Справа № 404/522/17
Суддя: Бершадська О. В.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/522/17
Номер провадження 2-а/404/212/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі : головуючого судді - Бершадської О.В.

за участі секретаря - Муравйової С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кропивницького обєднаного Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом, яким, після збільшення позовних вимог, просить визнати протиправними дії та скасувати рішення №824986 від 05.01.2017 року та рішення №824986 від 09.01.2017 року щодо відмови Кропивницького обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про призначення їй пенсії у відповідності із Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIIІ; зобов»язати Кропивницьке об»єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області призначити їй пенсію з часу звернення із заявою про призначення пенсії державного службовця з 28.12.2016 року та провести перерахунок, виплату пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIIІ зарахувавши до стажу державної служби весь період роботи в податкових органах, а саме з 13 лютого 1997 року по 30 листопада 2016 року.

Вимоги мотивувала тим, що п. 1 Наказу №440-0 від 29.11.2016 року ГУ ДФС у Кіровоградській області відповідно до пункту 1 частини 4 статті 87 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року за № 889-VІІІ припинено державну службу та її звільнено 30 листопада 2016 року із посади начальника відділу обслуговування платників Головного управління ДФС у Кіровоградській області, у зв»язку зі зміною організаційної структури, штатного розпису, скорочення чисельності працівників та штату державних службовців згідно з п.1 ст. 40 КЗпП України, з виплатою середньо місячної заробітної плати. При цьому, стаж роботи в податкових органах на час її звільнення становив 19 років 9 місяців (з 13 лютого 1997 року по 30 листопада 2016 року). Крім того, вважає несправедливим призначення пенсії на загальних підставах, оскільки під час роботи на відповідних посадах в податкових органах сплачувала підвищений розмір єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування. Сплата збільшеного розміру єдиного внеску під час роботи на спеціальних посадах, була цілком обґрунтованою, оскільки згідно ст.344.1 ст.344 розділу XVIII-1 Податкового Кодексу пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". При цьому ,період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом. 28 грудня 2016 року звернулась до Кропивницького об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Кіровоградської області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про державну службу. Проте, рішеннями Кропивницького обєднаного Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області №824986 від 05.01.2017 року відмовлено їй у перерахунку пенсії та №824986 від 09.01.2017 року відмовлено у призначенні пенсії. Вважає, що відповідач діяв протиправно, оскільки своїми діями та рішеннями безпідставно порушив та обмежив її право, тобто діяв не на підставі, поза межами повноважень та у спосіб, що суперечить Конституції та законам України.

В судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали повністю, просили задовольнити, пославшись на обставини, які викладені у позовній заяві та доповненнях до неї.

Відповідач- Кропивницьке обєднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області, його представник в судовому засіданні вимоги не визнала, у їх задоволенні просила відмовити, про що подала письмові заперечення, наголосивши на тому, що позивачка не подала доказів належності її посади до відповідної категорії державних службовців, які були визначені ст. 25 Закону України «Про державну службу», 1993 року.

Заслухавши пояснення позивача, її представника та представника відповідача, вивчивши матеріали справи( в тому числі оглянувши і пенсійну справу позивача ), суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.

Судом встановлено, що п. 1 Наказу №440-0 від 29.11.2016 року ГУ ДФС у Кіровоградській області відповідно до пункту 1 частини 4 статті 87 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року за № 889-VІІІ припинено державну службу та звільнено 30 листопада 2016 року ОСОБА_1 із посади начальника відділу обслуговування платників Головного управління ДФС у Кіровоградській області, у зв»язку зі зміною організаційної структури, штатного розпису, скорочення чисельності працівників та штату державних службовців згідно з п.1 ст. 40 КЗпП України, з виплатою середньомісячної заробітної плати (а.с. 18).

01.12.2016 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Кіровоградському об'єднаному управлінні Пенсійного Фонду України Кіровоградської області, яке перейменовано згідно Постанови Кабінету Міністрів України №988 від 21.12.2016 року на Кропивницьке обєднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с.48, 49).

Разом з цим, 28 грудня 2016 року позивач звернулась до Кропивницького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про державну службу.

Кропивницьким об'єднаним Управлінням Пенсійного фонду України Кіровоградської області прийнято рішення №824986 від 05.01.2017 року про відмову позивачу у перерахунку пенсії та рішення №824986 від 09.01.2017 року про відмову позивачу у призначенні пенсії у відповідності із Законом України Про державну службу. В оскаржуваних рішеннях відповідач посилається на те, що пенсійне забезпечення державних службовців регулювалось статтею 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХП до 01.06.2015 року. П. 10. Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 3акону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. П. 11. Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України. П. 12. Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 3акону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Позивач працюла на посадах в Головному управлінні Міндоходів у Кіровоградській області. Посади в Головному управлінні Міндоходів у Кіровоградській області не віднесено до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та не визначені актами Кабінету Міністрів України. За матеріалами пенсійної справи загальний страховий стаж становить- 40 років 1 місяць 23 дні, з них 7 років 24 дні- на посаді державного службовця. Нормами п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії /щомісячне довічне грошове утримання/ призначаються відповідно до законів Україні «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. У зв'язку з викладеним, з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. В зв'язку з чим спеціальні пенсії з 01.06.2015 року не призначаються, призначені не перераховуються ( а.с. 22, 50-52).

Проте, суд приходить до висновку, що відповідач діяв протиправно, оскільки рішеннями №824986 від 05.01.2017 року та №824986 від 09.01.2017 року безпідставно порушив та обмежив право позивача, тобто діяв не на підставі, а поза межами повноважень та у спосіб, що суперечить Конституції та законам України.

Аналізуючи правову конструкцію та положення пункту 5 розділу ІІІ Прикінцеві положення Закону № 213-VIII суд вважає, що ним скасовані діючі станом на 1 червня 2015 року норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначались відповідно до конкретного переліку законів, зокрема, і відповідно до Закону України Про державну службу, а не система спецпенсій взагалі, як помилково вважає відповідач.

Так, 01.05.2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889- VIII та згідно частини 2 Прикінцевих та перехідних положень визнано такими, що втратили чинність, зокрема: Закон України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб, яким визначено умови пенсійного забезпечення державних службовців відповідно до п. 10 та 12 Прикінцевих Положень Закону. Вказана постанова застосовується починаючи з 1 травня 2016 року. Відповідно до Порядку, згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10 грудня 2015 р. N 889-VIII "Про державну службу" на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. N 3723-XII "Про державну службу" мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. N 889-VIII "Про державну службу": мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України. Право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. N 889-VIII "Про державну службу" не призначалася пенсія відповідно до Закону, мають: чоловіки, які досягли віку 62 роки. До досягнення зазначеного віку право на призначення пенсії мають чоловіки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку: 61 рік - які народилися по 31 грудня 1954 р.; 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 р. по 31 грудня 1955 р.; жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Разом з тим, відповідно до Закону України «Про державну службу» від 19.12.1993 № 3723-ХІІ, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.Період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889- VIII, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно п. 12 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889- VIII, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 р. № 229, передбачено, що стаж державної служби обчислюється відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону № 889-VІІІ. До стажу державної служби зараховуються: час перебування на посаді державної служби відповідно до Закону: час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання. Відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством. Згідно пункту 6 вищевказаного Порядку № 229 стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону.

Перелік посад державної служби, які обіймали особи - державні службовці, що належать до певної категорії посад, передбачених Законом № 3723, визначається Кабінетом Міністрів України, ст. 25 Закону № 3723-ХІІ.

Основними критеріями класифікації посад державних службовців є організаційно-правовий рівень органу, який приймає їх на роботу, обсяг і характер компетенції на конкретній посаді, роль і місце посади в структурі державного органу. Установлюються такі категорії посад державних службовців: перша категорія - посади перших заступників міністрів, керівників центральних органів виконавчої влади, які не є членами Уряду України, їх перших заступників, голів та членів державних колегіальних органів, Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим, голів обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, керівників Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України, заступників керівників Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України, інші прирівняні до них посади; друга категорія - посади керівників секретаріатів комітетів Верховної Ради України, структурних підрозділів Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України, Секретаріату Кабінету Міністрів України, радників та помічників Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем'єр-міністра України, заступників міністрів, заступників інших керівників центральних органів виконавчої влади, першого заступника Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим, перших заступників голів обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та інші прирівняні до них посади; третя категорія - посади заступників керівників структурних підрозділів, завідувачів секторів, головних спеціалістів, експертів, консультантів Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України і Секретаріату Кабінету Міністрів України, заступників Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим, заступників голів обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, а також голів районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, начальників управлінь, самостійних відділів у складі міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, державних колегіальних органів, інші прирівняні до них посади; четверта категорія - посади спеціалістів Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України і Секретаріату Кабінету Міністрів України, заступників начальників управлінь, самостійних відділів (підвідділів) міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, державних колегіальних органів, керівників управлінь, відділів, служб обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, інші прирівняні до них посади; п'ята категорія - посади спеціалістів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних колегіальних органів, заступників голів районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, заступників керівників управлінь, відділів, служб обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, спеціалістів апарату цих адміністрацій, інші прирівняні до них посади; шоста категорія - посади керівників управлінь, відділів, служб районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, спеціалісти управлінь, відділів, служб обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, інші прирівняні до них посади; сьома категорія - посади спеціалістів районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, їх управлінь і відділів, інші прирівняні до них посади. Встановлюються такі ранги державних службовців: службовцям, які займають посади, віднесені до першої категорії, може бути присвоєно 3, 2 і 1 ранг; службовцям, які займають посади, віднесені до другої категорії, може бути присвоєно 5, 4 і 3 ранг; службовцям, які займають посади, віднесені до третьої категорії, може бути присвоєно 7, 6 і 5 ранг; службовцям, які займають посади, віднесені до четвертої категорії, може бути присвоєно 9, 8 і 7 ранг; службовцям, які займають посади, віднесені до п'ятої категорії, може бути присвоєно 11, 10 і 9 ранг; службовцям, які займають посади, віднесені до шостої категорії, може бути присвоєно 13, 12 і 11 ранг; службовцям, які займають посади, віднесені до сьомої категорії, може бути присвоєно 15, 14 і 13 ранг (ст.ст. 25, 26 Закону № 3723-ХІІ).

Абзацами другим та третім пункту другого Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (діючого до набрання Законом України Про державну службу від 10 грудня 2015 року законної сили), передбачено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової та контрольно- ревізійної служби, а також на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання.

Абзацами 1,2 пункту 344.1 статті 344 Податкового кодексу України передбачено, що пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". Період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 22.10.2013 у справі 21-340а13, де колегія суддів дійшла висновку, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п.п. 1 і 2 ч. 1 ст. 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

За матеріалами пенсійної справи загальний страховий стаж позивача становить- 40 років 1 місяць 23 дні, з них 7 років 24 дні- на посаді державного службовця.

Разом з тим, як вбачається із наданої копії трудової книжки БТ-І №2882251 ОСОБА_1 з 13 лютого 1997 року по 30 листопада 2016 року працювала в податкових органах (а.с. 6-17).

Згідно статті 343 Податкового кодексу України передбачено, що посадовим особам контролюючих органів присвоюються такі спеціальні звання: головний державний радник податкової та митної справи; державний радник податкової та митної справи I рангу; державний радник податкової та митної справи II рангу; державний радник податкової та митної справи III рангу; радник податкової та митної справи I рангу; радник податкової та митної справи II рангу; радник податкової та митної справи III рангу; інспектор податкової та митної справи I рангу; інспектор податкової та митної справи II рангу; інспектор податкової та митної справи III рангу; інспектор податкової та митної справи IV рангу;

молодший інспектор податкової та митної справи. Положення про спеціальні звання та порядок їх присвоєння, співвідношення з рангами державних службовців, розмір надбавок за спеціальне звання затверджуються Кабінетом Міністрів України. У разі присвоєння посадовій особі спеціального звання відповідно до пункту 343.1 цієї статті надбавка за ранг державного службовця не виплачується.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 №757 «Деякі питання оплати праці працівників Державної фіскальної служби та її територіальних органів» відповідно до пункту 343.2 статті 343 Податкового кодексу України та частини другої статті 573 Митного кодексу України затверджено розмір надбавок до посадових окладів за спеціальне звання державних службовців Державної фіскальної служби та її територіальних органів згідно з додатком. Зокрема, розмір надбавки до посадового окладу радника податкової та митної справи II рангу - 600 грн.

Відповідно довідки за №140/11-28-05-31 від 02.12.2016 року, про заробітну плату за посадою начальника самостійного відділу ГУ ДФС у Кіровоградській області, ОСОБА_1 доплачувалась надбавка за спеціальне звання - радник податкової служби 2 рангу, що відповідає п»ятому рангу державного службовця, визначеного додатком 6 до Постанови КМ України від 20 квітня 2016 р. за №306 (а.с. 20).

Таким чином, вимоги позивача щодо визнання протиправними та скасування рішення Кропивницького обєднаного Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області №824986 від 05.01.2017 року про відмову у перерахунку пенсії та рішення №824986 від 09.01.2017 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 у відповідності із Законом України Про державну службу; зобов'язання Кропивницьке обєднане Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» , з 28.12.2016 року є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд вважає, вимоги про визнання протиправними дії Кропивницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області щодо відмови у перерахунку пенсії та відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 у відповідності із Законом України Про державну службу не підлягають задоволенню, оскільки самі по собі дії відповідача не порушують право позивача, а її право порушено відмовою відповідача щодо призначення та виплати пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, суд присуджує за рахунок бюджетних асигнувань Кропивницького обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області на користь позивача понесені судові витрати у розмірі- 640 ,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 11, 17, 18, 94, 160-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Кропивницького обєднаного Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Кропивницького обєднаного Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області №824986 від 05.01.2017 року про відмову у перерахунку пенсії та рішення №824986 від 09.01.2017 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 у відповідності із Законом України Про державну службу.

Зобов'язати Кропивницьке обєднане Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» , з 28.12.2016 року.

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Кропивницького обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі- 640 ,00 грн.

У задоволенні решти вимог- відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі, протягом десяти днів з дня її проголошення , апеляційної скарги через Кіровський районний суд м. Кіровограда, з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_2