Справа № 308/11494/16-а
Суддя: Фазикош О. В.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Рабош А.О., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю ОСОБА_3 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю ОСОБА_3 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Позов мотивує тим, що 27 жовтня 2016 року ОСОБА_1 отримала постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 52714316 від 21 жовтня 2016року. 31 жовтня 2016 року позивач звернулась з заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, так-як їй було незрозуміло у звязку з чим у неї виник борг в сумі 13600.00 гривень. Ознайомившись з матеріалами, 1 листопада 2016 року позивачуі стало відомо, що відносно неї складено постанову про притягнення до відповідальності, відповідачем, за встановлені правопорушення, передбачені ст. 96 КУпАП, від 30 вересня 2016 року.

З постановою, та процедурою прийняття рішення позивач не згідна. Строк для оскарження просить обліковувати з 1 листопада 2016 року, тобто з тих пір як їй стало відомо про таку. Вважає що постанова № 9, уповноваженим представником, складена з порушенням КУпАП, в частині встановленій ст. 254, 268, ст.277-2, ч.3.ст.278 кодексу.

ОСОБА_1 вказує, що згідно матеріалів адміністративної справи, з якими позивач ознайомилась в ДВС, випливає, що 16.09.2016р. відносно неї відповідачем складено Акт перевірки дотримання вимог у сфері містобудування, та Протокол № 3В. Вказаними документами описано обставини у звязку з якими уповноважений орган, має право притягати до відповідальності, за правопорушення, відповідальність за які встановлена ст. 96 КУпАП. (Порушення вимог законодавства, будівельних норм, держстандартів, і правил під час будівництва). Та в яких зазначено, що позивачем без отримання окремого дозволу здійснено добудову до власних приміщень за адресою АДРЕСА_1. З цього приводу, зазначає позивач, що так дійсно 16.09.2016 р. за адресою м. Ужгород вул. Богомольця 18/22, відповідачем здійснювалась перевірка дотримання вимог законодавства. При цьому складались окремі процесуальні документи, які було надано ОСОБА_1 на підпис, але які остання відмовилась підписати поки їй не нададуть копію таких документів, як це встановлено ст. 254 КУпАП. При цьому відповідачем, за допомогою двох свідків було зафіксовано, що позивач відмовилась від підписів, копії документів позивачу не надали, та усно її проінформовано, що позивачу надійде повідомлення про час та місце розгляду адмінматеріалів, за наслідками розгляду яких буде винесено постанову.

Також позивач зазначає, що у протоколі з цього приводу зазначено, «від підпису відмовилась», але, як вона могла підписатись що отримала примірник протоколу, коли такий не отримала.

21 вересня 2016 року позивач отримала лист, відповідно якого її інформували що в четвер в 12.00 (без точної дати) відбудеться зясування обставин по справі самовільного будівництва. 21.09.2016р. була середа, тому наступного дня в четвер, позивач зявилась за адресою відповідача, м. Ужгород, вул. Небесної сотні 4, в 12.00. та пробула там до 13.00. в подальшому у звязку з тим що у неї були інші справи, а згідно розпорядку трудового дня в відділі ДАБК, обідня перерва, позивач не дочекавшись розумних пояснень пішла у своїх справах.

Ознайомившись з матеріалами справи в ДВС, позивач зрозуміла що 30.09.2016р., це не четвер а пятниця, через тиждень, відносно неї було винесено постанову по адміністративній справі за порушення вимог встановлених ст. 96 КУпАП. та накладено штраф в сумі 6800.00 гривень. В подальшому у звязку з тим що позивачкою не було сплачено штраф протягом 15 днів в порядку встановленому ст. 308 КУпАП сума штрафу була збільшена вдвічі та дорівнює 13600.00 грн.

При цьому, відповідно відомостей постанови, копія постанови позивачкою не одержана, поштою не надсилалась, при прийнятті рішення вона присутня не була. В постанові, яка подана в ДВС як виконавчий документ, відсутня відмітка, з якого числа вона набула законної сили.

Таким чином, вказує ОСОБА_1, внаслідок порушень КУпАП, що допущені відповідачем при складанні протоколу, та винесенні постанови, які виявились у тому що позивачу не надали в порядку встановленому ст. 254 КУпАП примірник протоколу, її не проінформували у встановленому ст. 268, ст. 277-2, ч. 3 ст. 278 КУпАП порядку про час та місце розгляду адмінматеріалів, не надано можливості надати пояснення, їй не було вчасно у встановленому порядку надіслано постанову № 9 від 30.09.2016р., до неї на сьогоднішній день може бути застосовано санкцію в вигляді штрафу в сумі 13600,00 гривень, при тому що позивачу не було надано можливість скористатись правами встановленими ст. 268 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене позивач вважає, що постанова № 9 про адміністративне правопорушення від 30 вересня 2016 року винесена з порушеннями її прав та чинного законодавства України, є необґрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню, у звязку з чим просить поновити строк для оскарження постанови № 9 від 30.09.2016р. та скасувати постанову № 9 від 30.09.2016 р. яка винесена начальником відділу державного архітектурно-будівельного контролю Ужгородської міської ради ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1

Відповідач подав на адресу суду заперечення проти позову в якому вказує, що позовну заяву вважає безпідставною та не обґрунтованою враховуючи наступне. До відділу ДАБК 10.08.2016 року надійшла колективна скарга від мешканців будинку по вул. Богомольця 18/22, щодо незаконного будівництва за адресою: м. Ужгород, вул. Богомольця, 18/22. 19.09.2016 року працівниками відділу ДАБК була проведена позапланова перевірка, про що було складено відповідний наказ та направлення. При цьому було встановлено, що власником квартири № 24, по вул. Богомольця 18/22, якою є гр. ОСОБА_1, здійснено прибудову до будинку без реєстрування декларації про початок виконання будівельних робіт, без отриманих містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки та без договору оренди земельної ділянки, що є порушенням ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

У відповідності до п. 11 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» № 553 від 23 травня 2011 року, посадові особи інспекцій під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом. За результатами перевірки було складено відповідний акт, припис та протокол. При поданні позивачу на ознайомлення та для підпису зазначених матеріалів гр. ОСОБА_1 підписувати що-небудь відмовилась мотивуючи це тим, що їй незрозуміло те, що там написано та намагалася перекопати працівників, що вона має право отримати відповідні матеріали без підпису, для ознайомлення вдома, після чого вони будуть підписані. Позивачу роз'яснено, що такого не передбачено законом та відповідно до п. 21 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» № 553 від 23 травня 2011 року «у разі відмови субєкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа інспекції робить у акті відповідний запис». У зв'язку з відмовою позивача від підпису внесено відповідний запис до акту та припису, що також було засвідчено двома підписами свідків. Відділом ДАБК також було складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначається час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. В зазначеному протоколі позивач відмовився від підпису, що було засвідчено двома підписами свідків.

19.09.2016 року гр. ОСОБА_1 направлено листа з проханням прибути 22.09.2016 року до відділу ДАБК Ужгородської міської ради щодо з'ясування справи та передачі їй матеріалів. На прохання позивач прибув, але від передання матеріалів під підпис відмовився.

Відповідно до п. 16 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку накладання штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» від 06.04.1995р. № 224, у редакції постанови КМУ від 2 жовтня 2013р. № 735, відділом ДАБК 30.09.2016 року після зясування всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та керуючись ст. 96 КУпАП винесено постанову № 9 від 30.09.2016 року про накладення штрафу в розмірі 6800 щодо гр. ОСОБА_1 Дана штрафна санкція за порушення вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил під час будівництва, передбачена ч. 7 ст. 96 КУпАП діяння, передбачені частиною шостою цієї статті, вчинені щодо об'єктів II категорії складності, тягнуть за собою накладення штрафу від чотирьохсот до п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

04.10.2016 року всі матеріали справи надіслані позивачу рекомендованим листом поштовим відправленням, однак протягом тривалого часу за даним листом ніхто не зявлявся, у зв'язку з чим 05.11.2016 року він був повернутий відповідачу.

Відповідач вказує, що позивач не заперечує вчинення адміністративного правопорушення, що підтверджується заявою від 18.10.2016 року та мав на меті добровільно виконати накладені на нього штрафні санкції.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 під час розгляду справи у судовому засіданні заявлені у позовній заяві вимоги підтримали у повному обсязі, просили таку задовольнити.

Відповідач начальник відділу державного архітектурно-будівельного контролю ОСОБА_3 в судовому засіданні, просила суд відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1, у звязку із зазначеним у письмовому запереченні проти позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, повно і всебічно зясувавши обставини, на які особи, які беруть участь у справі посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова особа чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних та юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно ст. 18 ч. 1 п. 2 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси. У випадку, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєкт владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 171-2 КАС України.

Судом встановлено, що 10.08.2016 року до відділу ДАБК Ужгородської міської ради надійшла колективна скарга від мешканців будинку по вул. Богомольця 18/22, щодо незаконного будівництва за адресою: м. Ужгород, вул. Богомольця, 18/22.

16.09.2016 року працівниками відділу ДАБК була проведена позапланова перевірка, про що було складено відповідний наказ та направлення.

При цьому було встановлено, що власником квартири № 24, по вул. Богомольця 18/22, якою є гр. ОСОБА_1, здійснено прибудову до будинку без реєстрування декларації про початок виконання будівельних робіт, без отриманих містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки та без договору оренди земельної ділянки, що є порушенням ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За результатом перевірки позивача ОСОБА_4 спеціалістом (інспектором) ОСОБА_5 та начальником відділу ДАБК ОСОБА_3 складено акт перевірки щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 19.09.2016 року.

На підставі висновків акту перевірки відповідачем винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 19.09.2016 року, яким вимагалося у термін до кінця 2016 року ОСОБА_1 усунути допущені порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності у встановленому законодавством порядку.

Крім того, стосовно ОСОБА_1 складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 19.09.2016 року, на підставі якого, з урахуванням акту перевірки від 19.09.2016 року, прийнято начальником відділу державного архітектурно-будівельного контролю ОСОБА_3 оскаржувану постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 30.09.2016 року №9, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 96 та накладено штраф у сумі 6800,00 грн.

Не погоджуючись з вказаними діями відповідача щодо складання постанови про накладення штрафу, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

ОСОБА_1 вказує що визнає вчинення адміністративного правопорушення, проте зазначає, що внаслідок порушень КУпАП, що були допущені відповідачем при складанні протоколу, та винесенні постанови, які виявились у тому що позивачу не надали в порядку встановленому ст. 254 КУпАП примірник протоколу, її не проінформували у встановленому ст. 268, ст. 277-2, ч. 3 ст. 278 КУпАП порядку про час та місце розгляду адмінматеріалів, не надано можливості надати пояснення, їй не було вчасно у встановленому порядку надіслано постанову № 9 від 30.09.2016р..

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Стаття 33 КУпАП встановлює, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно частини 1, 2 статті 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Стаття 268 КУпАП визначає права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За приписами п.п. 1 п. 2 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції.

У п. 13 Порядку визначено, що суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки. Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль (п. 18 Порядку).

Пунктами 16, 18, 19 Порядку № 553 встановлено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в інспекції. Акт перевірки підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. Припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в інспекції, а інший надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Відповідно до пункту 9 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Про вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю, які згідно з функціональними обов'язками здійснюють державний архітектурно-будівельний контроль (далі - уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю), складають протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (п. 9 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1995 року № 244).

Згідно п. 13 Порядку № 244, протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності підписується особою, яка його склала, суб'єктом містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а також свідками (у разі наявності). У разі відмови суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, від підписання протоколу або ознайомлення з ним уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, що складає протокол, робить про це відповідну відмітку в ньому. Суб'єкт містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які є його невід'ємною частиною, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Відповідно до п. 14 Порядку № 244, під час складання протоколу уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, що складає протокол, роз'яснює суб'єкту містобудування, який притягається до відповідальності, його права та обов'язки, передбачені Законом та цим Порядком. До протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності можуть додаватися оригінали або копії документів, фотоматеріали, які підтверджують факт вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винність суб'єкта містобудування в його вчиненні та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 16 вересня 2016 року № 3-В ОСОБА_1 відмовилась від підпису в протоколі у присутності двох свідків.

При цьому протокол не містить письмового пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутній її підпис, та відомості про отримання другого примірника протоколу, відсутні відомості про отримання другого примірника акту та припису про усунення порушень.

У матеріалах справи відсутні відомості про вручення громадянці ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення від 16 вересня 2016 року № 3-В.

Допитана у судовому засідання в якості свідка ОСОБА_5 повідомила, що копію вказаного протоколу та інших матеріалів не було надано позивачу, оскільки така відмовилась від підпису в протоколі. Вказані матеріали були направлені поштою позивачу, однак така їх не отримала вони повернулись за терміном зберігання у відділ ДАБК Ужгородської міської ради.

Відповідно до Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1995р. №244 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2013р. №735), цей порядок визначає процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - штрафи), що передбачені ЗУ «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інші матеріалами подаються посадовій особі органу державного архітектурно-будівельного контролю, уповноваженій розглядати справу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, з метою вирішення питання притягнення до відповідальності та накладення штрафу протягом трьох днів після його складання (пункт 15 Порядку №244).

У відповідності до вимог п.16 Порядку №244, справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності розглядається посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи.

Пунктом 17 Порядку №244 визначено, що справа може розглядатися за участю суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності, або його уповноваженого представника, експертів, інших осіб. Відомості про час і місце розгляду справи повідомляються суб'єкту містобудування, який притягається до відповідальності, та іншим особам, які беруть участь у розгляді справи, не пізніше як за три доби до дня розгляду справи. Неприбуття суб'єкта містобудування у визначений час і місце не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

За нормами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Нормами ст. 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) вносить постанову по справі. Постанова повинна містити, зокрема, опис обставин, установлених при розгляді справи.

Таким чином, наведені вище положення чинного законодавства зобов'язують орган (посадову особу), що складають протокол про адміністративне правопорушення та розглядають справу про адміністративне правопорушення, з'ясувати та конкретно зазначити у протоколі та постанові місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Безумовною підставою для розгляду справи про правопорушення у сфері містобудування є належне повідомлення особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення про час і місце розгляду його справи за три доби.

Разом з тим, згідно п.20 та 21 зазначеного Порядку, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, під час підготовки справи до розгляду з'ясовує: чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності; чи сповіщено суб'єкта містобудування, щодо якого складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, про час і місце розгляду справи; чи витребувані необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання (за наявності) суб'єкта містобудування, , який притягається до відповідальності, або інших осіб, що беруть участь у справі.

Посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справи, під час розгляду справи зобов'язана з'ясувати чи було вчинено правопорушення у сфері містобудівної діяльності, чи винний відповідний суб'єкт містобудування в його вчиненні, чи підлягає він притягненню до відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, і цей факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні суду ОСОБА_1 не була повідомленна, у відповідності до вказаного порядку, про час і місце розгляду справи.

Згідно наявної у матеріалах справи фотокопії листа начальника відділу ОСОБА_3 від 19 вересня 2016 року № 55/26-15, громадянку ОСОБА_1 просять прибути у четвер о 12 год. 00 хв. для зясування по справі самовільного будівництва добудови до квартири 24 АДРЕСА_2.

При цьому суд звертає увагу на те, що у даному листі не зазначено дати і місця розгляду справи.

21 вересня 2016 року позивач отримала лист, відповідно якого її інформували що в четвер в 12.00 (без точної дати) відбудеться зясування обставин по справі самовільного будівництва. 22.09.2016р. позивач зявилась за адресою відповідача, м. Ужгород, вул. Небесної сотні 4, разом з тим, копії таких документів їй не надали. Що підтверджується також показами допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_6.

Крім того, суд враховує, що 03.10.2016 року та 04.10.2016 року всі матеріали справи надіслані позивачу рекомендованим листом поштовим відправленням, разом з тим після постановлення оскарженої постанови від 30.09.2016 року та такі позивачем отримано не було.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 30 вересня 2016 року при винесенні начальником відділу державного архітектурно-будівельного контролю ОСОБА_3 постанови по справі про адміністративне правопорушення № 9, відносно ОСОБА_1, за ст. 96 КУпАП, вищенаведені судом норми закону в повній мірі дотримані не були, у звязку з чим позивач був реально позбавлений можливості скористатися правами гарантованими статтею 268 КУпАП.

У відповідності до вимог ст. 9 Конституції України та Закону України «Про ратифікацію Конвенції» від 17.07.1997 року «Європейська конвенція про захист прав людини та основоположних свобод» і протоколи до неї, є частиною національного законодавства України.

Вимогами ст. 6 даної Конвенції та ст. 24 Протоколу №7 до Конвенції, які застосовуються і при розгляді справ про адміністративні правопорушення, закріплено право особи на справедливий суд, що включає в себе право на доступ до матеріалів справи, право на захист та юридичну допомогу, право на надання доказів, проведення експертиз та залучення свідків, право бути повідомленим про час та місце слухання справи та присутнім при розгляді його справи судом.

Та основне те, що особа має право бути негайно і детально поінформована зрозумілою для нього мовою компетентним органом державної влади про характер та причини обвинувачення, мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту та захищати себе особисто чи використовувати захисника. Цього зроблено не було та порушено вимоги Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, при постановленні начальником відділу державного архітектурно-будівельного контролю ОСОБА_3 оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення № 9, відносно ОСОБА_1, за ст. 96 КУпАП, не було вказана частина статті 96 КУпАП за якою було притягнуто до адміністративної відповідальності гр.. ОСОБА_1.

Що стосується строків звернення до суду про оскарження постанови про накладення штрафу, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позивач вказує, що 27 жовтня 2016 року вона отримала постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 52714316 від 21 жовтня 2016року. 31 жовтня 2016 року позивач звернулась з заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, так-як їй було незрозуміло у звязку з чим у неї виник борг в сумі 13600.00 гривень. Ознайомившись з матеріалами, 1 листопада 2016 року позивачу і стало відомо, що відносно неї складено постанову про притягнення до відповідальності, відповідачем, за встановлені правопорушення, передбачені ст. 96 КУпАП, від 30 вересня 2016 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивача не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, у зв'язку з чим позивачу не було відомо про порушення свого права.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що причини пропуску строку на подачу позову є поважними, а тому вважає необхідним поновити позивачу строк на звернення до суду за захистом свого права.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових, доказів, висновків експертів.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6, 9, 33, 247, 251, 252, 254, 268, 277-2, 278, 280, 283, 284, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 7-11, 71-72, 86, 94, 128, 158, 159, 162, 163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк звернення до суду із адміністративним позовом.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю ОСОБА_3 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю ОСОБА_3 про адміністративне правопорушення від 30.09.2016 року № 9, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 96 КУпАП в виді штрафу в розмірі 6800 грн. скасувати.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_7