Справа № 243/10843/16-а
Суддя: Мірошниченко Л. Є.
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження №2-а/243/80/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2017 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Мірошниченко Л.Є.

при секретарі Останькович А.О.

за участю

позивача ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_2

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 м. Словянська Донецької області адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 міської ради про визнання протиправним та скасування рішення ОСОБА_4 міської ради № 2-ХІ-7 від 23.12.2016 року «Про міський бюджет на 2017 рік»,-

В С Т А Н О В И В :

28.12.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, який був уточнений в ході розгляду справи, до ОСОБА_4 міської ради про визнання протиправним та скасування рішення ОСОБА_4 міської ради від 23 грудня 2016 року №7 «Про міський бюджет на 2017 рік» обґрунтувавши свої вимоги тим, що зазначене рішення було прийнято у спосіб, який порушує встановлений законом порядок та процедуру його ухвалення. Так, відповідно до ч.3 ст.15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 року № 2939-VI, проекти нормативно правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття. Проект оскаржуваного рішення було оприлюднене відповідачем 19.12.2016 року в порушення зазначеної норми закону за чотири дня, чим було порушені права громади на внесення пропозицій до проекту рішення , яке регулює життя громади на 2017 рік.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 зазначив, що звернувся до суду як член громади, наполягав на задоволенні позовних вимог, пояснення надав аналогічні викладеним у заяві.

Представники відповідача ОСОБА_4 міської ради ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які діють на підставі довіреностей (а.с.13, 46), у судовому засіданні заперечувала проти позову, надала письмові заперечення на адміністративний позов (а.с. 36-37), відповідно до яких ОСОБА_4 міська рада вважає, що доводи позивача викладені в позовних вимогах є безпідставними та необґрунтованими, у звязку з тим, що під час винесення рішення від 23.12.2016 «Про місцевий бюджет на 2017 рік» ОСОБА_4 міською радою були дотримані усі вимоги діючого законодавства, оскільки зазначене рішення було прийнято міською радою в межах повноважень, на пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради згідно з ч.1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування». Статтею 77 Бюджетного кодексу України встановлено, що місцеві бюджети затверджуються рішенням відповідною місцевою радою в строк до 25 грудня що передує плановому і не пізніше ніж у двотижневий строк після офіційного опублікування Закону України про Державний бюджет, що суперечить частині третій статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Посилаючись на те, що Бюджетний кодекс України щодо законів України є актом вищої юридичної сили, ОСОБА_4 міська рада вважає, що при прийняті рішення від 23.12.2016 «Про місцевий бюджет на 2017 рік» керувалася насамперед нормами щодо кінцевих термінів прийняття бюджету, закріплених Бюджетним кодексом України. Просила в задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відносини, що виникають у процесі добровільного обєднання територіальних громад сіл, селищ, місті регулює Закон України «Про місцеве самоврядування в України», Законом України «Про доступ до публічної інформації», Бюджетним Кодексом України.

Відповідно до ст. 2 Бюджетного Кодексу України, бюджети місцевого самоврядування - бюджети територіальних громад сіл, їх об'єднань, селищ, міст (у тому числі районів у містах), бюджети обєднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад.

Пунктом 45 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу визначено, що рішення про місцевий бюджет - нормативно-правовий акт Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи відповідної місцевої ради, виданий в установленому порядку, що затверджує місцевий бюджет та визначає повноваження відповідно Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації або виконавчого органу місцевого самоврядування здійснювати виконання місцевого бюджету протягом бюджетного періоду.

Статтею 22 Бюджетного Кодексу України визначений головний розпорядник коштів місцевого бюджету міський голова, який забеспечує доступність інформації про бюджет відповідно до законодавства та Бюджетного Кодексу України. Згідно з ч. 6 ст. 28 Бюджетного Кодексу

Згідно з статтею 77 Бюджетного кодексу України , відповідно до частин дев'ятої і десятої статті 75 цього Кодексу Верховна Рада Автономної Республіки Крим, відповідні місцеві ради при затвердженні місцевих бюджетів мають врахувати обсяги міжбюджетних трансфертів та інші положення (необхідні для формування місцевих бюджетів), затверджені Верховною Радою України при прийнятті проекту закону про Державний бюджет України у другому читанні.

Місцеві бюджети затверджуються рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, відповідної місцевої ради до 25 грудня (включно) року, що передує плановому.

Якщо до 1 грудня року, що передує плановому, Верховною Радою України не прийнято закон про Державний бюджет України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, відповідна місцева рада при затвердженні відповідних місцевих бюджетів враховують обсяги міжбюджетних трансфертів (освітня субвенція, медична субвенція, субвенції на здійснення державних програм соціального захисту, базова та реверсна дотації), визначені у законі про Державний бюджет України на попередній бюджетний період.

У двотижневий строк з дня офіційного опублікування закону про Державний бюджет України Верховна Рада Автономної Республіки Крим, відповідна місцева рада приводять обсяги міжбюджетних трансфертів у відповідність із законом про Державний бюджет України.

Верховна Рада Автономної Республіки Крим, обласні, міські, районні, селищні, сільські ради при затвердженні відповідних бюджетів враховують у першочерговому порядку потребу в коштах на оплату праці працівників бюджетних установ відповідно до встановлених законодавством України умов оплати праці та розміру мінімальної заробітної плати; на проведення розрахунків за електричну та теплову енергію, водопостачання, водовідведення, природний газ та послуги зв'язку, які споживаються бюджетними установами. Ліміти споживання енергоносіїв у натуральних показниках для кожної бюджетної установи встановлюються виходячи з обсягів відповідних бюджетних асигнувань.

Згідно частини 3 статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про забезпечення участі громадськості у формуванні та реалізації державної політики» від 3 листопада 2010 р. № 996 затверджений Порядок проведення консультацій з громадськістю з питань формування та реалізації державної політики, відповідно до п. 12 якого в обовязковому порядку проводяться консультації з громадськістю у формі публічного громадського обговорення та/або електронних консультацій з громадськістю щодо проектів нормативно-правових актів, які: стосуються витрачання бюджетних коштів.

Судом встановлено, що Рішенням ОСОБА_4 міської ради № 2-ХІ-7 від 23.12.2016 року «Про міський бюджет на 2017 рік» прийнято міський бюджет м. Святогірська на 2017 рік.

Вирішуючи питання про законність порядку та процедури прийняття спірного рішення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 7 Бюджетного кодексу України, Бюджетна система України ґрунтується на ряді принципів, один з яких - принцип публічності та прозорості - інформування громадськості з питань складання, розгляду, затвердження, виконання державного бюджету та місцевих бюджетів, а також контролю за виконанням державного бюджету та місцевих бюджетів.

Як вбачається з наданих та досліджених документів, 19.12.2016 року за № 51 у ОСОБА_4 міський раді Донецької області був зареєстрований проект оскаржуваного рішення, та у цей же день офіційно оприлюднений.

Статтею 26 частиною 1 Регламенту ОСОБА_4 міської ради встановлені вимоги до проектів рішень, які вносяться на розгляд ради, а саме обовязкове оприлюднення проекту рішення згідно вимог ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» (а.с. 111), тобто не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

Суд не приймає до уваги доводи представників відповідача про оприлюднення проекту рішення 19.12.2016 «Про місцевий бюджет на 2017 рік» тобто за чотири дні до його прийняття з посиланням на кінцевий термін прийняття місцевого бюджету - 25 грудня (включно) року, що передує плановому відповідно до положень ст.77 БК України, та суперечність положень ст. 77 БК України ч.3 ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Аналізуючи положення ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», Постанови Кабінету Міністрів України «Про забезпечення участі громадськості у формуванні та реалізації державної політики» від 3 листопада 2010 р. № 996, статей 2, 22, 77 Бюджетного кодексу України суд доходить до наступного. Оскільки рішення про місцевий бюджет є нормативно-правовим актом, проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

Закон України «Про державний бюджет на 2017 рік» був оприлюднений в газеті «Голос України» № 248 від 27.12.2016 після спливу кінцевого терміну прийняття місцевого бюджету.

Таким чином, проект рішення про бюджету на 2017 рік необхідно було оприлюднити не пізніше 27 листопада 2016 року для виконання вимог чинного законодавства та забезпечення належних можливостей ознайомлення із його змістом, а також сприяння залученню громадян до консультацій з приводу проекту рішення про бюджет на наступний рік.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і, відповідно до ст.9 Конституції України, є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

В рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, в п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частина третя вказаної статті встановлює, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Саме у частині третій вказаної статті закріплено загальні критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн. Субєкти владних повноважень повинні враховувати ці критерії-принципи, знаючи, що адміністративний суд керуватиметься ними у разі оскарження відповідних рішень, дій чи бездіяльності. Законодавче закріплення цих критеріїв-принципів також дає можливість фізичній чи юридичній особі сформувати уявлення про якість та природу належних рішень чи дій, які вона має право очікувати від субєкта владних повноважень.

За змістом критерій прийняття рішень, вчинення (не вчинення) дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України випливає з принципу законності, що закріплений у частині другій статті 19 Конституції України: «Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».

«На підставі» означає, що субєкт владних повноважень:

- має бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України (далі законом);

- зобовязаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

«У межах повноважень» означає, що субєкт владних повноважень повинен приймати рішення, вчиняти дії відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх. Під встановленими законом повноваженнями прийнято розуміти як ті, на наявність яких прямо вказує закон так звані «прямі повноваження», так і повноваження, які прямо законом не передбачені, але безпосередньо випливають із положень закону і є необхідними для реалізації субєктом владних повноважень своїх функцій (завдань) так звані «похідні повноваження».

В Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону).

В звязку з зазначеним, органи місцевого самоврядування, допустивши помилку при прийнятті рішення повинні були діяти у спосіб та в порядку, передбаченому законом.

Аналізуючи викладені обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 міською радою був порушений порядок оприлюднення проекту рішення «Про місцевий бюджет на 2017 рік», передбачений частиною 3 статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», що призвело до порушення прав членів громади на внесення пропозицій до проекту рішення.

Будь-яких належних та допустимих доказів, передбачених вищевикладеними нормами КАСУ відповідачем не представлено суду на підтвердження своїх доводів, тому суд приходить до обєктивного висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору в сумі 551,20 грн. підлягають відшкодуванню відповідачем за рахунок бюджетних асигнувань.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, Бюджетним Кодексом України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом України «Про доступ до публічної інформації» ст.ст. 17, 18, 69, 71, 94, 122, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 міської ради про визнання протиправним та скасування рішення ОСОБА_4 міської ради № 2-ХІ-7 від 23.12.2016 року «Про міський бюджет на 2017 рік» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_4 міської ради № 2-ХІ-7 від 23.12.2016 року «Про міський бюджет на 2017 рік».

Стягнути з ОСОБА_4 міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 551 грн. 21 коп., сплачені ним у якості судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_5