Справа № 332/577/17
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 червня 2017 рокусправа № 332/577/17(2-а/332/33/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя на постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07 квітня 2017 р. по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії ,-

в с т а н о в и в:

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до суду, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії по інвалідності відповідно до ст.21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням вимог ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо застосування показника середньої заробітної плати з якої сплачено страхові внески в Україні за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії, а саме 2014-2016 роки; зобовязати відповідача призначити пенсію по інвалідності за ст.21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 13.01.2017 року з урахуванням вимог ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо застосування показника середньої заробітної плати з якої сплачено страхові внески в Україні за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії, а саме 2014-2016 роки.

Постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07 квітня 2017 р. позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя щодо відмови при призначені ОСОБА_2 пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням вимог ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо застосування показника середньої заробітної плати за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" ОСОБА_2 із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії по інвалідності з 13 січня 2017 року.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та винести нове рішення, яким скаргу задовольнити.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2017 року замінено відповідача у справі з управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Запоріжжя на ОСОБА_1 об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Запоріжжя.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м.Запоріжжя з 20.07.2010 року та отримує пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1 відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

13.01.2017 року позивач звернувся до територіального управління органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії по інвалідності згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

ОСОБА_1 об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м.Запоріжжя від 31.01.2017 року №12/П-8 ОСОБА_2 було фактично відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки це призвело б до зниження розміру пенсії, а застосування показника при переході з пенсії за віком на пенсію по інвалідності не передбачено.

Задовольняючи позов суд першої інстанції вірно зазначив, що показник заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, проте не повно врахував всі обставини справи, що призвело до прийняття помилкового рішення у справі, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали інвалідами за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Статтею 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором.

У частині першій статті 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закону №1058-ІV) встановлено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону №1058 передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно частини другої статті 40 Закону №1058, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.

Таким чином, викладене свідчить, що якщо особа отримувала пенсію, призначену відповідно до іншого Закону, а за призначенням пенсії згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" звернулася вперше, то застосування в таких відносинах норм ч.3 ст.45 Закону №1058-ІV є безпідставним.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14.

Таким чином, саме враховуючи викладені положення, позивач обґрунтовує вимоги про перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком.

Як зазначалося вище, ОСОБА_2 з 20.07.2010 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1 відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а в січні 2017 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії по інвалідності згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

При цьому, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач з 01.01.2007 року перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що підтверджується наданою на запит суду довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 12.06.2017 року №1418, виплата якої була припинена у звязку з призначенням пенсії за віком територіальним ПФУ.

Таким чином, з огляду на викладене позивач вже отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», застосування середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії - розрахунок якої не передбачає. Статтею 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо якої позивач просив призначити пенсію по інвалідності також не передбачає застосування середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а розмір пенсії визначено у відсотковому розмірі до грошового забезпечення (заробітку).

На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув, що призвело до прийняття помилкового рішення у справі, яке підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

За таких обставин суд апеляційної дійшов висновку щодо задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя задовольнити.

Постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07 квітня 2017 р. скасувати.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту її виготовлення в повному обсязі.

В повному обсязі постанова виготовлена 22.06.2017 року.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим