Справа № 2-а-8141/10/1470
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2012-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2012 р.Справа № 2-а-8141/10/1470

Категорія:8.1.1Головуючий в 1 інстанції: Мороз А.О

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Димерлія О.О. та Єщенка О.В.

при секретарі Івановій К.І.

за участю представників сторін :

від апелянта ОСОБА_1

від позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Жовтневої міжрайонної державної податкової інспекції Миколаївської області державної податкової служби із Снігурівським відділенням на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.07.2011 року по справі за позовом Дочірнього підприємства товариства з обмеженою відповідальністю "НІКЮТАС" до Снігурівської міжрайонної Державної податкової інспекції у Миколаївській області про скасування рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 11.06.10 р. №, №, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2010 року Дочірнє підприємство товариства з обмеженою відповідальністю "НІКЮТАС" (далі позивач) звернулось до суду з позовом до Снігурівської міжрайонної Державної податкової інспекції у Миколаївській області (далі відповідач, МДПІ) про скасування рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 11.06.10 р. №, №.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що під час його перевірки відповідач дійшов хибного висновку про фіктивний характер правочину з контрагентом ТОВ «Авіконд», адже фактичність правочину доводять первинні бухгалтерські документи, які надавались МДПІ під час перевірки, а саме податкові накладні, товарно-транспортні накладні, звіти про використання коштів, наданих на відрядження або під звіт, квитанції до прибуткового касового ордеру.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.07.2011 року позов задоволено. Рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 11 червня 2010 р. № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 скасовано.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, Снігурівська міжрайонна Державна податкова інспекція у Миколаївській області в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права , що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У звязку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із відмовою в задоволенні позову.

В судовому засіданні 17.05.2012р. представник апелянта заявив клопотання про заміну сторону у справ зі Снігурівської міжрайонної державної податкової інспекції на Жовтневу міжрайону державну податкову інспекцію Миколаївської області державної податкової служби, оскільки Снігурівська міжрайонна державна податкова інспекція ліквідована з 02 березня 2012року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21 вересня 2011 року № 981 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби»та правонаступником якої є Жовтнева міжрайонна державна податкова інспекція Миколаївської області державної податкової служби.

Судова колегія обговоривши заявлене клопотання та дослідивши надані представником ДПІ документи ухвалила,клопотання задовольнити та здійснити заміну відповідача на його правонаступника Жовтневу міжрайонну державну податкову інспекцію Миколаївської області державної податкової служби із Снігурівським відділенням(витяг з ЄДРПОУ).

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що з 29 квітня до 25 травня 2010 р. МДПІ проведена планова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 27 березня 2008 р. до 31 грудня 2009 р., валютного та іншого законодавства за той же період. Результати перевірки оформлені актом від 28 травня 2010 р. № 169/23/35424499 (далі - акт перевірки) (а.с.10-49).

Як зазначено відповідачем у висновку цього акту перевірки (а.с.47), позивачем порушено п. 2 пп. 2.11. та п. 3 пп. 3.1. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в України, затвердженого постановою Правління Національного банку України 15 грудня 2004 р. № 637 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 р. за № 40/10320 (далі - Положення про ведення касових операцій у національній валюті в України).

На підставі висновків акту перевірки, 11 червня 2010 р. відповідачем прийняті рішення про застосування штрафних (фінансових) санкції № НОМЕР_1, яким до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 148000,0 грн. (а.с.51) та № НОМЕР_2, яким до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 32000,0 грн. (а.с.50).

Як вбачається з акту перевірки та пояснень представників відповідача, підставою для прийняття спірних рішень стали наступні обставини.

Під час перевірки позивача, МДПІ отримало від ДПІ у Цюрупинському районі Херсонської області акт перевірки ПП «Авалон-Плюс», яким визнано нікчемними правочини, укладені вказаним підприємством із наведеними в акті перевірки контрагентами, у тому числі ТОВ «Авіконд»(а.с.140 зворот-153). Також, актом перевірки, складеним ДПІ у м. Херсоні, визнано нікчемними правочини, укладені ПП «ОСОБА_3 Плюс» із контрагентами, серед яких є ТОВ «Авіконд»(а.с.130-139). Відповідач зазначає, що останнє підприємство - ТОВ «Авіконд»є безпосереднім контрагентом позивача і за таких обставин робить висновок про протиправність правочину між позивачем та ТОВ «Авіконд». Підтвердженням протиправного характеру правочину, на думку відповідача, є і той факт, що касові ордери, виписані ТОВ «Авіконд», не містять порядкового номеру, що позбавляє їх статусу первинного бухгалтерського документа, який підтверджує господарську операцію.

Відповідач в основу акту перевірки позивача поклав висновки актів перевірок ПП «Авалон-Плюс»та ПП «ОСОБА_3 Плюс», якими визнано нікчемними правочини, укладені вказаними підприємствами з ТОВ «Авіконд», у той же час, відповідач у висновку акту перевірки позивача не визнає нікчемним правочин між позивачем та ТОВ «Авіконд», а в оскаржених рішеннях про застосування штрафних (фінансових) санкцій підставою для їх прийняття вказано п. 2 пп. 2.11. та п. 3 пп. 3.1. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в України, тобто рішення прийняті з підстав, не повязаних з нікчемністю правочину, або його протиправним характером.

Однак, визнання нікчемними правочинів, укладених ПП «Авалон-Плюс»та ПП «ОСОБА_3 Плюс»з ТОВ «Авіконд», не може означати «автоматичної»нікчемності правочинів ТОВ «Авіконд» з позивачем, тобто інакше кажучи, наявність у позивача господарських звязків із підприємством, у ланцюгу постачальників якого є господарюючи субєкти, деякі операції яких визнано нікчемними, не має наслідком нікчемність правочинів між останніми.

Відповідно до п. п. 1.5., 1.7. Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 10 серпня 2005 р. № 327 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за № 925/11205, чинного на момент проведення перевірки позивача та складання акту перевірки, акт невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок повинен містити систематизований виклад виявлених у ході перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства. Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства викладаються в акті невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів. Проте, як вбачається х матеріалів справи, фактично відповідач в основу свого акту перевірки поклав акти перевірок ПП «Авалон-Плюс»та ПП «ОСОБА_3 Плюс», не вдаючись до аналізу взаємовідносин позивача з ТОВ «Авіконд». На думку суду, відповідач фактично підмінив перевірку господарської діяльності позивача висновками перевірок ПП «Авалон-Плюс»та ПП «ОСОБА_3 Плюс».

Також, не може бути підставою для вищенаведених висновків відповідача факт припинення юридичної особи ТОВ «Авіконд»наприкінці грудня 2009 р., оскільки позивач мав господарські звязки із цим підприємством у жовтні 2009 р., тобто до припинення ТОВ «Авіконд», а подальше припинення юридичної особи, не може позбавляти правового значення документи, видані таким підприємством до свого припинення.

Згідно п. 2 пп. 2.11. та п. 3 пп. 3.1. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в України, видача готівкових коштів під звіт або на відрядження (далі - під звіт) здійснюється відповідно до законодавства України. Видача готівкових коштів під звіт на закупівлю сільськогосподарської продукції та заготівлю вторинної сировини, крім металобрухту, дозволяється на строк не більше 10 робочих днів від дня видачі готівкових коштів під звіт, а на всі інші виробничі (господарські) потреби на строк не більше двох робочих днів, уключаючи день отримання готівкових коштів під звіт. Якщо підзвітній особі одночасно видана готівка як на відрядження, так і для вирішення в цьому відрядженні виробничих (господарських) питань (у тому числі для закупівлі сільськогосподарської продукції у населення та заготівлі вторинної сировини), то строк, на який видана готівка під звіт на ці завдання, може бути продовжено до завершення терміну відрядження. Видача відповідній особі готівкових коштів під звіт проводиться за умови звітування нею у встановленому порядку за раніше отримані під звіт суми. Звітування за одержані під звіт готівкові кошти здійснюється відповідно до законодавства України (п. 2 пп. 2.1.); касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням спеціальних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівкових коштів (п. 3 пп. 3.1.).

Як зазначає відповідач, у жовтні 2009 р. директором ДП ТОВ «Нікютас»ОСОБА_4 з каси підприємства були отримані готівкові кошти у сумі 148000,0 грн., для купівлі у ТОВ «Авіконд»добрив, згідно умов договору поставки № 01/10-2009 від 1 жовтня 2009 р., укладеного між цими сторонами (а. с. 72).

Під час перевірки, позивач, на підтвердження витрачання цих коштів, надав відповідачу квитанції до прибуткового касового ордеру (а.с.76-83).

Відповідач зазначав, що ці квитанції не можуть слугувати підтвердженням факту оплати позивачем товару, оскільки не містять такого обовязкового реквізиту, як порядковий номер.

Згідно ст. 9 ч. 1, 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити:

назву документа (форми);

дату і місце складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ;

зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»не містить такої вимоги до первинного документа, як наявність у ньому порядкового номера.

Згідно п. 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, у редакції чинній на момент складання квитанцій до прибуткового касового ордеру, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа. При застосуванні засобів обчислювальної та іншої оргтехніки реквізити можуть бути зафіксовані у вигляді коду. Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Таким чином, Положення, на яке посилається відповідач, визначає номер документа, як додатковий реквізит, який лише може міститись у первинному документі.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апелянта.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195,196,198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Жовтневої міжрайонної державної податкової інспекції Миколаївської області державної податкової служби із Снігурівським відділенням залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.07.2011 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 21.05.2012 року

Головуючий: суддя Зуєва Л.Є.

суддя Димерлій О.О.

суддя Єщенко О.В.