Справа № 802/198/17-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/198/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Альчук М.П.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

21 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Охрімовського Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В И В :

постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2017 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Позивач в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, позивача та представника відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач працює у територіальному управління Державної судової адміністрації України у Вiнницькій областi на посаді завідувача юридичного відділу.

Відповідно до вимог Закону України "Про очищення влади" ним подано декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік.

На виконання наказу Міністерства фінансів України від 13 березня 2015 року № 333 про затвердження Порядку здійснення перевірки відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру (далі - Порядок) податковим органом здійснено перевірку відомостей про нерухоме майно та встановлено недостовірність внесених позивачем відомостей податковій інформації, оскільки у розділі ІІІ пункті А декларації не відображено відомості про квартиру, як місце фактичного проживання, зазначене у позиції 2 розділу І декларації.

Відповідно до пункту 18 Порядку відповідачем сформовано висновок та направлено повідомлення спеціально уповноваженим суб'єктам у с сфері протидії корупції, а також керівнику органу, в якому працює відповідний суб'єкт декларування.

Не погоджуючись з діями відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції за результатами встановлених обставин дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Основні засади запобігання і протидії корупції в публічній та приватній сферах суспільних відносин, відшкодування завданої внаслідок вчинення корупційних правопорушень збитків, поновлення порушених прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав чи інтересів юридичних осіб, інтересів держави станом на дату подання позивачем Декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру регулювалися Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції" (далі - Закон № 3206-VI).

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону № 3206-VI суб'єкти декларування зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою, що додається до цього Закону.

Частиною 9 вказаної статті Закону № 3206-VI передбачено, що перевірка достовірності зазначених у декларації відомостей здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, у порядку, визначеному цим органом.

Для здійснення перевірки достовірності зазначених у декларації відомостей державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, інша юридична особа публічного права протягом десяти днів з дня одержання декларації від суб'єкта декларування надсилає її копію центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Зокрема, у разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, письмово повідомляє про це спеціально уповноваженим суб'єктам у сфері протидії корупції, а також керівнику органу, в якому працює відповідний суб'єкт декларування (частина 10 статті 12 Закону № 3206-VI).

Матеріали справи свідчать, що правовою підставою формування та направлення повідомлення №38094/02-28-13 від 22 вересня 2016 року про встановлення недостовірностей за результатами здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру - є положення Закону № 3206-VI, зокрема його стаття 12.

Проте, даний Закон № 3206-VI втратив чинність на підставі Закону України "Про запобігання корупції" № 1700-УІІ від 14 жовтня 2014 року (далі Закон № 1700-УІІ ), крім положень щодо фінансового контролю, які втрачають чинність з початком роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування).

Згідно з рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 2 від 10 червня 2016 року "Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування" (зі змінами, внесеними на підставі рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 1 від 18 серпня 2016 року) дана система розпочала свою роботу з 01 вересня 2016 року.

За таких обставин, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, з 01 вересня 2016 року втратив свої повноваження на проведення перевірки декларацій та не мав законних підстав формувати та направляти повідомлення від 22 вересня 2016 року №38094/02-28-13 про встановлення недостовірностей за результатами здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру ОСОБА_2 за 2015 рік.

Також, суд зауважує, що органам ДФС таке право не надавалось жодним іншим законом, чинним 22 вересня 2016 року.

Крім того, частиною 2 статті 32 Конституції України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про захист персональних даних" визначено, зокрема, персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Так, відповідно до змісту вищевказаного повідомлення №38094/02-28-13 від 22 вересня 2016 року про встановлення недостовірностей за результатами здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, окрім іншого, відповідачем поширено інформацію про реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_2

Частиною 6 статті 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" не належать до інформації з обмеженим доступом відомості, зазначені у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданій відповідно до Закону України "Про запобігання корупції", крім відомостей, зазначених в абзаці четвертому частини першої статті 47 вказаного Закону.

Згідно з абзацом 4 статті 47 Закону України "Про доступ до публічної інформації" зазначені у декларації відомості щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта громадянина України, місця проживання, дати народження фізичних осіб, щодо яких зазначається інформація в декларації, місцезнаходження об'єктів, які наводяться в декларації (крім області, району, населеного пункту, де знаходиться об'єкт), є інформацією з обмеженим доступом та не підлягають відображенню у відкритому доступі.

Враховуючи викладене, інформація зазначена у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, зокрема, відомості щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків, належить до інформації з обмеженим доступом та не підлягає поширенню без згоди відповідного суб'єкта декларування.

Отже, повідомленням про встановлення недостовірностей за результатами здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру №38094/02-28-13 від 22 вересня 2016 року відповідачем одночасно неправомірно поширено інформацію з обмеженим доступом.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що оскаржуваний висновок прийнятий відповідачем не на підставі та не у спосіб, встановлений законодавством, що регулює спірні правовідносини, є необґрунтованим, тобто таким, що прийнятий без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття, а тому підлягає скасуванню.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про те, що оскільки позивач не оскаржив саме повідомлення воно є дійсним.

Суд звертає увагу, що повідомлення не є рішенням суб'єкта владних повноважень в розуміння КАС України, а тому позивачем вірно обраний спосіб захисту шляхом оскарження дій відповідача щодо повідомлення інформації.

Крім того, безпідставними є посилання апелянта на те, що він керувався при направленні повідомлення не Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", а діючим Порядком, оскільки в самому повідомленні зазначено, що воно здійснюється відповідно до нечинної статті 12 Закону, жодних посилань на норми Порядку немає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вищевикладеного і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанцій при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 23 червня 2017 року.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.