Справа № 357/4323/17
Суддя: Бондаренко О. В.
Дата ухвалення: 2017-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/4323/17
П ОС Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Бондаренко О. В. ,

при секретарі Бондаренко Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з даним позовом 24.04.2017 року мотивуючи тим, що являється інвалідом 3 групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, має посвідчення учасника бойових дій і право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій. Звернувся з письмовою заявою до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради в Київській області для встановлення статусу та видачі посвідчення інваліда війни додавши до заяви документи, які підтверджують статус інваліда. Відповідач відмовив у задоволенні його заяви мотивуючи відсутністю підстав для видачі йому посвідчення інваліда війни. Позивач просив суд визнати дії Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області щодо відмови йому, ОСОБА_1 , у видачі посвідчення інваліда війни протиправними та зобов`язати Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області встановити йому статус інваліда війни та видати посвідчення встановленого зразка.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити вимоги в повному обсязі.

Представник позивача, за довіреністю у справі, ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, 23.05.2017 року до суду надіслано письмові заперечення Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради в Київській області на позов з клопотанням щодо розгляду справи без участі їх представника.

Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, з матеріалів справи ( а.с. 11) вбачається, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

З довідок від 15.07.2014 року за № 255/м та № 107 від 10.02.2017 року ( а.с. 16,18), виданих Білоцерківським об`єднаним військовим комісаріатом Міністерства Оборони України, довідки № 2018 від 09.06.2015 року виданої військовою частиною п.п. В 0849 ( а.с.17) та військового квитка ( а.с. 13-14), вбачається, що ОСОБА_1 дійсно з 20.03.2014 року по 15.03.2015 року знаходився на військові службі Збройних Сил України, приймав безпосередню участь у бойових діях в АТО в період з 01.05.2014 року по 15.03.2015 року в складі в/ч пп В 0849.

27.07.2015 року Білоцерківським районним військовим комісаріатом Київської області ОСОБА_1 було видано посвідчення серії НОМЕР_1 , відповідно до якого він має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Згідно із довідкою до акта огляду МСЕК серії АБ № 0774660 від 28.02.2017 року ( а.с.21), ОСОБА_1 з 28.02.2017 року встановлено третю групу інвалідності до 01.03.2019 року, захворювання пов`язане із захистом Батьківщини.

Згідно із витягом з протоколу № 543 від 16.02.2017 року, засідання Центральної військово лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв ( а.с. 20) та довідки від 02.10.2014 року № 639, виданої військовою частиною НОМЕР_2 ( а.с. 19), захворювання ОСОБА_1 пов`язані із захистом Батьківщини.

Позивач у березні 2017 року звернувся з письмовою заявою до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області для встановлення статусу та видачі посвідчення інваліда війни 3 групи додавши до заяви документи, які підтверджують статус інваліда.

Відповідач, листом від 13.03.2017 року за № 1436 ( а.с.22) відмовив у задоволенні заяви позивача мотивуючи відсутністю підстав для видачі йому посвідчення інваліда війни.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Згідно із ч.1 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до п.11 ч.2 ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551 - до інвалідів війни належать інваліди з числа: військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, а також працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції та стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення.

Надання статусу інваліда війни, зазначеним вище особам, визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.2 Порядку надання статусу інваліда війни особам, які отримали інвалідність внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 685 від 08.09.2015, статус інваліда війни надається, зокрема військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, поліцейським, особам рядового і начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до закону військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районі антитерористичної операції у період її проведення;

працівникам підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції та стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час забезпечення її проведення безпосередньо в районі антитерористичної операції у період її проведення; особам, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районі антитерористичної операції в період її проведення у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил, МВС, Національної поліції, Національної гвардії та інших утворених відповідно до закону військових формувань та правоохоронних органів.

Таким чином, пункт 11 ч.2 ст.7 Закону № 3551 та п.2 Порядку не передбачає такої причини інвалідності як "захворювання, пов`язані із захистом Батьківщини".

Разом з тим, суд враховує, що позивач в період з 01.05.2014 року по 15.03.2015 року в складі в/ч пп В 0849 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції.

Крім того, в протоколі засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у військовослужбовця зазначено, що захворювання позивача пов`язано із захистом Батьківщини.

Тобто, вищезазначені фактичні дані підтверджують наявність обставин щодо того, що позивач в період з 01.05.2014 року по 15.03.2015 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції.

Також, згідно довідки до акта огляду МСЕК, позивачу встановлено третю групу інвалідності в зв`язку з захворюванням, пов`язаним із захистом Батьківщини.

Як вбачається з листа Управління праці та соціального захисту населення Білоцерківської міської ради, позивачу відмовлено у встановленні статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни в зв`язку з необхідністю надання доказів на підтвердження того, що він став "…інвалідом внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення…"

Суд не погоджується твердженнями відповідача з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону № 3551 до інвалідів війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

До інвалідів війни належать також інваліди з числа: військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами;

Отже, частина 1 та пункт 1 частини 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачають надання статусу інваліда війни особам, які стали інвалідами внаслідок захворювання, одержаного під час захисту Батьківщини. Законодавець не передбачив такої підстави у п. 11 ч. 2 ст. 7 Закону, проте колегія суддів вважає, що права позивача мають бути захищені.

Частиною 1 статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 7 ст. 9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Враховуючи положення ч. 1 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", яка є загальною щодо визначення осіб, які належать до інвалідів війни, та п. 1 ч. 2 ст. 7 вказаного Закону, колегія суддів у даному випадку вважає за необхідне захистити права позивача шляхом застосування до спірних правовідносин аналогії закону, а саме: частину 1 та пункт 1 частини 2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Згідно з частиною 1 ст. 7 КАС України одним із принципів здійснення правосуддя в адміністративних судах є, зокрема верховенство права.

Частиною 1 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до розуміння Конституційного Суду України (рішення від 02 листопада 2004 р.) "верховенство права" вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Виходячи з Рішення Конституційного Суду України, положення ч. 1 ст. 8 КАС України слід розуміти так, що суд, керуючись зазначеним принципом, має розглядати право не як закон чи систему нормативних актів, а як втілення справедливості.

Відповідно до пункту 2 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків інвалідів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302, посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", на основі котрого надаються відповідні пільги і компенсації.

Також, слід зазначити, що Міністерство соціальної політики України у своєму листі від 09.09.2015 № 3013/0/172/15-зв роз`яснило механізм видачі органами соціального захисту населення «Посвідчення інваліда війн» особам, які на момент звернення вже володіють «Посвідченням учасника бойових дій».

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про соціальний захист ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до ветеранів війни належать учасники бойових дій, інваліди війни та учасники війни.

Згідно з абзацом другим пункту 7 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 № 302 (далі Положення), «Посвідчення інваліда війни» видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

В той же час, пункт 12-1 Положення визначає, що особи, які мають право на отримання кількох посвідчень, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», видається лише одне посвідчення за їх вибором.

Проте, в пункті 13-1 Положення зазначено, що у разі виникнення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», видане особі раніше посвідчення вилучається уповноваженим на видачу посвідчень органом, з повідомленням органу, який видав таке посвідчення.

Отже, враховуючи, що особа може володіти лише одним посвідченням ветерана війни учасника бойових дій, управління соціального захисту населення, як орган уповноважений на видачу посвідчення інваліда війни, має право при видачі цього посвідчення вилучати посвідчення учасника бойових дій з одночасним повідомленням про це органу, який видав посвідчення учасника бойових дій. При цьому, особа не позбавляється статусу учасника бойових дій, а набуває статус інваліда війни, який надає більше пільг та соціальних гарантій, передбачених статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Враховуючи вищезазначене, на думку Мінсоцполітики, управління не позбавляє статусу учасника бойових дій, а лише вилучає посвідчення учасника бойових дій згідно вищевикладених норм чинного законодавства.

Також, слід зазначити, що відповідно до Порядку видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни від 12 травня 1994 р. № 302 ( із змінами), п.10 - "Посвідчення інваліда війни" видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності. Інвалідам війни, у яких групу інвалідності встановлено без терміну перегляду, видаються безтермінові посвідчення, іншим - на період встановлення групи інвалідності. У разі продовження медико-соціальною експертною комісією терміну чи зміни групи інвалідності в посвідчення (на правій внутрішній стороні) вклеюється новий бланк, до якого вносяться відповідні записи. Записи в бланку завіряються відповідно до пункту 8 цього Положення. П.11 - Якщо посвідчення стало непридатним або було втрачене, то за заявою ветерана війни чи іншої особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", видається нове посвідчення у порядку, визначеному пунктом 7 цього Положення.

З листа від 01.06.2017 року № Л 27.351.2 ( а.с. 37), вбачається, що за умови підтвердження безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальній цілісності України, Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації вважає за можливе встановлення статусу інваліда війни ОСОБА_1 згідно п.1 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Проаналізувавши наведені вище положення законодавства, що регулює основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, дослідивши наявні у справі документи, враховуючи проведення в Україні антитерористичної операції, а також виникнення необхідності надання як основних, так і додаткових соціальних гарантій учасникам АТО та членам їх сімей, пораненим військовослужбовцям, а також сім`ям, члени яких загинули (померли) з огляду проведення АТО, підтримання їх морально - психологічного стану, поліпшення фінансово - матеріального стану зазначених категорій осіб, а також вшанування пам`яті героїв АТО, суд вважає цілком обґрунтованими доводи позивача щодо існування у нього права на статус інваліда війни та отримання відповідного посвідчення.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав до суду належних, допустимих та переконливих доказів щодо правомірності своїх дій, а з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що рішення відповідача щодо відмови у видачі позивачу посвідчення інваліда війни є протиправними, а тому необхідно зобов`язати відповідача видати позивачу відповідне посвідчення інваліда війни.

Керуючись ст. ст. 8, 19 Конституції України, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551, Порядком надання статусу інваліда війни особам, які отримали інвалідність внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 685 від 08.09.2015, ст.ст. 2,6,8,9, 17, 71, 72,122, 158-163, 185, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов задовольнити.

Визнати дії Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у видачі посвідчення інваліда війни протиправними.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області встановити ОСОБА_1 статус інваліда війни та видати посвідчення встановленого зразка.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О. В. Бондаренко