставі поданих нею документів. Відповідач відмовив їй у призначенні грошової допомоги у зв'язку з тим, що період її роботи на посаді викладача в школі мистецтв, яку віднесено до позашкільних навчальних закладів, не дає права на призначення пенсії за вислугу років, а отже і права на грошову допомогу.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач оскаржила їх до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи адміністративний позов, керувався наступними мотивами, з якими погоджується суд апеляційної інстанції.

Відповідно до п.7-1 Прикінчевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Однак, листом від 10.11.2016 року №5372/03-30 позивачу було відмовлено у призначенні вищевказаної грошової допомоги, оскільки стаж, який вона має працюючи викладачем у Миколаївській дитячій школі мистецтв не зараховується до страхового стажу та не надає їй право на отримання грошової допомоги.

Постановою Кабінету Міністрів України №909 від 04 листопада 1993 року "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" встановлено, що в позашкільних навчальних закладах право на пенсію за вислугу років мають право громадяни, які працювали на таких посадах: директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідувачі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи. Даною постановою КМУ посада викладачів в школі мистецтв не була передбачена.

За клопотанням № 01-3/133-02-2 від 01 лютого 1995 року Міністерства соціального захисту населення України Кабінет Міністрів України погодився поширити на викладачів музичних, художніх, хорових, хореографічних шкіл, шкіл мистецтв та інших шкіл естетичного виховання порядок призначення пенсій за вислугу років, передбачений постановою Кабінету Міністрів України №909 від 04 листопада 1993 року, без внесення змін до неї.

Постановою Кабінету Міністрів України №963 від 14 червня 2000 року "Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників" до посад педагогічних працівників включена посада викладачів у школі мистецтв.

З огляду на зазначені вище норми та обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позову.

Відтак, на переконання колегії суддів, постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування немає.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області залишити без задоволення, а постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 25.01.2017 в справі №2-а/447/22/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів після набрання нею законної сили, а у разі складення такої в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий суддя М. В. Костів
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель

Повний текст ухвали складено 23.06.2017.