Справа № 320/1663/16-а(2-а/320/94/17)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 червня 2017 рокусправа № 320/1663/16-а(2-а/320/94/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимова Д.В.

за участю представників:

позивача: - не з'явився

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 квітня 2017 року

у справі № 320/1663/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просила:

визнати протиправною відмову відповідача нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію на рівні не нижчому прожитковому мінімуму, встановленого законом;

зобов'язати відповідача провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії із підвищенням її до розміру прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність, та провести відповідні виплати, починаючи з 01.09.2015 з урахуванням раніше виплачених сум, врахувавши, що розмір виплаченої їй пенсії не може бути нижчим від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 1 грудня 2016 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність, становить 1247,00 грн., проте пенсія позивача залишилася на рівні 1247,00 грн. Подана позивачем заява відповідачем не задоволена, відповідач безпідставно відмовив у перерахунку та виплаті пенсії в розмірі мінімального прожиткового рівня для непрацездатних осіб.

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області віл 07.04.2017 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною відмову відповідача у проведенні перерахунку пенсії позивачеві у зв'язку із підвищенням з 01.09.2015 прожиткового мінімуму до 1074 гривні на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність.

Зобов'язано відповідача провести позивачу перерахунок пенсії із підвищенням її до розміру прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність та провести відповідні виплати починаючи з 01.09.2015 з урахуванням раніше виплачених сум, врахувавши, що розмір виплаченої пенсії не може бути нижчим від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Постанову суду мотивовано порушенням права позивача на пенсійне забезпечення, гарантоване ст.46 Конституції України з огляду на те, що розмір пенсійних виплат, які проводяться позивачу, є меншим, ніж встановлений Законом розмір прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі. Відповідач зазначає, що у зв'язку з підвищенням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, перерахунок пенсії позивача проводився з застосуванням зменшення розміру пенсії за віком на 0,5 % за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію. Позивач скористалась правом на достроковий вихід на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», законних підстав для підвищення пенсійних виплат одержувачам пенсій при неповному стажі немає. Крім того відповідач вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом.

Позивач (його представник), представник відповідача в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання сторони повідомлені судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як встановлено судом, підтверджено судом, позивач - ОСОБА_1 перебуває на обліку в Мелітопольському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області, з 31.03.2014 позивачу призначено дострокову пенсію за віком згідно п.7-2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003.

30.01.2017 позивач звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії за віком із підвищенням її до розміру прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність, - до 1247 грн. та провести відповідні виплати (а.с.10).

Заява обґрунтована положеннями ч.3 ст.46 Конституції України та тим, що розмір пенсії позивача разом з доплатою (індексацією) становить 1221,28 грн., що менше мінімальної пенсії на 26 грн. (мінімальна пенсія - 1247 грн.)

Листом від 02.02.2017 №17/К-7 відповідач повідомив позивача про відсутність законних підстав для перерахунку (збільшення) пенсії за віком до розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (мінімальної пенсії) станом на 01.02.2017 - 1247 грн.

Одночасно відповідач роз'яснив позивачу, що пенсія розрахована та призначена відповідно до вимог законодавства України, порушень під час обчислення та перерахунку не виявлено.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про наявність у позивача права на отримання пенсії в розмірі, не нижчому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Разом з тим, вважає помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог за період, починаючи з 01.09.2015.

Позивач, з чим погодився суд першої інстанції, посилається на ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зазначає, що незважаючи на те, що звернувся з заявою про перерахунок пенсії 30.01.2017, відновлення порушеного права позивача можливе шляхом задоволення позовних вимог, починаючи з 01.09.2015.

Втім, спір між сторонами виник з приводу відмови відповідача у перерахунку пенсії із підвищення її розміру до розміру прожиткового мінімуму на одну особу з розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність, з 01.01.2017. Правовідносини, що склались між сторонами до вказаного періоду, позивачем спірними не визначені. В поданій до пенсійного органу заяві про перерахунок пенсії позивач підтверджує, що на час призначення пенсії її розмір був більший мінімальної пенсії, свої вимоги обґрунтовує виключно з огляду на фактичний розмір пенсії з доплатою (індексація) - 1221,28 грн. та встановлений законом прожитковий мінімум для певних осіб - 1247 грн.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що заявлені позивачем вимоги за період з 01.09.2015 по 01.01.2017 є безпідставними, задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними, зокрема, такого віку,: 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року.

Згідно п.7-2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до 1 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. У цьому випадку розмір їх пенсії, обчислений відповідно до статті 27 та з урахуванням статті 28 цього Закону, зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію.

Зменшення розміру пенсії за віком застосовується протягом усього періоду отримання пенсії незалежно від її виду.

У разі коли жінка, якій достроково призначено пенсію, до досягнення віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працевлаштувалася, виплата дострокової пенсії на час роботи припиняється. У цьому випадку після досягнення віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, відсоток, на який зменшено розмір пенсії, переглядається з урахуванням кількості повних місяців страхового стажу, набутого за період роботи після дострокового виходу на пенсію.

Відсоток, на який було зменшено розмір пенсії, також може бути переглянуто з урахуванням відповідної кількості повних місяців страхового стажу, якщо особа після досягнення віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, продовжує працювати і відмовилася від отримання пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу призначено пенсію за віком з 31.03.2014 у віці 55 років - достроково відповідно до п.7-2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV.

Розмір пенсії позивачеві визначений на правилами ст.27 вказаного Закону, виходячи зі страхового стажу та заробітної плати, з якої сплачено страхові внески до Пенсійного фонду.

Статтею 28 Закону № 1058-IV встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі зменшується на розмір зазначеної пенсії.

За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком (ч.2 ст.28 Закону № 1058-IV).

Мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом (ч.3 ст.28 Закону № 1058-IV).

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» встановлений прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність,: з 1 січня 2016 року - 1074 грн., з 1 травня 2016 року - 1130 грн., з 1 грудня 2016 року - 1208 грн.

Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» встановлений прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на 2017 рік у розмірі: з 1 січня 2017 року - 1247 грн., з 1 травня 2017 року - 1312 грн., з 1 грудня 2017 року - 1373 грн.

Як вбачається з розрахунку пенсії позивача, наведеному відповідачем в листі від 02.02.2017, пенсія позивача за віком в розмірі 1221,28 грн. (станом на 01.02.2017) обрахована, виходячи із страхового стажу позивача - 32 роки 7 місяців 12 днів (391 місяць), що відповідає коефіцієнту страхового стажу з урахуванням кратності - 1,35 - 0,43988; заробітної плати - 2969,05 грн., а саме:

1306,03 грн. - основний розмір пенсії за віком (2969,05 грн. х 0,43988);

24,94 грн. - доплата за понаднормативний стаж за 2 роки.

Отже розмір пенсії за віком - 1330,97 грн., який зменшений на 199,65 грн. - за достроковий вихід на пенсію згідно п.7-2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV (15% за 30 місяців).

Таким чином загальний розмір пенсії позивача становить 1131,32 грн., і з урахуванням індексації, яка станом на 02.01.2017 складає - 89,96 грн., пенсійні виплати визначені в розмірі - 1221,28 грн., що є меншим, ніж встановлений Законом розмір прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність (з 01.01.2017 - 1247 грн.)

З цього приводу апеляційний суд погоджується з правовою позицією суду першої інстанції.

Частиною 3 статті 46 Конституції України передбачено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Верховний Суд України в постанові пленуму «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01.11.1996 зазначив, що оскільки Конституція має вищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

У рішенні Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 зазначено, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною 1 статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Водночас зміст основного права не може бути порушений, що є загальновизнаним правилом. Неприпустимим також є встановлення такого правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в частині 3 статті 46 Конституції України, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме статті 21 Конституції України.

В даному випадку положення ч.3 ст.46 Конституції України відтворені в Законі України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме: відповідно до ч. 2 ст.7 цього Закону пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Як вбачається з матеріалів справи, інших джерел існування позивача окрім пенсії за віком не встановлено, отже, виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що позивач має право на щомісячне отримання пенсійних виплат у розмірі не нижчому, ніж встановлений Законом розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 01.01.2017.

Виплата позивачеві пенсії без врахування розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у відповідності до ч. 3 ст. 46 Конституції України та ч.2 ст.7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 01.01.2017 є протиправною, відповідно, права позивача в цій частині підлягають відновленню.

Суд першої інстанції неповне з'ясував обставини, що мають значення для справи, зробив висновки про задоволення позову з 01.09.2015, які не відповідають обставинам справи, що відповідно до ст.202 КАС України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст.198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задовольнити частково.

Постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 квітня 2017 року у справі №320/1663/16-а скасувати, прийняти нову постанову.

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у проведенні перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 на рівні не нижчому прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у відповідності до ч.3 ст.46 Конституції України за період з 1 січня 2017 року.

Зобов'язати Мелітопольське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до ч.3 ст.46 Конституції України на рівні не нижчому прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 1 січня 2017 року з урахуванням виплачених раніше сум пенсії.

В решті позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко