Справа № 185/1391/17 (2-а/185/153/17)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 червня 2017 рокусправа № 185/1391/17 (2-а/185/153/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду від 20 квітня 2017 року по справі №185/1391/17(2-а/185/153/17) за позовом ОСОБА_2 до Павлоградського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,-

встановиВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Павлоградського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні позивачу пенсії з 02.02.2017 за віком відповідно до ст.. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням ч.2 ст. 40 цього Закону щодо застосування показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком. Зобовязати відповідача призначити позивачу пенсію за віком з 02.02.2017 відповідно до ст.. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком, та виплатити різницю між отриманою та призначеною пенсією.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що в 17.12.2003 йому призначено пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Після призначення пенсії позивач продовжував працювати. 31.10.2012 позивач досяг пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а тому набув право на пенсію за віком на загальних підставах у відповідності до цього Закону. Проте, відповідачем відмовлено позивачу у призначені пенсії за віком з тих підстав, що в 2003 році позивачу вже було призначено пенсію за віком, яку призначено на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка неодноразово перераховувалась за нормами Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Таку відмову відповідача позивач вважає протиправною та такою, що порушує гарантовані Конституцією та Законами України права, оскільки, за позицією позивача, пенсія за віком на пільгових умовах та пенсія за віком є два різних видів пенсійного забезпечення, у звязку з чим право вибору пенсії належить позивачу.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.04.2016 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити адміністративний позов в повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Від відповідача надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржувану постанову суду першої інстанції обґрунтованою та правомірною.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, з 17.12.2003 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Павлоградського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та отримує пенсію за віком за віком, призначену на пільгових умовах відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення».

02.02.2017 позивач звернувся до Павлоградського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах у відповідності до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за останні три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком.

Листом від 08.02.2017 № 2797/07/18 Павлоградське обєднане управління Пенсійного фонду України відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком за нормами ст. 26 з урахуванням ч.4 ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у звязку з тим, що позивачу вже було призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка неодноразово перераховувалась за нормами Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за цим законом призначалися наступні види державних пенсій: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Розділом ІІ «Трудові пенсії» цього Закону визначено коло осіб, які мають право на пенсію зі зменшенням пенсійного віку.

Статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено право на пенсію за віком на пільгових умовах та підстави набуття такого права.

З 01.01.2004 набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно ст.9 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст.43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

Як вбачається з матеріалів справи, не спростовано позивачем, на час звернення позивача з заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах призначена позивачеві пенсія за віком на пільгових умовах вже була обчислена (перерахована) за нормами Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Статтею 10 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у звязку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсій за її вибором.

За правилами ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на яку посилається суд першої інстанції, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Отже переведення з одного виду пенсії на інший є зміна виду пенсії.

В даному випадку, як встановлено вище, зміни виду пенсії не відбулось, оскільки призначення пенсії на пільгових умовах (зі зменшенням пенсійного віку) та призначення пенсії за віком на загальних підставах не є переведенням на інший вид пенсії.

При цьому пенсія за віком на загальних підставах та пенсія за віком на пільгових умовах за зниженням пенсійного віку розраховується відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Оскільки, положення ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на які посилається позивач, стосуються осіб, які вперше звернулися за призначенням пенсії за цим Законом, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки позивачу з 01.01.2004 нарахована пенсія за віком обчислена відповідно до норм та порядку, передбаченому Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і неодноразово перераховувалась як пенсія за віком на підставі цього Закону.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, встановлені ст.202 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2017 року у справі №185/1391/17(2-а/185/153/17) залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, може бут оскаржена в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко