Справа № 548/830/16-а
Суддя: Миркушіна Н. С.
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/548/17/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.05.2017 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Миркушіної Н.С.,

при секретарі - Листопад В.Л.,

за участю адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол адміністративний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради Полтавської області, третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_4 про визнання нечинним та скасування рішення органу місцевого самоврядування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 міської ради Полтавської області, третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_4 про визнання нечинним та скасування рішення органу місцевого самоврядування.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона ОСОБА_2, придбала в особисту власність квартиру № 6 в будинку по вул. Гоголя, 5 в м. Хорол, одночасно з господарськими спорудами, а саме: сараю, гаражу та огорожі, що підтверджується договором купівлі-продажу від 10 березня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3 районного нотаріального округу і внесено в реєстр за № 282.

Будинок № 5 по вул. Гоголя в м. Хорол має 2 поверхи, 2 підїзди, 8 квартир та

прибудинкову територію наведену у викопіюванні з плану м. Хорол, посвідченого

підписом районного архітектору ОСОБА_5, а на місцевості ця територія виділена металевою огорожею.

На початку жовтня 2014 року позивачка випадково дізналась, що 59 сесія ОСОБА_3 міської ради шостого скликання своїм рішенням № 366 від 29.09.2014 року дала дозвіл ОСОБА_4,яка проживає в квартирі № 29 житлового будинку по вул. К. Маркса, 29, на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею близько 0,0031 га. для будівництва та обслуговування господарської будівлі (сараю) для надання в оренду із земель багатоквартирної житлової забудови, а простими словами - дала дозвіл будувати господарську споруду (сарай) на прибудинковій території житлового будинку № 5 по вул. Гоголя, яка не може виділятись для подібних цілей.

З цього приводу позивачка звернулась до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів, передбачений чинним законодавством термін, але ухвалою Хорольського районного суду від 01.03.2016 року її позов залишено без розглядом по причині неявки позивачки та неявки її представника до суду.

Враховуючи, що за таких умов строки звернення до суду не пропущені і

дозволяється повторне звернення до суду, позивачка ОСОБА_2, подала повторний позов за захистом своїх прав та інтересів, виходячи з того, що рішення № 366 є незаконним.

Позивачка зазначає, що про те, що вказане рішення органу місцевого самоврядування являється незаконним і вочевидь порушує права жителів будинку № 5 по вул. Гоголя в м. Хорол, а тому власники квартир в указаному будинку, свідчить перш за все той факт, що мешканці цього будинку звертались зі скаргою до міського голови ОСОБА_6, але це звернення було проігнороване про що свідчить рішення 60 сесії міської ради шостого скликання № 436 від 24.10.2014 року, згідно якого рішення № 366 від 29.09.2014 року залишено в силі.

Користуючись бездіяльністю та відвертою безвідповідальністю органу місцевого самоврядування ОСОБА_4 самовільно вже звела на прибудинковій території житлового будинку по вул. Гоголя, 5 в м. Хорол господарську споруду, але не сарай, а гараж та таким чином, що він розташувався за 4,2 метри від житлового будинку № 5, в якому на першому поверсі розташована належна позивачці квартира № 6 та впритул до її гаража, що призводить до його руйнації.

Аналіз правових норм, які регулюють вказані обставини дає позивачці право ствердити, про порушення вимог чинного законодавства та положень підзаконних нормативних актів органом місцевого самоврядування при прийнятті рішення № 366 від 29.09.2014 року, що порушує позивачки права та інтереси, як власника квартири в будинку № 5 та звернутись за захистом порушених прав до суду.

Прибудинкова земельна ділянка може використовуватись для забезпечення ефективного утримання та експлуатації житлового будинку, якій розташований на вказаній земельній ділянці, а тому дозвіл ОСОБА_4, яка проживає на іншій вулиці, в іншому будинку, на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею близько 0,0031 га. для будівництва та обслуговування господарської будівлі (сараю) для надання в оренду із земель багатоквартирної житлової забудови позивачка вважає, що є грубим порушенням цієї норми.

В рішенні сесії № 366 від 29.09.2014 року відверто проігноровано вказану норму ст. 38 ЗК України, оскільки було надано дозвіл на користування землями житлової та громадської забудови окремій особі, яка навіть не проживає в указаному будинку, а не використані для потреб загального користування.

При цьому в рішенні № 366 від 29.09.2014 року не наведені жодні правові підстави з посилання на визначену норму матеріального права, якою передбачена можливість надання дозволу ОСОБА_4 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею близько 0,0031 га. для будівництва та обслуговування господарської будівлі (сараю) для надання в оренду із земель багатоквартирної житлової забудови.

Подібним чином посилаючись в рішенні № 366 на норми Земельного Кодексу України, а саме ст. ст. 12, 40, 42, 93, 123, 124, 134, орган місцевого самоврядування не розкриває суть цих норм і не вказує, яким чином наведені норми ЗК України, які регулюють загальні питання земельних відносин, узгоджуються з рішенням щодо надання дозволу ОСОБА_4 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної дянки загальною площею близько 0,0031 та. для будівництва та обслуговування господарської будівлі (сараю) для надання в оренду із земель багатоквартирної житлової забудови.

Зокрема, сесія міської ради, посилаючись на ст. 42 ЗК України, в якій прямо вказано, що земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками, в рішення № 366 не вказує відношення гр-ки ОСОБА_4, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, до питань управління будинком № 5 по вул. Гоголя в м. Хорол.

Зокрема позивачка вказує, що обходить мовчанням сесія міської ради і той факт, що в будинку по вул. Гоголя, 5 наявні приватизовані квартири, в тому числі і належна позивачці квартира № 6, а тому порядок використання земельної ділянки визначаються співвласниками вказаного житлового линку, до яких ОСОБА_4 також не відноситься.

А в ст. 151 ЗК України, про існування якої в рішенні взагалі не зазначено, прямо вказано, що особи, зацікавлені у виборі земельної ділянки, зобовязані погодити всі питання із землекористувачами, а такими є співвласники приватизованих житлових квартир в будинку № 5 по вул. Гоголя в м. Хорол.

Всі ці та інші питання залишені рішенням сесії без розгляду та оцінки і свідчать про ігнорування вказаних норм чинного законодавства та ігнорування інтересів власників квартир в будинку № 5 по вул. Гоголя в м. Хорол, а особливо інтересів позивачки ОСОБА_2, як власниці квартири № 6, яка розташована на першому поверсі та на відстані, яка існуючими нормами є неприпустимою, що є підставою для визнання такого рішення нечинним, в зв"язку з чим позивачка і звернулася до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та прохав їх задоволити з підстав наведених в позові.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 міської ради Полтавської області ОСОБА_7 просив у задоволенні позову відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Третя особа ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_8 прохали суд відмовити у задоволенні позову.

Суд, врахувавши позиції сторін, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити за безпідставністю, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст.2 КАС України: завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст.71 КАС України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 є власником квартири № 6 в будинку по вул. Гоголя, 5 в м. Хорол, що підтверджується договором купівлі-продажу від 10 березня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3 районного нотаріального округу і внесено в реєстр за № 282.

Як вбачається із рішення 59 сесія ОСОБА_3 міської ради шостого скликання своїм рішенням № 366 від 29.09.2014 року дано дозвіл ОСОБА_4,яка проживає в квартирі № 29 житлового будинку по вул. К. Маркса, 29, на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею близько 0,0031 га. для будівництва та обслуговування господарської будівлі (сараю) .

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивачка звернулась до суду із даним позовом.

У відповідності зі ст. 12 Земельного Кодексу України, відповідно до якої до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян чи юридичних осіб, а також надання земельних ділянок із земель комунальної власності, вирішення земельних спорів, вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Згідно з вимогами п. 12 розділу 10 Земельного кодексу України, до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Статтею 40 ЗК України передбачено право громадян України на отримання безоплатно у власність або на умовах оренди земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, в межах норм, визначених цим Кодексом, за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Статями 12, 122 ЗК України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належать, зокрема, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб для усіх потреб, відповідно до цього Кодексу.

Згідно з ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, в межах їх повноважень.

Крім цього, згідно з п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішується питання регулювання земельних відносин.

Норми безоплатної передачі земельних ділянок, в тому числі для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, визначені статтею 121 ЗК України, а порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений статтею 118 ЗК України.

Таким чином, законодавчими нормами передбачено, що вирішення питання щодо безоплатної передачі громадянину України земельної ділянки із земель державної або комунальної власності на відповідній території належить до виключної компетенції місцевої ради як органу місцевого самоврядування.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного позивачкою рішення відповідача , як органу місцевого самоврядування таке рішення було прийнято на 59 сесії ОСОБА_3 міської ради Полтавської області ухвали були прийняті на сесіях Львівської міської ради, шляхом голосування, за результатами розгляду відповідної заяви ОСОБА_4

Суд дійшов до обґрунтованого висновку про те, що спірне рішення ОСОБА_3 міської ради було прийняте на підставі, в межах повноважень та у визначений законом спосіб, у зв'язку з чим позовні вимоги про визнання нечинним та скасування рішення органу місцевого самоврядування є безпідставними.

Житловий будинок в м. Хорол, по вул. Гоголя, 5 є багатоквартирним житловим будинком.

Відповідно до ст. 42 Земельного кодексу України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

У разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування об'єднанню власників. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди і а прибудинкові території, визначається співвласниками.

У відповідності до ст. 1 п. 4 Закону України " Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Таким чином, вказаними нормами передбачено, що земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території належать до державної або комунальної власності. Такі земельні ділянки можуть надаватись в користування лише підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками, або ж передаватись безоплатно у власність чи у користування об'єднанню власників, в разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку. Порядок використання таких земельних ділянок визначається співвласниками будинку лише тоді, коли відповідна земельна ділянка передана їм, тобто співвласникам будинку в особі Об'єднання співвласників.

В матеріалах справи відсутні докази того, що розглядувана земельня ділянка площою 0,0031 га до прийняття спірного рішення ОСОБА_3 міської ради від 29.09.2014 року передавалась у визначеному законом порядку співвласникам житлового багатоквартирного будинку по вул. Гоголя, 5 в тому числі позивачці, чи належали до прибудинкової території цього будинку,а тому дії органу місцевого самоврядування не порушили їхніх прав.

Згідно з ч. 4 ст. 42 ЗК України, розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі проектів розподілу території кварталу, мікрорайону та відповідної землевпорядної документації.

У зв'язку з наведеним, суд відхиляє доводи позивачки про те, що для прийняття ОСОБА_3 міською радою спірного рішення № 366 від 29.09.2014 року потребувалась згода усіх мешканців житлового багатоквартирного будинку по вул. Гоголя, 5 в м. Хорол, Полтавської області.

Спірне рішення ОСОБА_3 міської ради прийняте у відповідності до вимог чинного законодавства, тобто в межах повноважень так у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення, та з дотриманням принципу рівності перед законом.

На підставі викладеного , керуючись ст. ст. 19 Конституції України, ст. 42 ЗК України, ст. 2, ст. 7-11, ст. 17-20, ст. 69-72, ст. 86, ст. 94, ст. 122-154, ст. 158-163, ст. 167, ст. 185, ст. 186, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради Полтавської області, третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_4 про визнання нечинним та скасування рішення органу місцевого самоврядування відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_3 районний Полтавської області суд протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Го л о в у ю ч и й: