Справа № 821/815/16
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2017-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/815/16
10 год. 27 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонський тепличний комбінат" до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 12.05.2014р. № та №,

встановив:

В травні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю "Херсонський тепличний комбінат" (далі - ТОВ "Херсонський тепличний комбінат", позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області, правонаступником якого є Херсонська об'єднана державна податкова інспекція у Херсонській області (далі - Херсонська ОДПІ, відповідач), в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 12.05.2014:

№ НОМЕР_1, яким позивачу збільшено грошові зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем на 126593,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на 63467,00 грн.;

№ НОМЕР_2, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за березень 2012 року на 12714,00 грн. із застуванням штрафних санкцій у сумі 6357,00 грн. за декларування завищеного бюджетного відшкодування;

№ НОМЕР_3, яким зменшено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 9603721,00 грн.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 01.07.2014 року позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 12.05.2014 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2. Визнано частково протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 12.05.2014 року № НОМЕР_3 в частині зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 7 209 945,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2015 року постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 01.07.2014 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.05.2016р. касаційну скаргу відповідача задоволено частково. Скасовано постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 01.07.2014 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2015 в частині позовних вимог щодо скасування податкових повідомлень-рішень від 12.05.2014 № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 з направленням справи в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 01.07.2014 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2015 залишено без змін.

В судовому засіданні представники позивача підтримували заявлені вимоги, вважають, що спірні податкові повідомлення-рішення складені на підставі протиправної оцінки відповідачем господарської діяльності позивача. Позивач мав всі підстави для включення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплаченого в ціні придбання товарів та робіт у ТОВ "Маркет Інвест", ПП "Алексгрупп" та ТОВ "Южтехстрой". Взаємовідносини з цими суб'єктами господарювання підтверджені документально, придбані товари використано в господарській діяльності. Податковий кредит підтверджений податковими накладними, складеними платниками податку на додану вартість.

Представники відповідача прибули в судове засідання, проти позову заперечували і стверджували, що спірні податкові повідомлення-рішення складені на підставі належної оцінки обставин формування позивачем об'єктів оподаткування ПДВ і тому просили суд відмовити позивачеві у задоволенні його позовних вимог повністю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов до наступних висновків.

ТОВ "Херсонський тепличний комбінат" зареєстроване як юридична особа 18 серпня 2010 року, як платник податків перебуває на обліку в Херсонській ОДПІ, є платником ПДВ.

В квітні 2014 року Державною податковою інспекцією у м. Херсоні проведено планову виїзну перевірку ТОВ "Херсонський тепличний комбінат" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 1 жовтня 2010 року по 30 червня 2013 року, висновки перевірки відображені в акті від 28.04.2014 № 155/21-03-22-01/37238536 (далі - акт № 155, акт перевірки).

Перевіркою було встановлено порушення позивачем:

- п.5.9. ст.5. п.6.1 ст.6 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 28 грудня 1994 року № 334/94-ВР (із змінами та доповненнями), в результаті чого завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у податкових періодах: за 2010 рік у сумі 1 038 939 грн., за І квартал 2011 року у сумі 286 203 грн.;

- п.135.1. п. 135.2 ст.135, пп.. 138.1.1 п. 138.1. п.138.2, 138.4 та п. 138.8 ст. 138, пп. 139.1.9 п.139.1 ст. 139, пп. 150.1 ст. 150, п.1 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України, в результаті чого занижено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в періоді, що перевірявся, у наступних податкових періодах: за II квартал 2011 року в сумі 1 622 396 грн., за 2012 рік у сум 2 957 432 грн., за 2013 рік у сумі 3 698 752 грн.;

- п.188.1 ст. 188, п. 198.1, п.п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 126 593 грн., в т.ч. по періодам: за квітень 2012 року в сумі 126 376 грн.; за квітень 2013 року в сумі 217 грн.;

- п.188.1 ст. 188. п. 198.1. п. 198.3. п. 198.6 ст. 198. п. 201.1 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено (завищено) податок на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню в періоді, що перевірявся, за листопад 2011 року на суму 12 714 грн.;

- пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49, п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України, в результаті несвоєчасного подання податкової звітності з ПДВ за травень 2011 року.

За висновками перевірки ДПІ у м. Херсоні прийняті податкові повідомлення-рішення від 12.05.2014:

№ НОМЕР_3, яким позивачеві зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток всього на 9603721,00 грн.;

№ НОМЕР_1, яким збільшено грошові зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем на 126593,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на 63467,00 грн.;

№ НОМЕР_2, якими позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за березень 2012 року на 12714,00 грн. із застуванням штрафних санкцій у сумі 6357,00 грн. за декларування завищеного бюджетного відшкодування.

Предметом спору при новому розгляді є правомірність та законність податкових повідомлень-рішень ДПІ у м. Херсоні від 12.05.2014 № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, оскільки податкове повідомлення-рішення від 12.05.2014 № НОМЕР_3 було скасовано попередніми судовими рішеннями, які набрали законної сили.

Вищий адміністративний суд України зазначив в ухвалі про те, що враховуючи законодавчі норми формування податкового кредиту, позивачу необхідно підтвердити податковий кредит податковими накладними, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Податкового кодексу України. Суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів, і вжити заходів до своєчасного їх подання. Відтак, для правильного вирішення спору судам необхідно з'ясувати характер та зміст операцій, які стали підставою для виникнення у позивача права на формування даних податкового обліку; дослідити всі первинні документи; встановити, за яких обставин і в який спосіб налагоджено господарські зв'язки між позивачем та його контрагентами; перевірити наявність у товариства ділової мети під час здійснення зазначених господарських операцій та з урахуванням встановлених обставин зробити вмотивований висновок. ВАСУ вказує на те, що судами попередніх інстанцій не надано належної правової оцінки доводам викладених контролюючим органом в акті перевірки від 28.04.2014 року № 155/21-03-22-01/37238536 щодо наявності постанови слідчого у кримінальному провадженні, де досліджуються обставини придбання та реєстрації в 2010-2012 роках ОСОБА_4 суб'єктів господарської діяльності, зокрема ПП "Алексгрупп" (т. 3 арк. справи 45-50). Відповідно до ч. 5 ст. 227 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Досліджуючи зміст акту перевірки суд встановив, що ДПІ у м. Херсоні дійшла до висновку про завищення податкового кредиту на суму 123239 грн., в тому числі за червень 2011 року на 14455 грн. (по господарським операціям з ПП "Алексгрупп"), за серпень 2011 року на суму 6500 грн. (по господарським операціям з ТОВ "Южтехстрой"), за жовтень 2011 року на 102067 грн. (по господарським операціям з ТОВ "Южтехстрой"), за березень 2013 року на суму 217 грн. (по господарським операціям з ТОВ "Маркет-Інвест").

Позивач задокументував придбання у І кварталі 2011 року у ТОВ "Южтехстрой" послуг з капітального ремонту згідно з договором підряду № 18 від 28.07.2011, предметом договору є роботи з капітального ремонту покрівлі будівель, які знаходяться за адресою м. Херсон, вул. Нафтовиків, 133. Факт виконання робіт підтверджується податковими накладними, актами виконаних робіт, довідками про вартість виконаних робіт, вартість робіт склала 651403 грн. (в т.ч. ПДВ 108567 грн.) сплачена постачальникам у безготівковому порядку (частина коштів надійшла у вигляді авансу в серпні 2011 року в сумі 39000 грн. (в т.ч. ПДВ 6500 грн.), роботи були виконані в жовтні 2011 року. Відповідач зазначає, що в актах приймання виконаних робіт № 1 від 18.10.2011, № 20 від 20.10.2011 відсутній підпис особи, яка прийняла роботи (замовника), яким є ТОВ "Херсонський тепличний комбінат". Також виявлено відсутність підпису замовника в довідках про вартість виконаних робіт від 18.10.2011 та від 20.10.2011.

При проведенні перевірки податкова інспекція використала акт Новокаховської ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області від 31.12.13 № 56/22/32618219 "Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ "Южтехстрой" щодо підтвердження господарських відносин з контрагентами-постачальниками та з контрагентами-покупцями за липень, серпень, листопад 2011 року", відомості якого свідчать про те, що ТОВ "Южтехстрой" за юридичною адресою з грудня 2013 року не знаходиться, остання звітність з податку на додану вартість до місцевої ДПІ надана за листопад 2013 року. За даними звітності форми №1 ДФ у ІV кварталі 2011 року у штаті підприємства працювало 8 чоловік. За даними бюро технічної інвентаризації, Бериславського РВ УМВС України в Херсонській області, УДАІ УМВС України в Херсонській області, управління Держгірпромнагляду по Херсонській області ТОВ "Южтехстрой" власного нерухомого майна, транспортних засобів та техніки у своєму розпорядженні не має. З цих причин відповідач вважає, що у виконавця послуг ТОВ "Южтехстрой" були відсутні умови для здійснення господарської діяльності з надання послуг, за даними відповідача відсутні такі умови і в контрагентів ТОВ "Южтехстрой". На підставі цієї інформації відповідач стверджує, що ТОВ "Южстехстрой" не мало в достатній кількості трудових ресурсів, необхідних для здійснення фінансово-господарської діяльності, відсутнє за місцезнаходженням та робить висновок про нереальність здійснення господарських операцій ТОВ "Южтехстрой". На думку відповідача, угоди укладені з контрагентами порушують публічний порядок, суперечать інтересам держави та суспільства, вчинені удавано з метою ухилення від сплати податків третіх осіб. Тому відповідач вважає, що дані, наведені позивачем у податковій звітності про обсяги придбання та формування податкового кредиту від ТОВ "Южтехстрой", є безпідставними, а складені по цим операціям бухгалтерські та податкові накладні такими, що не відповідають змісту господарських операцій. Також відповідач зазначає, що прокуратурою Херсонської області у 2011 році порушено кримінальну справу № 500068-11 по факту розкрадання бюджетних коштів службовими особами ТОВ "Южтехстрой" за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Таким чином, відповідач вважає завищеним податковий кредит на загальну суму 108567 грн. 17 коп., у т.ч. за серпень 2011 року - 6500 грн., за жовтень 2011 року на 102067 грн. 17 коп..

Перевіркою виявлено господарські відносини позивача у березні 2013 року з ТОВ "Маркет Інвест" по придбанню товару на суму 1085 грн., крім того ПДВ 217 грн. (10 л рапсолу) за видатковою накладною № 31203 від 12.03.2013, податковою накладною № 31203 від 12.03.2013, товар оплачено в безготівковому вигляді 12.03.13. В акті перевірки вказується про відсутність документів на транспортування товару, а також недоліки видаткової накладної - відсутній підпис та печатка того, хто отримав товар.

Досліджуючи господарські зв'язки позивача з ТОВ "Маркет Інвест", відповідач отримав від ДПІ у Печерському районі м. Києва акт від 06.12.2013 №2835/26-55-22-02/37813549 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Маркет Інвест" щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.02.2013 року по 30.06.2013 року". За цим актом ДПІ у Печерському районі м. Києва встановлено порушення ТОВ "Маркет Інвест" п. 187.1 ст. 187, п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України, що призвело до завищення податкових зобов'язань з ПДВ за перевірений період на загальну суму 2 773 388 грн. та завищення податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 1 554 346 грн.. ДПІ у Печерському районі м. Києва стверджує, що відповідно до висновку спеціаліста науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України у Дніпропетровській області підписи від імені директора ТОВ "Маркет Інвест" ОСОБА_5 на бухгалтерських та податкових документах, договорах та статутних документах виконані різними особами. З цих причин, враховуючи відсутність посадових осіб ТОВ "Маркет Інвест" за податковою адресою, податковий орган дійшов висновку, що діяльність ТОВ "Маркет Інвест" здійснена поза межами правового поля, без мети досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Цим суб'єктом господарювання до перевірки не надано первинних бухгалтерських та податкових документів, проведені заходи щодо наявності здійснення фінансово-господарської діяльності з підприємствами-постачальниками не підтверджують фактичного постачання товарів та послуг на адресу ТОВ "Маркет Інвест", що, на думку податкового органу, свідчить про відсутність взаєморозрахунків, тому підтвердження факту наявності фактичного руху активів відсутнє.

Перевіркою було виявлено, що позивач та ПП "Алексгрупп" уклали договір купівлі-продажу від 05.04.2011 № 1, відповідно до якого позивач отримав товар (аплауд, актофіт) у квітні, травні, червні 2011 року на загальну суму 136830 грн., крім того ПДВ склало 27366 грн., поставка оформлена видатковими накладними, документи щодо транспортування відсутні, ПП "Алексгрупп" видані позивачу податкові накладні Податковий кредит в сумі 5488 грн. липня 2011 року знятий актом перевірки ДПІ у м. Херсоні, податковий кредит серпня 2011 року відкоригований на суму 5888 грн. самостійно позивачем. Податковий кредит жовтня 2011 року за операціями з ПП "Алексгрупп" склав 8942 грн. 62 коп..

В акті перевірки зазначено, що ДПІ у м. Херсоні отримано постанову слідчого у кримінальному провадженні №0000141 про призначення документальної позапланової перевірки ТОВ "Херсонський тепличний комбінат", за змістом якої у вказаному кримінальному провадженні досліджуються обставини придбання та реєстрації в 2010-2012 роках ОСОБА_4 кількох суб'єктів господарської діяльності, а саме: ТОВ "СП Меркурі-Телеком", ПП "Алексгрупп" та ТОВ "ОСОБА_3 и К" з метою прикриття незаконної діяльності, пов'язаної із переведенням безготівкових грошових коштів у готівку, не маючи при цьому намірів здійснювати законну господарську діяльність. Допитаний в межах кримінального провадження в якості свідка ОСОБА_4 показав, що після перереєстрації на його ім'я вказаних підприємств він фактично ніякої участі у фінансово-господарській діяльності зазначених підприємств не брав. Податковим органом також встановлено, що ПП "Алексгрупп" за місцем реєстрації відсутнє, не має необхідних умов для здійснення господарської діяльності в частині купівлі, продажу, реалізації, зберігання та відвантаження ТМЦ та надання послуг чи здійснення робіт в силу відсутності відповідного персоналу, транспортних засобів, матеріальних ресурсів, що свідчить про відсутність у підприємства можливостей для виконання господарських зобов'язань та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов'язань.

Відповідач вважає, що за документами позивача з ТОВ "Маркет Інвест", ПП "Алексгрупп" та ТОВ "Южтехстрой" відображено господарські операції, які фактично не здійснювались, у цих постачальників не було підстав для декларування податкових зобов'язань (доходу від продажу) і, як наслідок, відображення цих показників у податковій звітності позивача та ПДВ.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно ст. 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

П. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 ПКУ передбачено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Порядок визначення суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України передбачені ст. 200 Податкового кодексу України. Так, згідно з п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом (п. 200.2. ст. 200 Податкового кодексу України). При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит визначено як суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. Згідно п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Доводити правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень. Разом з тим відповідно до принципу змагальності суб'єкт господарювання має спростувати доводи суб'єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється господарська діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Підпункт 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначає господарську діяльність як діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами. Господарські операції мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Судом досліджено реальність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами та встановлено наступне. ТОВ "Херсонський тепличний комбінат" є сільськогосподарським виробником, займається вирощуванням овочевих культур, тому придбані у ПП "Алексгруп" та ТОВ "Маркет Інвест" товари хімічного захисту рослин від шкідників (аплауд, актофіт, рапсол) використовувались в господарській діяльності.

На підтвердження фактичного здійснення господарських операцій з придбання товарів та робіт позивачем надано суду оборотно-сальдові відомості (т. 1 арк. справи 159-210), копії договору поставки, договору підряду, видаткових накладних, податкових накладних, які були отримані позивачем від продавців товарів, робіт, акти приймання виконаних робіт, докази оплати товарів, робіт.

Так, поставка товарів ПП "Алексгрупп" підтверджується договором № 1 від 05.04.2011, підписаним директором ПП ОСОБА_4 (т.1 арк. справи 123-124), податковими накладними № 28 від 15.04.2011, № 23 від 12.05.2011, № 49 від 24.05.2011, № 52 від 02.06.2011, № 27 від 20.07.2011, № 26 від 28.07.2011, № 37 від 09.08.2011, № 38 від 30.08.2011, № 27 від 07.09.2011. № 35 від 14.09.2011, № 21 від 18.10.2011, № 60 від 29.10.2011 (т. 2 арк. справи 149-161), банківськими виписками по рахунку позивача які підтверджують оплату товарів (т. 1 арк. справи 125-138), копіями видаткових накладних № 16 від 12.05.2011 року № 18 від 15.04.2011 року № 14 від 6.05.2011 року; № 28 від 20.06.2011 року, № 27 від 09.06.2011 року, № 31 від 20.07.2011 року, № 30 від 28.07.2011 року, № 89 від 09.08.2011 року № 92 від 30.08.2011 року, № 133 від 07.09.2011 року, № 141 від 14.09.2011 року, № 206 від 18.10.2011 року, № 245 від 31.10.2011 року (т. 3 арк. справи 136-148).

Господарські відносини позивача з ТОВ "Маркет-Інвест" підтверджено копією податкової накладної № 31203 від 12.03.2013 на суму ПДВ 217 грн., яка зі сторони постачальника підписана ОСОБА_5 (т. 2 арк. справи 145), копією видаткової накладної № 31203 від 12.03.2012 року, яку видано позивачу від ТОВ "Маркет-Інвест" (т. 3 арк. справи 149), ця видаткова накладна має підпис, прізвище та ініціали посадової особи (ОСОБА_5А.), підпис завірений печаткою ТОВ "Маркет-Інвест", зі сторони позивача є тільки відбиток печатки.

Позивачем надано суду докази використання в господарській діяльності придбаних товарів: акти списання препаратів, придбаних у ПП "Алексгрупп" та ТОВ "Маркет-Інвест": накладна вимога на відпуск (внутрішнє переміщення) від 29.03.13 № К, накладна вимога на відпуск (внутрішнє переміщення) №К, накладна вимога на відпуск (внутрішнє переміщення) №К, накладна вимога на відпуск (внутрішнє переміщення), №К; акт № 3 за березень 2013 року; накладна вимога на відпуск (внутрішнє переміщення) № К, накладна вимога на відпуск (внутрішнє переміщення) №К, акт № 3 за березень 2013 року; накладна вимога на відпуск (внутрішнє переміщення) від 30.04.13 № К, акт № 166 за квітень 2013 року; акт № 166 за квітень 2013 року; акт № 166 за квітень 2013 року; накладна вимога на відпуск (внутрішнє переміщення) від 31.05.2013 №К; акт № 186 за травень 2013 року; акт № 186 за травень 2013 року; накладна вимога на відпуск (внутрішнє переміщення) 27.06.2013 № К, акт № 202 за червень 2013 року; акт № 202 за червень 2013 року; накладна вимога на відпуск (внутрішнє переміщення) 31.07.2013 № К; акт № б/н за 31.07.2013 року, акт № б/н за 31.07.2013 року, накладна вимога на відпуск (внутрішнє переміщення) 30.08.2013 № К; акт № б/н за 30.08.2013 року; акт № б/н за 30.08.2013 року, накладна вимога на відпуск (внутрішнє переміщення) 30.09.13 № К; акт № б/н за 30.09.2013 року, акт № б/н за 30.09.2013 року, накладна вимога на відпуск (внутрішнє переміщення) 31.10.2013 № К; акт № б/н за 31.10.2013 року (т. 2 арк. справи 36- 73, 172-226).

Господарські операції придбання робіт у ТОВ "Южтехстрой" підтверджується договором підряду № 18 від 28.07.2011, підписаним від імені підрядника директором ОСОБА_6 (т. 1 арк. справи 139), податковими накладними № 25 від 20.10.2011, № 24 від 18.10.2011, 13 від 02.08.2011 (т. 2 арк. справи 146-148), банківськими виписками по рахунку позивача, які підтверджують оплату робіт (т. 1 арк. справи 140-141). Позивач надав суду копію довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат до договору підряду № 18 від 28.07.2011 та акти приймання виконаних будівельних робіт № 1 та № 2 від 28.07.2011 (т. 2 арк. справи 74-81, 162-171). В наданих актах приймання виконаних будівельних робіт та довідках дійсно відсутній підпис уповноваженої особи позивача. Позивач надав суду письмове пояснення бухгалтера ОСОБА_7 про те, що примірники актів прийомки виконаних робіт з ТОВ "Южтехстрой" з підписами посадової особи позивача були надіслані підряднику поштою, а в примірниках, які залишились у позивача, вона забула підписатись (т. 3 арк. справи 135). Також позивач надав суду докази наявності ліцензій на будівництво ТОВ "Южтехстрой" (витяг з офіційного сайту Держбудінспекції України), ліцензії видавались в 2012 році строком до вересня 2015 року. Представник позивача надав суду договір оренди приміщення за адресою м. Херсон, вул. Нафтовиків, 133, на якому виконувались роботи з ремонту покрівлі, та лист-погодження проведення ремонту покрівлі від власника будівлі (орендодавця) ПАТ АКБ "Індустріалбанк" від 28.07.2011 (т. 3 арк. справи 234238). Також надано докази звернення позивача до підрядника у листопаді 2012 рок для усунення дефектів ремонту покрівлі (т. 3 арк.справи 232, 233).

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16 липня 1999 року № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон № 996-XIV), Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. № 88 (далі - Положення № 88). Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку. За змістом частин першої та другої статті 9 Закону № 996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Видаткові накладні, оформлені на поставку товарів, є бухгалтерськими документами, які підтверджують факт поставки, вони оформлені з урахуванням вимог Закону № 996 та Положення № 88, та є підставою для відображення вартості придбаних товарів у складі валових витрат. Так само первинним бухгалтерськими документами є акти приймання виконаних робіт. Законом № 996 та Положенням № 88 встановлено вимоги до первинних документів, вони можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання: назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиниць виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Та обставина, що у видатковій накладній з ТОВ "Маркет-Інвест" та актах приймання виконаних робіт з ТОВ "Южтехстрой" не зазначено посади осіб позивача, які підписали ці документи, є помилками складання видаткової накладної та актів приймання виконаних робіт, які не позбавляють юридичної сили усього документа, та не є беззаперечною підставою для визнання документа неналежним доказом отримання податкового кредиту, оскільки зі змісту наданих суду документів видається за можливе ідентифікувати вчинену господарську операцію, крім того, ні позивач, ні його контрагенти не заперечують фактів передачі-отримання товарів, виконаних робіт. Про цю обставину свідчить і відображення всіх операцій в податковому обліку як позивача, так і його контрагентів. Що стосується відсутності прізвищ, ініціалів осіб, які підписали документи, то ці реквізити не є обов'язковими для первинного бухгалтерського документа. Про те, що формальні помилки в первинних документах не є вирішальною ознакою безтоварності здійснених господарських операцій зазначено в ухвалі Вищого адміністративного суду у справі № К/800/1217/13 від 11.02.2015.

Також суд приймає до уваги, що для включення відповідних сум податку до податкового кредиту мають значення не видаткові накладні та акти приймання виконаних робіт, а податкові накладні, видані належним чином зареєстрованим платником ПДВ, та відповідно відображення цим платником задекларованого податку на додану вартість в розділі "Податкові зобов'язання" декларацій з податку на додану вартість та сплати задекларованих зобов'язань.

Щодо транспортування товарів, то суду надано письмові пояснення керівника ТОВ "Херсонський тепличний комбінат" ОСОБА_8 про те, що придбаний у ТОВ "Маркет Інвест" товар був доставлений через "ОСОБА_7 пошту". Щодо товарів, придбаних у ПП "Алексгрупп", то вони придбавались за адресою м. Херсон, Миколаївське шосе, будівля "Фольсфагенцентр", та доставлялись самовивезенням на власному автомобілі директора в коробках та каністрах ємністю від 5 до 20 літрів (т. 3 арк. справи 228). Правилами перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердж. наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, встановлено, що товарно-транспортна накладна це єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи. Відсутність ТТН на транспортування продукції не може автоматично свідчити про безтоварність продажу такої продукції за наявності інших належних доказів. На думку ВАСУ (ухвала від 06.04.2016 р. у справі № К/800/63317/14), чинним законодавством України передбачено обов'язковість ТТН лише у випадку надання послуг з перевезення. Товарно-транспортна накладна є обов'язковим документом для водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах. Якщо ж юридична особа здійснює вантажні перевезення для власних потреб, то наявність товарно-транспортної накладної не вимагається, а достатньо наявності видаткової накладної або іншого документу, що підтверджує право власності на вантаж. Тому відсутність оформлених ТТН не можна ставити у вину позивача, оскільки ТТН не є для нього первинним бухгалтерським документом.

Доводи відповідача, який заперечує правомірність формування ТОВ "Херсонський тепличний комбінат" ґрунтуються на актах про неможливість проведення зустрічних звірок контрагентів позивача. Наданий суду акт ДПІ у Печерському районі м. Києва акт від 06.12.2013 №2835/26-55-22-02/37813549 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Маркет Інвест" щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.02.2013 року по 30.06.2013 року" (т. 1 арк. справи 233) складений без участі та відома посадових осіб товариства, оскільки за податковою адресою (м. Київ, бульв. Лесі Українки, 15а) на момент звірки товариство не знайдено податковою службою. В даному акті ДПІ у Печерському районі м. Києва стверджує, що отримало висновок спеціаліста науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України у Дніпропетровській області підписи від імені директора ТОВ "Маркет Інвест" ОСОБА_5 на бухгалтерських та податкових документах, договорах та статутних документах виконані різними особами. Суд критично сприймає посилання відповідача на висновок експерта, оскільки юридичний статус такого висновку неможливо визначити, тобто чи був добутий у визначений процесуальним законодавством спосіб цей доказ, не вказано, хто звертався до цього спеціаліста та яким чином були добуті зразки підписів, оскільки не надано доказів наявності кримінальної справи, вироку суду на підтвердження здійснення фіктивного підприємництва ТОВ «Маркет-Інвест» або його посадових осіб. Не надано також самого висновку експерта.

Також Херсонська ОДПІ надала суду копію акта Новокаховської ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області від 31.12.13 № 56/22/32618219 "Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ "Южтехстрой" щодо підтвердження господарських відносин з контрагентами-постачальниками та з контрагентами-покупцями за липень, серпень, листопад 2011 року" (т. 1 арк. справи 238-246), відомості якого свідчать про те, що фактичне місцезнаходження юридичної особи та директора товариства ОСОБА_6 не встановлено. ТОВ "Южтехстрой" за юридичною адресою з грудня 2013 року не знаходиться. За даними звітності форми №1ДФ у ІV кварталі 2011 року у штаті підприємства працювало 8 чоловік. Остання звітність ПДВ надана за листопад 2013 року. ТОВ "Южтехстрой" власного нерухомого майна, транспортних засобів та техніки у своєму розпорядженні не має. З цих причин відповідач вважає, що у виконавця послуг ТОВ "Южтехстрой" були відсутні умови для здійснення господарської діяльності з надання послуг, за даними відповідача відсутні такі умови і в контрагентів ТОВ "Южтехстрой". Також відповідач зазначає, що прокуратурою Херсонської області у 2011 році порушено кримінальну справу № 500068-11 по факту розкрадання бюджетних коштів службовими особами ТОВ "Южтехстрой" за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Слід зазначити, що доводи відповідача про відсутність у ТОВ "Южтехстрой" оснвоних засобі, техніки, транспорту для здійснення господарської діяльності не спростовують обставин здійснення господарських операцій з позивачем, адже така діяльність може здійснюватися не лише за рахунок власних ресурсів, але й за рахунок ресурсів, що належать іншим особам (найманих ресурсів), а доводи про неможливість станом на дату проведення зустрічної звірки встановити фактичне місцезнаходження постачальника за юридичною адресою, не свідчать про неможливість виконання вказаним підприємством своїх зобов'язань в на момент вчинення господарських операцій з позивачем. Згідно із вимогами законодавства належним доказом відсутності підприємства за місцезнаходженням є наявність запису в Єдиному державному реєстрі фізичних осіб - підприємців та юридичних осіб. Відповідного витягу з реєстру з наявністю такого запису податковим органом не надано. Суд приймає до уваги, що зустрічну звірку податкова служба намагалась здійснити через два роки після вчинення спірних операцій. Крім того, складенням акту про неможливість проведення зустрічної звірки фіксується факт наявності перешкод для здійснення податкового контролю органом державної податкової служби щодо платника, і реальність господарських операції такого платника предметом перевірки не є. Відповідач не пояснив, чому керівник даного підприємства ОСОБА_6 не був опитаний щодо обставин господарської діяльності товариства, а також чи встановлено його місцезнаходження.

В той же час відповідачем надано суду копію декларації ТОВ "Южтехстрой" за жовтень 2011 року з додатком 5, з яких вбачається, що даний платник податків відобразив в розділі "Податкові зобов'язання" господарську операцію з позивачем в сумі 102067 грн. 17 коп. ПДВ (т. 3 арк. справи 183, 184).

Відповідач надав суду акт від 31.10.2011 № 58/15-2/35788359 про неможливість підтвердження факту реального здійснення господарських операцій суб'єкта господарювання ПП "АЛЕКСГРУПП" щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків у вересні 2010 року, березні 2011 року, червні-липні 2011 року (т. 3 арк.справи189-192), з якого вбачається, що за червень 2011 року даний платник податків подавав декларацію з ПДВ з показниками господарської діяльності, також наведені відомості опитування ОСОБА_4, який є директором підприємства, та здійснений висновок про формальне виконання обов'язків директора.

Надана суду податкова декларація ПП "Алексгрупп" з ПДВ за червень 2011 року (т. 3 арк. справи 186-189) свідчить про те, що в розділі податкові зобов'язання додатку 5 до декларації відображені зобов'язання з ПДВ на суму 14454 грн. 50 коп. за операціями з позивачем.

Суд також приймає до уваги, що договір купівлі-продажу препаратів (засобів захисту рослин) укладено між сторонами 05.04.2011 року та 21.10.2011 року в той час, як відомості про кримінальне провадження внесено до реєстру від 11.01.2013 року, тобто майже через два роки після здійсненої господарської операції. На час укладення договорів згідно витягу з ЄДРПОУ підприємство не значилось та не значиться на даний час як таке, що перебуває в стані припинення або є припиненим чи ліквідованим.

Суд ухвалами від 22.02.2017, від 18.05.2017 зобов'язував відповідача надати відомості щодо кримінальної справи, яку було порушено відносно посадових осіб ПП "Алексгрупп" справа № 0000141), повідомити результати розслідування кримінальної справи № 500068-11 по факту розкрадання бюджетних коштів службовими особами ТОВ "Южтехстрой", надати копію допиту свідка ОСОБА_4 Вимоги суду не були виконані. Тому суд не бере до уваги посилання відповідача на наявність кримінальних проваджень та встановлені в межах цього провадження обставини, оскільки з моменту повідомлення відповідачем щодо цих кримінальних проваджень пройшло достатньо часу, і у відповідача були можливості виявити в якому стані кримінальні справи знаходяться, чи є відповідні вироки суду або інші постави по кримінальним справам. Одного лише посилання на існування в 2014 році кримінальних справ є недостатнім для встановлення наявності умислу у посадових осіб контрагентів щодо вчинення дій з метою порушення податкового законодавства, в тому числі при здійсненні господарських операцій з ТОВ "Херсонський тепличний комбінат". Безтоварність (нереальність) або фіктивність господарських операцій з придбання платником податку товару робіт, має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи позивача про існування інших судових рішень, в яких суди також досліджували господарські відносини ПП "Алексгрупп", суд вважає такими, що не відносяться до даного спору, та не мають преюдиціального значення, оскільки позивач не брав участь в розгляді цих справ.

При вирішенні податкових спорів презюмується добросовісність платника податку, і, відповідно, обґрунтованість отриманої ним податкової вигоди (тобто зменшення податкового зобов'язання). Однак податковий орган може довести, що отримана платником податку податкова вигода є необґрунтованою. Так, податкова вигода може бути необґрунтованою, зокрема, якщо для цілей оподаткування враховані операції не у відповідності з їх дійсною економічною метою чи враховані операції не обумовлені розумними економічними чи іншими причинами (метою ділового характеру). При цьому діловою метою діяльності платника податку може бути отримання економічного ефекту, однак податкова вигода не є самостійною діловою метою. Необґрунтованість податкової вигоди настає у разі використання платником штучних форм господарської діяльності, які не відповідають дійсному економічному змісту господарської операції, з метою одержання податкової економії без відповідних економічних підстав.

Використання платником нелегальних способів ухилення від оподаткування податковою відповідачем не доведено, надані відповідачем докази не підтверджують скоєння позивачем податкового правопорушення, яке зумовлює позбавлення його права на податковий кредит за операціями із вказаними контрагентами. Нарахування податків не можуть ґрунтуватись на підставі лише даних, які містяться в інформаційних базах податкової, без врахування даних первинних документів, а зміст податкових інформацій свідчить, що жодні первинні документи бухгалтерського обліку чи податкової звітності підприємств-постачальників товарів, робіт при цьому не досліджувалися.

Висновки, викладені в акті перевірки, порушують закріплений в Конституції України принцип персональної відповідальності, відповідно до якого суб'єкт господарювання не може нести відповідальності за дії своїх контрагентів, а може бути притягнений до юридичної відповідальності лише за власні правопорушення. Лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними платниками податків з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями, може свідчити про податкові порушення.

З урахуванням закріпленої в ст.204 ЦК України презумпції правомірності правочину, а також враховуючи вимоги ст.71 КАС України, за якою обов'язок доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень покладається на такого суб'єкта, Херсонська ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області повинна надати суду належні та достовірні докази своїх тверджень про те, що задекларовані позивачем операції з придбання товарів, робіт в реальності не виконувались, а мало місце лише документування цих операцій без фактичної передачі товарів, робіт суб'єктами господарювання, які вказані в первинних документах. А оскільки такі дії мають злочинний характер, то доказом їх вчинення може бути лише відповідне рішення, винесене в порядку кримінально-процесуального судочинства. Однак відповідач не надає докази притягнення будь-кого до відповідальності за такі дії.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновків про помилковість доводів відповідача щодо заниження позивачем податку на додану вартість, та, відповідно, про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167 КАС України, суд

постановив:

Задовольнити адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонський тепличний комбінат".

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області від 12.05.2014 року № та №.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 23 червня 2017 р.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 8.3.3