Справа № 820/1008/17
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків
"21" червня 2017 р. № 820/1008/17
Харківський окружний адміністративний суд у складі
Головуючого судді Спірідонов М.О.
за участю секретаря судового засідання Стрєлка О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1
до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України
про визнання незаконними та протиправними дій, скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:
1. Визнання незаконним та протиправним дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо позбавлення премій за серпень 2016 року на 50%;
2. Визнання незаконним та протиправним дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо нарахування грошового забезпечення, у порушення законодавства України;
3. Визнання незаконним та протиправним дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо обмеження права на отримання матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових проблем за 2016 рік.;
4. Визнання незаконним та протиправним дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не виплати компенсації за 3 дня невикористаної відпустки; ;
5. Визнання незаконним та протиправним дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України п.2.1 наказу №220 від 17.10.2016 року, в частині виключення із списку особового складу частини солдата ОСОБА_2 , та в частині визначення вислуги років у пільговому обчислені;
6. Скасувати п.29 наказу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України за № 865 від 05.09.2016 року щодо позбавлення мене премій на 50%;
7. Зобов`язати командування військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України виплатити мені премію за серпень 2016 року в розмір 100% , з урахування нарахованих виплачених коштів в розмір 50%, і провести індексацію цих грошових доходів та здійснити відповідну виплату коштів;:
8. Зобов`язати командування військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України виплатити мені матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових проблем за 2016 року;
9. Зобов`язати командування військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України виплатити мені компенсацію за 3 дні невикористаної відпустки;
10. Зобов`язати командування військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України виплатити мені надбавку за вислугу років , яку я недотримував протягом липень-грудень 2015 року, що встановлено наказом МВС України за №639 від 04.07.2014 року « Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам», і провести індексацію цих грошових доходів та здійснити відповідну виплату;
11. Зобов`язати командування військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України зробити перерахунок грошового забезпечення, у зв`язку невірним нарахування розміру надбавки за вислугу років, з урахування надбавки за виконання особливо важливих завдань з липня 2015 року по жовтень 2016 рік, відповідно до наказу МВС України за №639 від 04.07.2014 року « Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам», і провести індексацію цих грошових доходів та здійснити відповідну виплату;
12. Зобов`язати командування військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України зробити перерахунок одноразової грошової допомоги, з урахуванням невиплачених коштів, відповідно до наказу МВС України за №639 від 04.07.2014 року « Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам» », і провести індексацію цих грошових доходів та здійснити відповідну виплату;
13. Зобов`язати командування військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України зробити перерахунок грошового забезпечення, та здійснити виплату незаконно утриманих коштів у вигляді військового збору;
14. Зобов`язати командування військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України внести зміни до п.2.1 наказу частини № 220 від 17.10.2016 року , а саме в частині анкетних даних, замінивши ОСОБА_2 на ОСОБА_1 , та внести зміни в частині пільгового обчислення вислуги років, відповідно до вимог наказу МВС України за №639 від 04.07.2014 року « Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам» » та постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей»., а витяг з наказу надіслати на мою адресу;
15. На відшкодування моральної шкоди стягнути з відповідача 100 000 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що дії відповідача є неправомірними, необґрунтованими, безпідставними , а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, з посиланням на обставини викладені в позовній заяві.
В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, вказав, що дії відповідача є законними, обґрунтованими, у задоволенні позовних вимог просив відмовити.
Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи.
12.09.2016 року, позивачу стало відомо, що керівництвом батальйону позбавлено позивача премії за серпень 2016 року на 50 %.,
Звернувшись 10.09.2016 р. до командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 , з метою встановлення підстав позбавлення премії, обґрунтованої відповіді не отримав.
01.10.2016 року, відповідно до чинного законодавства, позивач відправив скаргу до головного управління Національної гвардії України, на незаконні дії командування військової часини НОМЕР_1 , з метою оскарження рішення про позбавлення його премії. Скарга залишена без задоволення.
17.10.2016 року , на підставі наказу №220 військової частини НОМЕР_1 НГУ , позивач був виключений із списку особового складу частини, в якому вказана недостовірна інформація , а саме щодо його анкетних даних, замість ОСОБА_1 вказано ОСОБА_2 , а також щодо пільгового стажу, а також він не отримав компенсацію за 3 доби невикористаної відпустку. Також під час звільнення, позивач отримав довідку про нарахування грошового забезпечення за весь час проходження служби.
Вислуга років позивача складає 14 календарних та 22 пільгових, відповідачем з липня по грудень 2016р. не нараховувалась надбавка за вислугу років, а з лютого по жовтень 2017 р. нараховували не у повному обсязі, замість 35% нараховували 25%. Також, на думку позивача, незаконно утримували військовий збір.
З метою з`ясування результату розгляду мого рапорту про надання матеріальної допомоги за 2016 рік, а також отриманні інших документі, які зберігались у особовій справі, позивачем надіслано звернення на адресу військової частини НОМЕР_1 .
У відповіді , яку отримано позивачем, питання про надання матеріальної допомоги за 2016 рік не розглянуто, а також з послужного списку позивачу стало відомо, що з 01.07.2015 року по 08.07.2015 року він проходив службу за контрактом у військовому резерві, хоча, за словами позивача, жодного документу він не підписував.
Проаналізувавши наведені обставини, суд вказує, що пункт ст.21.5 наказу МВС України № 639 від 04.07.2014 року « Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам», що крім рішення про позбавлення премії, повинен бути ще рапорт або клопотанням про позбавлення премії (повністю або частково) зазначаються конкретні причини, які стали підставою для цього.
Суд зазначає, що в рішенні не вказано коли конкретно позивач скоїв правопорушення. Аналізуючи підстави позбавлення премії на 50%, командування у серпні 2016 року повинні були проводити заняття з бойової підготовки, і по закінченню прийняти заліки. Однак, як встановлено судом, у серпні 2016 року, з 08.08.2016 року по 29.08.2016 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні, а з 22.07.3016 по 05.08.2016 перебував на бойовому чергуванні, і правопорушень не допускав.
Також згідно положень ст. 71 КАС України відповідачем на вимогу суду не було надано жодних рапортів або клопотань безпосереднього керівника позивача щодо позбавлення його премії на 50 %.
Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо позбавлення ОСОБА_1 премій за серпень 2016 року на 50% є такими що вчинені з порушенням норм чинного законодавства України.
Враховуючи вище викладені висновки суд також приходить до висновку що п.29 наказу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України за № 865 від 05.09.2016 року щодо позбавлення ОСОБА_1 премій на 50% підлягає скасуванню як такий що винесений з порушенням норм чинного законодавства України, а відповідач підлягає зобов`язанню вирішити питання щодо виплатити ОСОБА_1 премію за серпень 2016 року в розмір 100%, з урахування нарахованих виплачених, коштів в розмір 50%, і провести індексацію цих грошових доходів та здійснити відповідну виплату коштів.
Також суд зазначає, що надбавка за вислугу років нараховуються відповідно до ст. 7 наказу МВС України за №639 від 04.07.2014 року « Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам», з дня призначення на посаду , при наявності документів, які підтверджують період служби військовослужбовця.
Судом досліджено наказ ДДУ ПВП про звільнення, в якому визначена вислуга років, як у календарному обчислені 14 років, і у пільговому 22 роки;копію послужного списку, що завірена печаткою, якій є відмітки про вислугу років ;трудову книжку, в які вказано де позивач проходив службу;військовий квиток, де є відмітка про проходження військової, і відмітка про безпосередню участь у бойових діях в ДРА( з квітня 1986 по листопад 1987р.), під час строкової служби.
Також судом встановлено, що з липня по грудень 2015 року позивачу не нараховували надбавку за вислугу років, а з лютого по жовтень 2016 року нараховували, замість 35% нараховували 25% у зв`язку з тим, що позивачем не було надано документів підтверджуючих вислугу, а зазначені документи були надані позивачем лише 31.12.2015 року.
Вище зазначене твердження відповідача суд вважає необґрунтованим оскільки згідно наказу МВС від 04.07.2014 року № 638 доплата надбавка за вислугу років здійснюється з дня надання військовослужбовцями документів, що підтверджують період служби як було з`ясовано в судовому засіданні позивачем відповідачу було надано його військовий квіток в якому зазначено період служби під час зарахування його до військової частини.
Також, наявність необхідних документів підтверджує копія рапорту про призначення на офіцерську посаду і переатестацію, і інші документи, які необхідні для укладання контракту та переатестацію, які були завірені печаткою військової частини НОМЕР_1 .
Враховуючи вище викладеного суд приходить до висновку, що дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України п.2.1 наказу №220 від 17.10.2016 року в частині визначення вислуги років у пільговому обчислені солдата ОСОБА_1 вчинено з порушенням норм чинного законодавства України, а отже відповідач підлягає зобов`язанню виплатити ОСОБА_1 надбавку за вислугу років, яку ОСОБА_1 недотримував протягом липень-грудень 2015 року та з грудня 2015 року по жовтень 2016 року, що встановлено наказом МВС України за №639 від 04.07.2014 року «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам», і провести індексацію цих грошових доходів та здійснити відповідну виплату.
Щодо позовних вимог про зобов`язання командування військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України зробити перерахунок грошового забезпечення, та здійснити виплату незаконно утриманих коштів у вигляді військового збору то в цій частині відповідач визнав позов та зазначені обставини знайшли своє підтвердження під час судового засідання, що відповідачем утримувався із грошового забезпечення, відповідно до довідки військовий збір, хоча згідно до Законом України від 18 червня 2015 року №548-УІІ «Про внесення зміни до Податкового кодексу України щодо особливостей оподаткування військовим збором - грошового забезпечення військовослужбовців та інших осіб, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції», визначене, що тимчасово, на період проведення антитерористичної операції, не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення працівників правоохоронних органів, військовослужбовців, які безпосередньо приймають участь в АТО.
Як було встановлено судом вище відповідно до п. 22 наказу МВС України за №639 від 04.07.2014 року Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам», позивач мав права на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових проблем на підставі рапорт.
Судом встановлено, що звернувшись з рапортом до відповідача, відповідно до п.22.2 вищевказаного наказу, матеріальну допомогу позивач не отримав, рішення щодо зазначено рапорту відповідачем прийнято не було.
В судовому засіданні відповідачем було як на підставу відмови в задоволенні зазначено рапорту було вказано на ту обставину, що позивач проходи військову службу у військовій частині у якості військовослужбовця призваного по мобілізації. Виплата матеріальної допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачується згідно п. 22.1 Інструкції та не вважається обов`язковою виплатою та виплачується в межах фінансування.
Крім цього відповідачем було зазначено, що згідно Інструкцією взагалі не передбачений порядок виплати матеріальної допомоги військовослужбовцям які проходять віськову службу за мобілізацією
Суд зазначає, що згідно з п.22.2 матеріальна допомога надається на підставі рапорту у кожному конкретному випадку. Рішення комісії оформляється протоколом, який затверджується командиром військової частини, і разом з рапортами військовослужбовців, наявними підтверджувальними документами, передається до фінансового органу для виплати матеріальної допомоги.
Як було встановлено в судовому засіданні та згідно положень ст. 71 КАС України відповідачем не було надано доказів зворотного, що у відповідача була відсутня фінансування для надання допомоги для вирішення соціально-побутових, не було надано рішення комісії щодо розгляду рапорту позивача.
Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку, що дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо обмеження права ОСОБА_1 на отримання матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб за 2016 рік є такими що вчинено з порушенням норм чинного законодавства України, а отже відповідач підлягає зобов`язанню виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових потреб за 2016 року.
Щодо позовних вимог про обов`язання командування військової частини НОМЕР_1 і Іаціональиої гвардії України внести зміни до п.2.1 наказу частини № 220 від 17.10.2016 року, а саме в частині анкетних даних, замінивши ОСОБА_2 на ОСОБА_1 , та внести зміни в частині пільгового обчислення вислуги років, відповідно до вимог наказу МВС України за №639 від 04.07.2014 року «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам» та постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» то в цій частині позов підлягає задоволенню оскільки відповідачем в цій частині позов не заперечувався та зазначені обставини були підтверджені в судовому засіданні.
Враховуючи вище викладені висновки суд також приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача в частині зобов`язання командування військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України зробити перерахунок одноразової грошової допомоги, з урахуванням невиплачених коштів, відповідно до наказу МВС України за №639 від 04.07.2014 року «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам» та провести індексацію цих грошових доходів та здійснити відповідну виплату.
Щодо позовних вимог позивача про визнання незаконних та протиправними дій військової частини НОМЕР_1 НГ України щодо невиплати компенсації за 3 дні невикористаної відпустки та зобов`язання відповідачів компенсувати йому 3 дні невикористаної відпустки то в цій частині позов не підлягає задоволенню оскільки як було з`ясовано в судовому засіданні позивачем було у повному обсязі використано всі дні відпустки.
Згідно положень ст. 71 КАС України позивачем не було в обґрунтування свого твердження надано жодних доказів.
Щодо вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, суд вказує, що Постанова ПВС N 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачає що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Згідно зі ст. 137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. При недотриманні позивачем зазначених вимог настають наслідки, передбачені ст. 139 ЦПК.
Позивач у супереч вказаних норм, ані у своєму позові, ані у судовому засіданні не вказав в чому саме полягає завдана йому моральна (немайнова) шкода, з яких міркувань він виходив визначаючи розмір шкоди на загальну суму 10000,00 грн. та не надав доказів які б підтверджували наявність заподіяної моральної шкоди.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
На підставі означає, що суб`єкт владних повноважень, крім того, що має бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України, зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.
У межах повноважень означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх. Під встановленими законом повноваженнями прийнято розуміти як ті, на наявність яких прямо вказує закон так звані прямі повноваження, так і повноваження, які прямо законом не передбачені, але безпосередньо випливають із положень закону і є необхідними для реалізації суб`єктом владних повноважень своїх функцій (завдань) так звані похідні повноваження.
У спосіб означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.
За наведених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги документально та нормативно обґрунтовані частково, а тому підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання незаконними та протиправними дій, скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнання незаконним дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо позбавлення ОСОБА_1 премій за серпень 2016 року на 50%.
Визнання незаконним дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо обмеження права ОСОБА_1 на отримання матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб за 2016 рік.
Визнання незаконним дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України п.2.1 наказу №220 від 17.10.2016 року в частині визначення вислуги років у пільговому обчислені солдата ОСОБА_1 .
Скасувати п.29 наказу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України за № 865 від 05.09.2016 року щодо позбавлення ОСОБА_1 премій на 50%.
Зобов`язати командування військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України вирішити питання щодо виплатити ОСОБА_1 премію за серпень 2016 року в розмір 100%, з урахування нарахованих виплачених коштів в розмір 50%, і провести індексацію цих грошових доходів та здійснити відповідну виплату коштів.
Зобов`язати командування військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових потреб за 2016 року.
Зобов`язати командування військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України виплатити ОСОБА_1 надбавку за вислугу років, яку ОСОБА_1 недотримував протягом липень-грудень 2015 року, що встановлено наказом МВС України за №639 від 04.07.2014 року «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам», і провести індексацію цих грошових доходів та здійснити відповідну виплату.
Зобов`язати командування військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України зробити перерахунок грошового забезпечення, у зв`язку невірним нарахування розміру надбавки за вислугу років, з урахування надбавки за виконання особливо важливих завдань з липня 2015 року по жовтень 2016 рік, відповідно до наказу МВС України за №639 від 04.07.2014 року « Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам», і провести індексацію цих грошових доходів та здійснити відповідну виплату.
Зобов`язати командування військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України зробити перерахунок одноразової грошової допомоги, з урахуванням невиплачених коштів, відповідно до наказу МВС України за №639 від 04.07.2014 року «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам» та провести індексацію цих грошових доходів та здійснити відповідну виплату.
Зобов`язати командування військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України зробити перерахунок грошового забезпечення, та здійснити виплату незаконно утриманих коштів у вигляді військового збору.
Зобов`язати командування військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України внести зміни до п.2.1 наказу частини № 220 від 17.10.2016 року, а саме в частині анкетних даних, замінивши ОСОБА_2 на ОСОБА_1 , та внести зміни в частині пільгового обчислення вислуги років, відповідно до вимог наказу МВС України за №639 від 04.07.2014 року «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам» та постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей».
В іншій частині задоволення позовних вимог відмовити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.
Якщо суб`єкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.
Повний текст постанови виготовлено 26 червня 2017 року.

Суддя Спірідонов М.О.