Справа № 383/444/17
Суддя: Бондаренко В. В.
Дата ухвалення: 2017-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 383/444/17
Провадження №2/383/229/17
УХВАЛА

23 червня 2017 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Бондаренко В.В.

за участю:

секретаря Могиленко В.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши клопотання Бобринецької районної ради Кіровоградської області про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Бобринецької районної ради Кіровоградської області до Бобринецької міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Комунальне Підприємство Бобринецької міської ради «Комунальник», про визнання незаконним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Бобринецька районна рада Кіровоградської області звернулася до суду з адміністративним позовом до Бобринецької міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Комунальне Підприємство Бобринецької міської ради «Комунальник», про визнання незаконним та скасування рішення Бобринецької міської ради, прийняте на двадцять першій сесії сьомого скликання за №654 від 24.04.2012 року про надання дозволу на складання проекту землеустрою, щодо відведення в постійне користування земельної ділянки під розміщення та облаштування благоустрою прилеглої території Свято-Вознесенського собору КП «Комунальник».

Ухвалою суду від 19 червня 2017 року відкрито провадження у справі.

22 червня 2017 року позивачем подано до суду клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом заборони органам реєстрації вчиняти реєстраційні дії, повязані з реєстрацією за будь-якими особами права власності на земельну ділянку з кадастровим номером №:50:064:0027, площею - 0,2968 га, з них: 0,2968 га - землі громадського призначення, для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування (КВЦПЗ 03.13.), за рахунок земель житлової та громадської забудови, що знаходяться за адресою: пров. Порика, 1-А, м. Бобринець Кіровоградської області в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, до вирішення по суті даного позову.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням законних процедур його прийняття, в тому числі з порушенням правил вилучення земельної ділянки у попереднього користувача, оскільки Бобринецька районна рада не надавала своєї згоди щодо вилучення земельної ділянки, тому існує істотний ризик прийняття Бобринецькою міською радою рішень про затвердження проектів землеустрою та передачу вказаних земельних ділянок у власність та загроза щодо створення Бобринецькою районною радою, як відповідачем по справі, перешкод позивачу щодо виконання судового рішення у разі задоволення його позовних вимог, а саме прийняття Бобринецькою міською радою рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування Комунальному підприємству Бобринецької міської ради «Комунальник» та спричинить майнові втрати, повязані участю в судовому процесі.

Представник позивача клопотання підтримав з підстав, наведених в ньому.

Представник третьої особи заперечив проти задоволення клопотання через не співмірність обраного виду забезпечення позову позовній вимозі.

Відповідач про день, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, представник якого подав клопотання про розгляд клопотання за відсутності Бобринецької міської ради.

Вирішуючи клопотання по суті, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст. 118 КАС України клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ч.2 ст.117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Виходячи з положень наведеної статті, підставами вжиття заходів забезпечення позову є: очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; неможливість захисту прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів; якщо для відновлення прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 117 КАС України забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: 1) зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні дії. Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним.

Згідно п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Розглядаючи та вирішуючи подане клопотання, суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може ускладнити або призвести до неможливості виконання судового рішення.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Оскаржуване рішення надає дозвіл на розробку лише проекту землеустрою та вичерпує свою дію фактом його виконання, отже у такому разі на що посилається позивач, скасування вказаного рішення, у разі задоволення позову, не породжує наслідків для власника чи особи, якій надано дозвіл, а отже не може ускладнити або призвести до неможливості виконання судового рішення. А вимога заяви про забезпечення позову шляхом заборони органам реєстрації вчиняти реєстраційні дії, повязані з реєстрацією за будь-якими особами права власності на земельну ділянку, не є співмірним із заявленими вимогами та явно виходить за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи щодо визнання права власності та інших речових прав на земельну ділянку, які розглядаються в порядку цивільного або господарського судочинства.

Забезпечення позову у формі заборони органам реєстрації вчиняти реєстраційні дії, повязані з реєстрацією за будь-якими особами права власності на земельну ділянку, за переконанням суду не є співмірним із заявленими вимогами адміністративного позову та предмету адміністративного спору, оскільки позов поданий в порядку адміністративного судочинства на думку позивача у сфері публічно-правових відносин з приводу незаконності рішення субєкта владних повноважень про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, а тому заява про забезпечення адміністративного позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Позивачем не надано та судом не встановлено доказів очевидної небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливості захисту прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів; або для відновлення прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Ознаки протиправності оскаржених рішень підлягають встановленню при вирішенні справи по суті.

Крім того, слід за необхідне звернути увагу на те, що надання відповідного дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, його розроблення та погодження у встановленому порядку є одними із етапів оформлення документів, які відповідно до вимог чинного законодавства є необхідними для прийняття компетентним органом рішення про набуття громадянами земель у власність. Водночас, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою та його погодження не означає позитивного рішення про надання її у користування, оскільки згідно до статті 118 Земельного кодексу України орган виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування вправі відмовити у передачі земельної ділянки у власність або залишити заяву без розгляду.

Крім того, суду не надано доказів виготовлення такої документації, прийняття рішення про передачу земельної ділянки у постійне користування та звернення за реєстрацією вказаного права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Позивачем не надано достатніх доказів в обґрунтування клопотання та належних доказів наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі та неможливості захисту прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, а відтак суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

Приймаючи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів, не співмірності вимог заяви із позовними вимогами, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 117, 118, 160, 165 КАС України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Бобринецької районної ради Кіровоградської області про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Бобринецької районної ради Кіровоградської області до Бобринецької міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Комунальне Підприємство Бобринецької міської ради «Комунальник», про визнання незаконним та скасування рішення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-ти денний строк з дня отримання ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Бондаренко