Справа № 809/4237/15
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2017-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2017 р. Справа № 809/4237/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Суддя Остап'юк С.В.,

за участю секретаря Котик Д.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 18.09.2015, -

ВСТАНОВИВ:

22.10.2015 ОСОБА_3 (далі позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (надалі відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 18.09.2015.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, під час дії мораторію на проведення перевірок та за відсутності на те правових підстав на її проведення, здійснив фактичну перевірку господарської одиниці «Туристична фірма», де здійснює господарську діяльність позивач, за результатами якої оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням застосував штрафні (фінансові) санкції (штраф) в розмірі 118 125 гривень. Вважає податкове повідомлення-рішення за № від 18.09.2015 протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

01.12.2015 постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2016 за № 876/57/16, в задоволенні позову відмовлено.

22.03.2017 ухвалою Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу задоволено частково. Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.12.2015 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2016 у справі №809/4237/15 (876/57/16) скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Мотивом скасування судом касаційної інстанції судових рішень першої та апеляційної інстанцій у цій справі, з направленням даної справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, є висновки про те, що суди попередніх інстанцій не належним чином встановили (на підставі відповідних документів) походження послуг (товарів), суми від реалізації яких не були оприбутковані позивачем, що слугувало підставою для визначення позивачу штрафних (фінансових) санкцій (штрафу).

Висновок про правомірність визначення позивачу штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у спірних сумах, судами було зроблено без належного дослідження доводів позивача та документальних доказів наявних в матеріалах справи, з посиланням лише на обставини зазначені перевіряючими в акті перевірки.

При цьому, суд касаційної інстанції зазначив, що обовязок суду встановити дійсні обставини справи при розгляді адміністративного позову безвідносно до позиції сторін випливає з офіційного зясування обставин справи як принципу адміністративного судочинства, закріпленого нормами статті 7, частин четвертої та пятої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, суд касаційної інстанції зробив висновок, що суди обох інстанцій дали передчасну юридичну оцінку встановленим фактичним обставинам справи, а тому ухвалені ними судові рішення не можна вважати законним та обґрунтованими.

Висновками суду касаційної інстанції встановлено, що під час нового розгляду справи необхідно врахувати викладене, всебічно і повно зясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, обєктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, і в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

У відповідності до частини 5 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обовязковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

05.04.2017 дана адміністративна справа надійшла до Івано-Франківського окружного адміністративного суду, а справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з мотивів викладених в позовній заяві. Просила позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, з мотивів викладених в письмовому заперечення, обґрунтованого тим, що позивачем порушено пункт 2.6 Постанови правління Національного банку України за №637 від 15.12.2004 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні», пункту 177.10 статті 177 Податкового кодексу України, наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форми книги обліку доходів і витрат та порядок їх ведення, за наслідками чого відповідачем правомірно застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції в розмірі 118 125 гривень. Просила в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, суд встановив наступне.

16.01.2006 ОСОБА_3 зареєстрована, як фізична особа-підприємець, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію фізичної особи-підприємця та копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Перебуває в Державній податковій інспекції у місті Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області на податковому обліку.

04.09.2015 контролюючий орган, на підставі підпунктів 80.2.3, 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, наказу від 01.09.2015 за № 344 та направлень на перевірку від 01.09.2015 за № 362 та №363, з метою здійснення контролю за дотриманням субєктами господарювання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками провів фактичну перевірку туристичної фірми, що розташована за адресою: місто Івано-Франківськ, вулиця Новгородська, 39, офіс 4, де здійснює господарську діяльність позивач.

За наслідками перевірки складено акт (довідка) про результати фактичної перевірки за №090100 від 04.09.2015 (а. с. 39 40).

Висновками перевірки встановлено неоприбуткування готівки в касі, а саме: згідно квитанції за плачені послуги (товари) рахунок за №260 на суму 23 625 гривень від 18.12.2012 не здійснено облік зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку доходів і витрат та не виконані щоденні записи про рух готівки та суми розрахунків, чим порушено пункт 2.6 постанови Національного банку України від 15.12.2004 за №637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», пункту 177.10 статті 177 Податкового кодексу України, наказу Міністерства фінансів України від 27.12.2011 за №1637 «Про затвердження форми книги обліку доходів і витрат та порядок їх ведення», наказу Міністерства фінансів України від 19.06.2015 №579 «Про затвердження форми вимоги книги обліку доходів і витрат та порушення їх ведення».

18.09.2015 контролюючий орган податковим повідомленням-рішенням за № від 18.09.2015, на підставі акта (довідки) про результати фактичної перевірки за №090100 від 04.09.2015, підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та згідно пункту 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 за №95, застосував штрафні (фінансові) санкції (штраф) в розмірі 118 125 гривень.

Постановою Національного банку України за №637 від 15.12.2004 затверджено Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, яке розроблено відповідно до статті 33 Закону України «Про Національний банк України», визначає порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою.

Згідно пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Книга обліку доходів і витрат документ установленої форми, що застосовується відповідно до законодавства України для відображення руху готівки. Форму відповідної книги обліку доходів і витрат установлено Державною податковою адміністрацією України.

Оприбуткування готівки проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Відповідно пункту 4.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні записи в касовій книзі здійснюються у двох примірниках (через копіювальний папір) чорнилом темного кольору чорнильною або кульковою ручкою. Перші примірники, що є невідривною частиною аркуша касової книги - "Вкладні аркуші касової книги", залишаються в касовій книзі. Другі примірники, що є відривною частиною аркуша касової книги - "Звіт касира", є документом, за яким касири звітують щодо руху грошей у касі. Перші і другі примірники мають однакові номери.

Виправлення в касовій книзі, як правило, не допускаються. Якщо виправлення зроблені, то вони засвідчуються підписами касира, а також головного бухгалтера або особи, що його заміщує.

Згідно пункту 4.3 вказаного Положення записи в касовій книзі проводяться касиром за операціями одержання або видачі готівки за кожним касовим ордером і видатковою відомістю в день її надходження або видачі. За відсутності руху готівки в касі протягом робочого дня записи в касовій книзі в цей день можуть не провадитися.

Щоденно в кінці робочого дня касир підсумовує операції за день, виводить залишок готівки в касі на початок наступного дня і передає до бухгалтерії як звіт касира другі примірники, що є відривною частиною аркуша касової книги (копію записів у касовій книзі за день), з прибутковими і видатковими касовими ордерами під підпис у касовій книзі. Готівка, яка видана за видатковими відомостями на виплати, пов'язані з оплатою праці, відображається в касовій книзі після закінчення строків цих виплат (згідно з пунктом 2.10 цього Положення), а закриття вищезазначених документів та виписка відповідних видаткових касових ордерів здійснюються в порядку, визначеному в пункті 3.9 цього Положення.

Згідно пункту 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

В судовому засіданні суд встановив, що оприбуткування вказаної суми коштів здійснено позивачем на підставі усного договору, укладеного з ОСОБА_4 про надання інформаційно-консультативних послуг по підготовці документів до Угорщини. Однак, такі послуги позивач фактично не здійснив та повернув ОСОБА_4 вказану суму коштів.

На виконання вимоги ували суду касаційної інстанції та у відповідності до вимог частини 5 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив, що підставою для застосування відповідачем штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 118 125 гривень було нездійснення обліку готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку доходів і витрат.

На момент проведення, контролюючим органом, перевірки, позивач в книзі обліку доходів здійснив облік готівки в сумі 23 625 гривень про, що зроблено відповідний запис, однак, такий облік здійснено з недотриманням Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, тобто з порушенням хронології ведення записів.

При цьому, суд звертає увагу на те, що твердження відповідача, що порушення хронології записів свідчить про неоприбуткування готівки в касі нездійснення обліку готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку доходів і витрат та не виконання щоденних записів про рух готівки та суми розрахунків, в судовому засіданні не доведено, жодними доказами не підтверджено.

Висновок про не оприбуткування готівки, зроблений в актів перевірки, є припущенням, що не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні.

Як наслідок, відсутні підстави для застосування відповідачем до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 118 125 гривень.

За таких обставин, суд вважає протиправним та таким що підлягає скасуванню податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську за № від 18.09.2015 про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 118 125 гривень.

Враховуючи викладене, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими, а даний адміністративний позов підлягає до задоволення.

Частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, визначеного статтею 181 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, враховуючи, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, позивач квитанціями за №QS26316130 від 29.10.2015 на суму 694.05 гривень, за №QS26247810 від 21.10.2015 на суму 487, 20 гривень підтвердив сплату судового збору за подання даного адміністративного позову, суд робить висновок про стягнення на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області сплачений судовий збір в загальному розмірі 1 181, 25 гривень.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську за № від 18.09.2015 про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 118 125 гривень.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (вулиця Симоненка, 7А/31, місто Івано-Франківськ, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (, вулиця Незалежності, 20, місто Івано-Франківськ) сплачений судовий збір в розмірі 1 181 (одна тисяча сто вісімдесят одна) гривня 25 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Остап'юк С.В.

Постанова складена в повному обсязі 21.06.2017.