Справа № 671/887/17
Суддя: Павлова А. С.
Дата ухвалення: 2017-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 671/887/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2017 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Павлової А.С.,

за участю секретаря Козак Г.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Волочиськ справу за адміністративним позовомОСОБА_1 до Волочиського відділення поліції Городоцького ВП ГУНП у Хмельницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Волочиського районного суду Хмельницької області з позовом до Волочиського ВП Городоцького ВП ГУНП у Хмельницькій області про скасування постанови серії АР № 221182 від 02.05.2017 у справі про адміністративне правопорушення, мотивуючи його тим, що 02.05.2017, він о 12:20 год., керуючи автомобілем Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_1, був зупинений старшим сержантом поліції ОСОБА_2 Причину зупинки його транспортного засобу поліцейський не пояснив, почав придиратися до нього стосовно стану автомобіля, проте ніяких серйозних порушень не знайшов та запропонував позивачу підписати чистий бланк протоколу про адміністративне правопорушення та чистий бланк постанови про накладення адміністративного стягнення, зазначивши, що пізніше йому надішлють заповнені документи, а штраф ОСОБА_2 мусить накласти, оскільки йому потрібно виконати план. Позивач від підпису чистих бланків протоколу та постанови відмовився, при цьому поліцейський не став залучати понятих та не складав ніякого процесуального документу.

09.06.2017 дружина ОСОБА_1 отримала лист від Волочиського РВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області, в якому було зазначено, що позивач повинен сплатити на користь держави штраф у розмірі 850 грн. згідно постанови від 02.05.2017.

16.06.2017 ОСОБА_1 через свого законного представника звернувся у відділ ДВС з вимогою надати копію матеріалів виконавчого провадження. В результаті звернення йому надали копію постанови про накладення адміністративного стягнення. У ній він виявив, що місцем її складання зазначено: м. Волочиськ, вул. Пушкіна, 11, (а не м. Волочиськ, вул. Слави, 12 місцезнаходження Волочиського ВП Городоцького ВП ГУНП у Хмельницькій області). Оскільки вказана постанова про накладення адміністративного стягнення складена на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи вона є незаконною та підлягає скасуванню.У звязку з наведеним, просить скасувати постанову відповідача.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позов підтримав, за обставин викладених у ньому. Просив задовольнити.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 та сам позивач не зявились. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позов свого довірителя підтримав.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився. Від Волочиського ВП Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області надійшла завірена копія постанови АР № 221182 від 02.05.2017. Будь-яких клопотань чи заяв до суду не надходило.

Згідно з ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача субєкта владних повноважень, належних чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Частиною 6 ст. 128 КАС України передбачено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливим розглянути справу у письмовому провадженні.

З постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 221182 від 02.05.2017 (а.с. 5) слідує, що позивача визнано винним в тому, що він, 02.05.2017 о 12:20 год. в м. Волочиськ по вул. Пушкіна, керував транспортним засобом Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_1, без полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 «ґ» та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень.

Відповідно до статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Стаття 9 КУпАП визначає адміністративне правопорушення (проступок) як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 21.2. ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідним підрозділом Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

З аналізу даної норми Закону вбачається, що лише пряме порушення ПДР з відповідним складанням протоколів та оформлення ДТП дає працівникам поліції право вимагати та перевіряти наявність полісу страхування обов'язкової відповідальності, а відповідно і притягувати до адміністративної відповідальності.

В даному випадку, судом встановлено, що при винесені постанови серії АР № 221182 від 02.05.2017 старшим сержантом поліції ОСОБА_2 не було встановлено будь-яких порушень ПДР позивачем, що були б підставою для перевірки у останнього полісу страхування.

Окрім цього, слід констатувати, що вказана справа розглянута у відсутності особи, яка притягується до відповідальності, про що свідчить відсутність підпису в постанові в графі про роз'яснення їй положень КУпАП, а також відсутні відомості про свідків або інші докази, які б могли підтвердити відмову ОСОБА_1 від підпису.

Згідно ч. 1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, посадовою особою суб'єкта владних повноважень було позбавлено особу, яка притягується до відповідальності можливості скористатись наданими їй ст. 268 КУпАП правами, а також повно, об'єктивно з'ясувати усі обставини справи щодо всебічного, об'єктивного з'ясування істини у справі (ст. 245 КУпАП).

Крім того, згідно з частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас, вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження у випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке порушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП.

У відповідності до статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої КУпАП дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини 1 КУпАП, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена статтею 126 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Постанова серії АР № 221182 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП винесена, а справа розглянута, на місці вчинення правопорушення.

У відповідності з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Отже, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена з порушенням чинного законодавства, а тому має бути скасована.

Крім того, при ухваленні даного рішення суд виходить за межі позовних вимог в частині визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, оскільки хоча з такою вимогою позивач не звертався, але необхідність прийняття рішення в цій частині пов'язане з повноваженнями суду при вирішенні справи, визначеними нормами п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України, згідно яких у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень і про її скасування, тобто скасування рішення є наслідком встановлення судом його протиправності.

На підставі ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 7, 9, 126, 251, 278-280, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 7-9, 17, 18, 71, 159-167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову серії АР № 221182 від 02.05.2017 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень визнати протиправною та скасувати.

Постанова може бути оскаржена сторонами протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час її проголошення - протягом 10 днів з дня отримання копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Волочиський районний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: