Справа № 757/32084/17-а
Суддя: Литвинова І. В.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 року cуддя Печерського районного суду Литвинова І. В., розглянувши відповідно до ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України у порядку скороченого провадження без виклику осіб, які беруть участь у справі, без проведення судового засідання, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила:

- визнати її право на пенсію за вислугу років, зобов'язавши відповідача включити у спеціальний стаж, що дає право на пенсію за вислугу років, період навчання у Чернігівському державному педінституті з 01.09.1983 по 27.06.1987 та періоди роботи в управлінні освіти Печерської РДА міста Києва з 04.02.2008 по 04.02.2009 на посаді завідувача психолого-медико-педагогічної необхідного для призначення пенсії за вислугу років та виплату одноразової консультації й за сумісництвом з 04.02.2008 по 20.11.2008 у дошкільному навчальному закладі № 1 Печерського району міста Києва на посаді практичного психолога та період роботи у Територіальному центрі СО (НСП) Печерського району міста Києва на посаді практичного психолога відділення соціально-медичної реабілітації дітей з органічним ураженням центральної нервової системи та розумово відсталих дітей (денне перебування) з 01.12.2011 і по теперішній час;

- зобов'язати відповідача призначити пенсію, здійснити її нарахування та почати виплати її після звільнення з педагогічної посади в Територіальному центрі;

- визнати право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі десяти місячних розмірів пенсії і зобов'язати відповідача її виплатити при дотриманні всіх умов законодавства.

Позов обґрунтовано тим, що відповідачем не зараховано до спеціального стажу позивача, що дає право на пенсію за вислугою років періоди трудової діяльності, а саме навчання у Чернігівському державному педагогічному інституті імені Т. Шевченка з 01.09.1983 по 27.06.1987; періоди роботи в управлінні освіти Печерської районної державної адміністрації міста Києва з 04.02.2008 по 04.02.2009 на посаді завідувача Печерської районної психолого-медико-педагогічної консультації за річною строковою угодою і одночасно за сумісництвом з 04.02.2008 по 20.11.2008 на 0,25 ставки з 10-ти годинним педагогічним тижневим навантаженням у дошкільному навчальному закладі № 1 (ДНЗ) загального типу на посаді практичного психолога (запис у трудовій № 39, довідка з управління освіти № 04-07/1182 від 24.04.2017); тривалість роботи за сумісництвом склала 9 місяців 16 днів, та період роботи у відділенні соціально-медичної реабілітації дітей з органічним ураженням центральної нервової системи та розумово відсталих дітей (денне перебування) Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Печерського району міста Києва з 01.12.2011 і по теперішній час на посаді практичного психолога, що станом на 01.06.2017, дорівнює - 5 років і 6 місяців.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.06.2017 відкрито скорочене провадження у вказаній адміністративній справі.

21.06.2017 до суду надійшли письмові заперечення Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, у яких відповідач просить у позові відмовити, вважаючи вимогу безпідставною.

Встановивши усі обставини справи та здійснивши оцінку доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить залишити без задоволення з таких підстав.

02.12.2016 позивач ОСОБА_1 звернулася до Управління із заявою про призначення пенсії за вислугу років.

Управлінням листом від 13.12.2016 № 40668/03 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років у зв'язку з недостатньою кількістю років праці, які зараховуються до спеціального стажу /а. с. 26/.

Відповідно до п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції станом на день звернення із заявою від 14.12.2016), право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального захисту після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 01.04.2015 - не менше 25 років та після цієї дати /а. с. 18-25/:

з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років;

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців;

з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення:

які в період до 1 січня 2016р. мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту (на 01.04.2015 - 25 років, на 31.12.2015 - 25 років 6 місяців).

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 затверджений Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Відповідно до зазначеного Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років передбачено, що до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, зараховуються періоди роботи на посаді психолога в розділі 1 «Освіта».

Згідно вказаного Переліку до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, може бути враховано періоди роботи на посаді вихователя та психолога в ДНЗ (пункт «Дошкільні навчальні заклади всіх типів» розділу 1 «Освіта» Переліку) з 19.07.1982 - 15.07.1983 З 03.09.1991 - 27.01.1994 з 28.01.1994 - 17.10.2005 з 16.01.2006 - 31.08.2006 з 03.10.2006 - 01.02.2008 з 05.02.2009 - 12.11.2009 з 25.01.2010 - 25.08.2010 з 10.01.2011 - 06.06.2011 та період з 15.08.1987 - 23.08.1989 на посаді учителя в школі (пункт «загальноосвітні навчальні заклади, військові загальноосвітні навчальні заклади, музичні і художні школи» розділу 1 «Освіта» Переліку), що становить 20 років 10 місяців 14 днів.

Періоди роботи з 04.02.2008 по 04.02.2009 на посаді завідуючої психолого-медико-педагогічної консультації в Управлінні освіти Печерської районної у м. Києві державної адміністрації, на посаді практичного психолога в Територіальному центрі соціального обслуговування Печерського району міста Києва по даний час не зараховані до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, оскільки зазначені заклади не входять до Переліку закладів згідно Постанови КМУ № 909.

Період роботи за сумісництвом на посаді практичного психолога в дитячому дошкільному закладі у період роботи з 04.02.2008 по 20.11.2008 неможливо зарахувати, тому що робота за сумісництвом не зараховується до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років при зарахуванні на роботу за основним місцем роботи.

Період навчання у педагогічному інституті з 01.09.1983 по 27.06.1987 враховано до загального стажу, оскільки зарахування періоду навчання до вислуги років не передбачено ст. 55 Законом України «Про пенсійне забезпечення» та Постановою КМУ № 909.

Таким чином, суд приходить до висновку, що спеціальний стаж роботи позивача, який дає право на пенсію за вислугу років станом на 01.04.2015 менший 25 років, на 31.12.2015 менший 25 років 6 місяців, станом на день звернення менший 26 років, тому підстав для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» немає.

Керуючись ст. ст. 8, 55 Конституції України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення», ст. ст. 7, 52, 71, 72, 86, 94, 158-163, 183-2, 254 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя І. В. Литвинова