Справа № 152/1875/16-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 152/1875/16-а

Головуючий у 1-й інстанції:Войнаровський І.В.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

21 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П.

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

представника позивача: Філатова А.В.,

представника відповідача: Гриньової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Шаргородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на постанову Шаргородського районного суду Вінницької області від 19 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шаргородське об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
постановою Шаргородського районного суду Вінницької області від 19 січня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач з 08 квітня 1986 року зареєстрований та проживає по теперішній час в с. Рахни-Лісові Шаргородського району Вінницької області, яке відносилося до 4 зони посиленого радіоекологічного контролю внаслідок аварії на ЧАЕС (а.с. 6).

16 квітня 1993 року позивачем отримано посвідчення громадянина, який проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю серії НОМЕР_1 (а.с. 5).

Посвідчення серії НОМЕР_1 , громадянина який проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю втрачено, що вбачається з публікації в газеті "Шаргородщина" від 16 грудня 2016 року (а.с. 9).

На звернення позивача від 09 грудня 2016 року до департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької облдержадміністрації стосовно видачі дублікату посвідчення громадянина, що проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю категорії 4 повідомлено, що функції видачі вказаних посвідчень передано управлінням соціального захисту населення та запропоновано звернутись до Шаргородської РДА (а.с. 7).

Відповідно до листа Шаргородської РДА від 24 листопада 2016 року, у видачі дублікату посвідчення громадянина що проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю категорії 4 позивачу відмовлено, оскільки видачу посвідчень в зв`язку зі змінами в законодавстві припинено, а дублікат посвідчення видається лише при наявності первинних документів на підставі яких видавалось посвідчення (а.с. 8).

В жовтні 2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах згідно з статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно з протоколом Шаргородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області № 1163 від 26 жовтня 2016 року позивачу в призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку через ненадання посвідчення "потерпілого від Чорнобильської катастрофи" відмовлено (а.с. 10).

Вважаючи вказану відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до адміністративного суду з цим позовом.

Суд першої інстанції керуючись положеннями Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 3 статті 15 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

В свою чергу, частиною 3 статті 65 цього ж Закону визначено, що посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (в даному випадку) є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів Української РСР "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 106 від 23 липня 1991 року с. Шишківці, Кіцманського району, Чернівецької області відноситься до населених пунктів на які поширюється зона посиленого радіоекологічного контролю.

Розділом ІІ, пункту 5, частини 6, статті 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, встановлено, що до заяви про призначення пенсії подаються документи, які засвідчують особливий статус особи, зокрема посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Крім того, відповідно до правової позиції ВАСУ, викладеної в довідці за результатами вивчення та узагальнення судової практики перегляду Вищим адміністративним судом України в касаційному порядку судових рішень у справах про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у тому числі призначення пенсії, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забрудненій території тощо є підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Колегією суддів встановлено, що позивачем при зверненні до відповідача із заявою про призначення пенсії не було надано посвідчення особи, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю.

Отже, підставою для відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах є не представлення позивачем вищевказаного посвідчення.

Таким чином колегія суддів вважає, що відповідач діяв у спосіб визначений Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", постанови Кабінету Міністрів України № 51 від 20 січня 1997 року та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 13-1 від 07 липня 2014 року, які в сукупності дають право та підстави, а також зобов`язують діяти виключно до вимог вказаних нормативно-правових актів.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що відповідач правомірно та обґрунтовано відмовив позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 2 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що позивачу було вручено посвідчення серії НОМЕР_1 , 4 категорії (а.с.5).

Відповідно до пункту 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 посвідчення видаються, зокрема, особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток № 7 до вказаного порядку).

Згідно з пунктом 11 Порядку у разі втрати або псування посвідчення замість нього видається дублікат на підставі раніше поданих документів, зазначених у пункті 10 цього Порядку, а також особистої заяви (з поясненням обставин втрати або псування посвідчення і зазначенням його номера і дати видачі) та публікації в пресі повідомлення про визнання втраченого посвідчення недійсним.

Дублікат видається органом, який видав посвідчення, або органом, який видає такі посвідчення за новим місцем проживання громадянина, на підставі завірених в установленому порядку копій документів, зазначених у пункті 10 цього Порядку. Угорі у лівому кутку посвідчення ставиться штамп або робиться чорним чорнилом надпис: «Дублікат. Видано замість посвідчення серії ... № ...».

Таким чином, нормами чинного законодавства чітко визначено, що у разі втрати або псування посвідчення замість нього видається дублікат.

Як вбачається з матеріалів справи, посвідчення позивача втрачено, що підтверджується публікацією в газеті "Шаргородщина" від 16 грудня 2016 року (а.с.9).

Колегією суддів встановлено, що позивач проживав у зоні, що дає право на встановлення йому статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, а відтак, позивач має право звернутись до органів, що уповноважені видати дублікат втраченого посвідчення з підтвердженням вказаних обставин.

При цьому, як встановлено судом, позивач звертався за отриманням дублікату посвідчення проте його не отримав.

Дій (рішень) відповідного органу щодо не видачі дублікату посвідчення позивач не оскаржив, а надавши не повний перелік, визначених законодавством документів, звернувся за призначенням пенсії.

На думку колегії суддів, позивачем обрано не вірний спосіб захисту порушеного права, а відповідач отримавши від позивача не повний перелік документів діяв у передбачений Законом спосіб.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права, а також враховано не всі встановлені у справі обставини, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Згідно з статтею 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Шаргородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області задовольнити повністю.

Постанову Шаргородського районного суду Вінницької області від 19 січня 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі 29 червня 2017 року.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.