Справа № 824/1088/16-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/1088/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Лелюк Олександр Петрович

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

27 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Чернівцігаз" на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Чернівцігаз", за участю третіх осіб: управління праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації, товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівцігаз Збут" про стягнення збитків,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2016 року управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області звернулося до ПАТ «Чернівцігаз», за участю третьої особи управління праці та соціального захисту населення Кіцманської райдержадміністрації, в якому просило: стягнути з ПАТ «Чернівцігаз» () збитків в сумі 2 315 857,02 грн. в дохід загального фонду державного бюджету.

01.02.2017 року Чернівецьким окружним адміністративним судом залучено в якості третьої особи ТОВ «Чернівцігаз Збут».

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок - невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явились.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Чернівцігаз» на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом за адміністративним позовом управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Чернівцігаз", за участю третіх осіб: управління праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації, товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівцігаз Збут" про стягнення збитків - закрити, зважаючи на наступне.

Як слідує з матеріалів справи, посадовими особами управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області проведено планову ревізію використання коштів, виділених з державного бюджету на компенсацію підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 01 січня 2014 року по 31 травня 2016 року, а також законності призначення, нарахування та виплати усіх видів соціальної допомоги, пільг, субсидій та інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів за 2014-2016 роки в управлінні праці та соціального захисту населення Кіцманської райдержадміністрації, за результатами якої складено акт №04-40/24 від 05.09.2016 року, яким встановлено порушення управлінням Рішення НКРЕКП від 28 травня 2015 року №1641, яким видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території Чернівецької області з 01 липня 2015 року ТОВ Чернівцігаз Збут; та пункту 7.1 Договору №64 щодо відшкодування витрат за послуги з газопостачання населенню з 01 липня 2015 року ТОВ Чернівцігаз Збут внаслідок того, що управлінням праці та соціального захисту населення Кіцманської РДА в період з жовтня 2015 року по березень 2016 року централізовані розрахунки за послуги з газопостачання населенню, якому призначено субсидії на опалювальний сезон 2015-2016 років в сумі 2 315 857,02 грн проведено з ПАТ Чернівцігаз, які фактично ним не були надані.

За підсумками проведеної ревізії та враховуючи встановлені порушення законодавства, відображені в акті від 05 вересня 2016 року №04-40/24, Держфінінспекцією в Чернівецькій області направлено лист з вимогою про усунення порушень законодавства від 16 вересня 2016 року №24-04-15-15/5674.

Оскільки у встановлені контролюючим органом терміни вищевказане порушення не усунено, управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області звернулося з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів, однак колегія суддів з такими висновками не погоджується, з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 50 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Провівши системний аналіз п.п. 1- 4 ч. 4 ст. 50 КАС України колегія суддів зазначає, що громадяни, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень лише у випадках превентивного (попереднього) судового контролю за рішеннями, діями органів влади, які при реалізації своїх владних управлінських повноважень можуть порушити права чи свободи фізичних чи юридичних осіб.

Однак і в цих випадках, водночас із перевіркою дій чи бездіяльності згаданих осіб, обставин, що стали підставою для втручання суб'єктів владних повноважень, суд має перевірити на відповідність чинному законодавству рішення, дії чи бездіяльність самих суб'єктів владних повноважень.

Крім того, п. 5 ч. 4 ст. 50 КАС України, який є частиною норм процесуального права, існує як послідовне продовження випадків превентивного судового контролю і має розумітися та застосовуватися судами саме в такому значенні, а не як норма, що давала би право для розширеного тлумачення права суб'єкта владних повноважень на адміністративний позов.

Аналогічний висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 20 вересня 2016 року у справі № 21-770а16, який має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції, відповідно до ст. 244-2 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, даний спір виник між позивачем та відповідачем щодо відшкодування завданих державі збитків шляхом стягнення з відповідача грошових коштів в судовому порядку.

Колегія суддів звертає увагу, що адміністративними судами можуть бути розглянуті вимоги про відшкодування шкоди лише, якщо вимоги стосуються суб'єкта владних повноважень, яким завдано збитків шляхом виконання своїх владних управлінських функцій.

За приписами ст. 21 КАС України встановлено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Аналіз припису наведеної норми дає підстави для однозначного висновку про те, що адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватись шкоди, завданої лише суб'єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднанні з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

В іншому випадку, спірні відносини стосовно відшкодування шкоди (стягнення збитків, в тому числі й на користь держави) носять приватно - правовий характер та як наслідок не можуть бути предметом справи, віднесеної до адміністративної юрисдикції.

Аналогічна правова позиція міститься в рішенні Верховного Суду України від 18 червня 2013 року у справі № 21-204а13.

Крім того, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанцій помилково розглянуто даний спір за правилами адміністративного судочинства, оскільки вимоги ст.ст. 17 та 50 КАС України дають підстави вважати, що за суб'єктивним складом сторін та суттю спору ця справа підлягає розгляду господарським судом у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалах від 15 березня 2017 року (справа № К/800/52763/15) та від 06 квітня 2017 року (справа №К/800/47711/15).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 157 КАС України колегія суддів вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 157 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню, з закриттям провадження по даній справі.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 167, 195, 197, 198, 199, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Чернівцігаз" задовольнити повністю.

Постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2017 року скасувати, а провадження у справі за позовом управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Чернівцігаз", за участю третіх осіб: управління праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації, товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівцігаз Збут" про стягнення збитків закрити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3