Справа № 328/1374/17
Суддя: Курдюков В. М.
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Курдюкова В.М., при секретарі судового засідання Ладики М.О., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Старшого інспектора відділу НСД Управління превентивної діяльності Головного управління національної поліції в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_2 про визнання незаконними дій працівника поліції та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить:

1.Визнати причини пропуску строку передбаченого ст. 289 КУпАП поважними та поновити 10 денний строк для оскарження постанови.

2.Визнати дії старшого інспектора відділу НСД УПД ГУ НП в Запорізькій області, майора поліції ОСОБА_2 щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР № 928025 від 10.05.2017 року - незаконними.

3.Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР № 928025 від 10.05.2017 року скасувати.

Позов обґрунтовує наступним.

10.05.2017 року старший інспектор відділу НСД УПД ГУ НП в Запорізькій області, майор поліції ОСОБА_2 виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР № 928025. Відповідно до постанови позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності як особу, яка при утриманні вулично-дорожньої мережі міста Токмак порушила правила, норми і стандарти що стосуються забезпечення безпеки, а саме п. 1.1, 1.2, 1.4, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Вважає дії старшого інспектора відділу НСД УПД ГУ НП в Запорізькій області, майора поліції ОСОБА_3 не законними, а постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі-Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченні частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

При складанні постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою - третьою статті 140 КУпАП (коли протокол не мережі (додаток 2 до Наказу) з відповідними замірами та схемою про:

1) пошкодження шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд, трамвайних колій чи технічних засобів регулювання дорожнього руху;

2) самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху;

3) перешкоду для дорожнього руху, у тому числі забруднення шляхового покриття;

4) пошкодження асфальтобетонного покриття доріг унаслідок руху машин на гусеничному ходу;

5) умови та стан шляху, які загрожують безпеці дорожнього руху;

6) порушення нормативів щодо обладнання на дорогах місць проведення ремонтних робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій;

7) порушення або невиконання правил на підприємствах, в установах та організаціях під час розроблення та виготовлення транспортних засобів і деталей до них або інших предметів їх додаткового обладнання, під час проектування, реконструкції та ремонту шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд.

В супереч вимогам Інструкції, до оскаржуваної постанови акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі відповідної форми, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 з відповідними замірами та схемою долучений не був. До постанови були долучені лише фото та два документи під назвою «огляду 1» та «огляду 2», які всупереч вимог Інструкції були складені без особистої участі представника підрозділу з експлуатації доріг (вулиць), який відповідає за належне утримання зазначеної ділянки). В зв'язку з тим, що фото були зроблені без представника підрозділу з експлуатації доріг (вулиць), який відповідає за належне утримання зазначеної ділянки), позивач вважає, що ці фото взагалі не є доказами, так як не відомо на якій вулиці і в якому місті вони були зроблені, ідентифікувати ці знімки з містом Токмак взагалі ніяк не можливо.

Також в постанові вказано, що позивач порушив правила, норми і стандарти що стосуються забезпечення безпеки, а саме п. 1.1, 1.2, 1.4, але вимоги яких саме законодавчих актів я порушив в постанові не зазначено, так як фраза «норми і стандарти що стосуються забезпечення безпеки» є загальною для Кодексу України про адміністративні правопорушення.

По - друге з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність і частина друга статті 33 КУпАП).

Відповідно до ст.9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне право надає великого значення складові адміністративного правопорушення. Його необхідно відрізняти від ознак адміністративного правопорушення. Це питання має не стільки теоретичне, скільки практичне значення. Адже за наявності всіх ознак адміністративного правопорушення може бути відсутнім склад адміністративного правопорушення, що тягне за собою протизаконність притягнення до адміністративної відповідальності. Отже склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об'єктивних і суб'єктивних ознак, за наявності яких те чи те діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він криє в собі: а) об'єкт; б) об'єктивну сторону; в) суб'єкт; г) суб'єктивну сторону.

Об'єкт адміністративного правопорушення - це сукупність суспільних відносин, що охороняються адміністративним правом, а також регулюються нормами трудового, цивільного, земельного, фінансового права, за порушення яких накладаються адміністративні стягнення. Об'єктом адміністративного правопорушення можуть бути також здоров'я, честь і гідність людини. Тобто, об'єктом виступають конкретні норми, приписи, законні вимоги, заборони. Об'єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом. У багатьох випадках вона залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного зв'язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності. Законодавство про адміністративні правопорушення охоплює саме ці елементи змісту об'єктивної сторони адміністративного правопорушення.

Суб'єктами адміністративних правопорушень виступають громадяни чи посадові особи. Суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення охоплює вину, мотив і мету поведінки правопорушника. Адміністративне правопорушення може бути вчинене як умисно, так і з необережності. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, якщо особа, котра його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, якщо особа, котра його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких , наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити. Отже, тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Об'єктом правопорушень, передбачених ч. 1 статтею 140 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об'єктивна сторона цих правопорушень полягає у недодержанні правил, норм і стандартів при утриманні шляхів та невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт. Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 р. № 198, які поширюються на автомобільні (позаміські) дороги, міські вулиці і дороги загального користування, залізничні переїзди в межах смуги їх відчуження та червоних ліній і є обов'язковими для їх власників або уповноважених ними органів, організацій, що здійснюють ремонт і утримання дорожніх об'єктів і користувачів, встановлюють визначене коло обов'язків власників зазначених дорожніх користувачів дорожніх об'єктів та спеціалізованих служб організації дорожнього руху.

Суб'єктами правопорушень, передбачених частинами 1 та 2 коментованої статті, можуть бути лише посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт. Але при складанні постанови працівником поліції не було з'ясовано чи належить до позивача компетенції як секретаря міської ради, повноваження щодо додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт. Так повноваження секретаря міської ради передбачені ст. 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», і я не є посадовою особою, до повноважень якої належить утримання шляхів.

Суб'єктивна сторона правопорушень, передбачених статтею 140 КУпАП, характеризується наявністю як умислу, так і необережності.

Відповідно до ст. 10 КупАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Ст.11 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити. Але, яким чином позивач міг здійснити адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП умисно або необережно, якщо до його посадових обов'язків не належать повноваження щодо додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Таким чином, із врахуванням викладених обставин, в даному випадку в позивача діях відсутній склад адміністративного правопорушення, що тягне за собою адміністративну відповідальність передбачену ч. 1 ст. 140 КУпАП.

По - третє при винесені постанови відповідач вів себе зухвало, не реагував на його пояснення з приводу того, що до його повноважень не віднесені повноваження, щодо утримання шляхів міста. Більш того коли позивач спитав де фото, про які йдеться в постанові, відповідач забрав у нього постанову і поїхав, через деякий час відповідач повернувся і надав позивачу для огляду три фото та два документи під назвою «огляду 1» та «огляду 2». До того ж відповідач в постанові не вказав де саме конкретно було здійснено адміністративне правопорушення, а вказав місцем скоєння адміністративного правопорушення «Запорізька обл. м. Токмак.». Відповідач не надав позивачу можливості написати його заперечення в постанові та зафіксувати той факт, що позивачу не були надані фото та документи під назвою «огляду 1» та «огляду 2» та вирвав в позивача постанову, навіть не надавши позивачу можливість дописати дату отримання копії постанови.

Також при винесенні постанови відповідач не зазначив в чому саме полягає порушення і який саме нормативний акт був порушений, чи віднесено до його повноважень утримання шляхів, тобто чи є в його діях ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні, а також до постанови не були долучені акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі додаток 2 до Наказу) з відповідними замірами та схемою, в зв'язку з чим вважає, що постанова серія АР № 928025 від 10.05.2017 року є незаконною та підлягає скасуванню. До того ж відповідно до норм КУпАП відповідальність за ч. 1 ст. 140 КУпАП передбачена у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 грн. х 60 = 1020 грн., а постановою передбачено штраф у розмір 1040 грн., що суперечить вимогам ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ N 6 від 24.06.1988 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» розглядаючи відповідно до ст.293 КУпАП скаргу або протест на постанову у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов та обставини, якими він обґрунтований, підтримав.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.

Згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення без пеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №928025 від 10.05.2017 року інспектор відділу НСД УПД ГУ НП в Запорізькій області, майор поліції ОСОБА_2 виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1040 гривень за ч.1 ст. 140 КУпАП.

Відповідно до копії постанови, секретаря Токмацької міської ради ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності як особу, яка при утриманні вулично-дорожньої мережі міста Токмак порушила правила, норми і стандарти що стосуються забезпечення безпеки, а саме п. 1.1, 1.2, 1.4 ДСТУ 9587 97 р.

Відповідно до ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, повязані з недодержанням установлених правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обовязків.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КУпАП в адміністративній справі про протиправність рішення суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомочності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В постанові, що оскаржується відсутні посилання на відомості, які підтверджують, що до посадових обов'язків ОСОБА_1 входило дотримання правил, норм та стандартів при утриманні вулично-дорожньої мережі міста Токмак. Під час розгляду справи такі відомості відповідач суду також не надав. За таких обставин суд вважає постанову відповідача в цій частині необгрунтоваоною.

Відповідно до встановлених обставин справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 17, 71, 99, 100, 122, 158-159, 161-163, 167, КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Старшого інспектора відділу НСД Управління превентивної діяльності Головного управління національної поліції в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_2 про визнання незаконними дій працівника поліції та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову старшого інспектора відділу НСД УПД ГУ НП в Запорізькій області, майора поліції ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР № 928025 від 10.05.2017 року за ч.1 ст. 140 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 1040 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Токмацький районний суд шляхом подачі апеляції протягом 10 днів з дня складання постанови в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: