Справа № 804/2378/17
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 р. справа № 804/2378/17

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник С.В., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень: № НОМЕР_1 від 02.11.2016 р., № НОМЕР_2 від 02.11.2016 р., № НОМЕР_3 від 02.11.2016 р., № НОМЕР_4 від 02.11.2016 р., № НОМЕР_5 від 30.12.2016 р., та рішення Дніпродзержинської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області № 164/17965/10/04-03-13-01-16/НОМЕР_6 від 01.11.2016 р., № 218/21568/10/04-03-13-01-16/НОМЕР_6 від 27.12.2016 р., -

ВСТАНОВИВ :

10 квітня 2017 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1, позивач) до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі Дніпродзержинська ОДПІ, відповідач) про: визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень:

- № НОМЕР_1 від 02.11.2016 р. про збільшення грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 40499,70 грн.;

- № НОМЕР_2 від 02.11.2016 р. про застосування штрафних санкцій з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 510,00 грн. за ненадання податкових декларацій;

- № НОМЕР_3 від 02.11.2016 р. про застосування штрафних санкцій у розмірі 510,00 грн. за ненадання документів;

- № НОМЕР_4 від 02.11.2016 р. про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у сумі 4283,22 грн.;

- № НОМЕР_5 від 30.12.2016 р. про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нараховано єдиного внеску у сумі 2175,10 грн.;

- № 164/17965/10/04-03-13-01-16/НОМЕР_6 від 01.11.2016 р. про анулювання реєстрації ФОП ОСОБА_1 платником єдиного податку;

- № 218/21568/10/04-03-13-01-16/НОМЕР_6 від 27.12.2016 р. про анулювання реєстрації ФОП ОСОБА_1 платником єдиного податку;

- зобовязати Дніпродзержинську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Дніпропетровській області відновити реєстрацію ФОП ОСОБА_1 як платника єдиного податку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Дніпродзержинською ОДПІ була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2015 р., за результатами якої складено акт перевірки № 2054/168/04-03-13-04/НОМЕР_6 від 30.09.2016 року, висновки якого про порушення вимог ст.ст. 177, 291, 298 Податкового кодексу України, що призвело до заниження ПДФО від провадження господарської діяльності у загальній сумі 32399,76 грн., порушення абз.1 п.2 ч.1 ст.7, ч.11 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» є хибними, не ґрунтуються на дійсних фактичних обставинах та зроблені у зв'язку з невірним застосуванням норм податкового законодавства, без належного дослідження наданих позивачем до перевірки первинних документів, у звязку із чим рішення НОМЕР_1 від 02.11.2016 р., № НОМЕР_2 від 02.11.2016 р., № НОМЕР_3 від 02.11.2016 р., № НОМЕР_4 від 02.11.2016 р., № НОМЕР_5 від 30.12.2016 р. та рішення про анулювання реєстрації ФОП ОСОБА_1 платником єдиного податку, прийняті на підставі даного акту, є протиправними та підлягають скасуванню (а.с.4-12).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.04.2017 року відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні (а.с. 2).

У судове засідання 14.06.2017 року зявився представник позивача.

Представник відповідача не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджено матеріалами справи, про причини своєї неявки суд не повідомив. Надано письмові заперчення, в яких вказує, що у період з 01.01.2013 р. по 31.12.2015 р. позивачем здійснювалась підприємницька діяльність (надання інформаційних послуг, здійснення іншої професійної, наукової та технічної діяльності) за спрощеною системою оподаткування (друга група платників єдиного податку) та сплачувала єдиний податок за ставкою 15% від розміру мінімальної заробітної плати. Перевіркою встановлено, що позивач з травня по грудень 2013 року надавала послуги юридичним особам, які не є платниками єдиного податку (ТОВ «Атерм», ТОВ «Євротерм Технолоджі» на загальну суму 14160,00 грн., чим порушено умови перебування платника єдиного податку на 2 групі, у звязку з чим повинна була перейти на загальну систему оподаткування з 01.01.2014 р. З огляду на ненадання документів, що підтверджують витрати, повязані з господарською діяльністю, перевіркою встановлено заниження чистого оподатковуваного доходу, що призвело до заниження ПДФО.

Керуючись частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, якою встановлено, що адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом, та частиною 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, адміністративну справу розглянуто без участі сторін, на підставі наявних у ній доказів в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та подані до суду письмові докази, враховуючи позицію позивача, викладену у адміністративному позові, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 18.05.2007 р. зареєстрована у встановленому законом порядку, з 30.05.2007 р. перебуває на податковому обліку в Дніпродзержинській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області; з 01.01.2013 р. перебуває на спрощеній системі оподаткування (2 групи).

Видом діяльності ФОП ОСОБА_1 є надання інших інформаційних послуг; спеціалізована діяльність із дизайну; інша професійна, наукова та технічна діяльність.

Згідно матеріалів справи судом встановлено, що у період з 15.09.2016 р. по 23.09.2016 р., на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78, ст..82 Податкового кодексу України, відповідно до наказу № 454 від 17.08.2016 р. Дніпродзержинською ОДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 (ПН НОМЕР_6) з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2015 р.

За результатами перевірки складено акт № 2054/168/04-03-13-04/НОМЕР_6 від 30.09.2016 року, у висновку якого зазначено про встановлення порушення:

1. п.п.2 п.291.4 ст.291, п.п.5, п.п.7 п.п.298.2.3 п.298, ст.298 Податкового кодексу України;

2. п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано суму податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення господарської діяльності на загальну суму 32399,76 грн., в тому числі: за 2014 рік 20999,88 грн., за 2015 рік 11399,88 грн.;

3. п.п.177.5.2 п.177.5 ст.177 та п.п.49.18.5 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України в частині неподання податкових декларацій про майновий стан і доходи за 1 кв. 2014 року, 2014 рік та 2015 рік;

4. абз.1 п.2 ч.1 ст.7, ч.11 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» з урахуванням ч.3 ст.7 розділу ІІІ Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», у звязку з чим донараховано єдиного внеску на загальну суму 64586,32 грн., у тому числі за 2014 рік в сумі 43508,20 грн., за 2015 рік в сумі 21078,12 грн.;

- п.44.3 ст.44, п.п.16.1.12 п.16.1 ст.16 з урахуванням п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України в частині надання не в повному обсязі документів, підтверджуючих доходи;

- п.4 ч.2 ст.6 розділу ІІІ Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» та п.2 р. ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів від 14.04.2015 р. №435 в частині неподання річних звітів по ЄСВ за 2011-2012 роки.

На підставі вказаного акта контролюючим органом прийнято:

- податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 02.11.2016 р. про збільшення ФОП ОСОБА_1 суми грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, за основним платежем в розмірі 32399,76 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 8099,94 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 02.11.2016 р. про застосування штрафних санкцій з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 510,00 грн. (порушення п.п.177.5.2 п.177.5 ст.177 та п.п.49.18.5 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України);

- податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 02.11.2016 р. про застосування штрафних санкцій за платежем «адміністративні штрафи та інші санкції» у розмірі 510,00 грн.;

- рішення № НОМЕР_4 від 02.11.2016 р. про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у сумі 4283,22 грн.;

Також за наслідками проведеної перевірки Дніпродзержинською ОДПІ винесено рішення № 164/17965/10/04-03-13-01-16/НОМЕР_6 від 01.11.2016 р. про анулювання реєстрації платником єдиного податку ФОП ОСОБА_1 з 01.01.2014 року та рішення № 218/21568/10/04-03-13-01-16/НОМЕР_6 від 27.12.2016 р. про анулювання реєстрації платником єдиного податку ФОП ОСОБА_1 з 01.07.2013 року.

Рішенням ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 16.12.2016 р. за вих. № 8280/10/04-36-10-01-09 про результати розгляду скарги залишено без змін податкові повідомлення-рішення від 02.11.2016 р. № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, а також рішення № НОМЕР_4 від 02.11.2016 р. про застосування штрафних санкцій; збільшено на 2175,10 грн. суму штрафної санкції, визначеної у рішенні № НОМЕР_4 від 02.11.2016 р. про застосування штрафних санкцій.

З урахуванням рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області № 8280/10/04-36-10-01-09 від 16.12.2016 р. Дніпродзержинською ОДПІ винесено рішення № НОМЕР_5 від 30.12.2016 р. про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нараховано єдиного внеску у сумі 2175,10 грн. (винесено).

Правомірність винесених Дніпродзержинською ОДПІ податкових повідомлень-рішень від 02.11.2016 р. № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, рішень № НОМЕР_4 від 02.11.2016 р. та № НОМЕР_5 від 30.12.2016 р. про застосування штрафних санкцій, а також рішень про анулювання реєстрації платником єдиного податку є предметом розгляду даної адміністративної справи.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органу власних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного субєкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Нормою п.291.4 ст.291 Податкового кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку, зокрема:

1) перша група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб, здійснюють виключно роздрібний продаж товарів з торговельних місць на ринках та/або провадять господарську діяльність з надання побутових послуг населенню і обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 300000 гривень;

2) друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв:

не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб;

обсяг доходу не перевищує 1000000 гривень.

3) третя група - фізичні особи - підприємці, які протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв:

не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 20 осіб;

обсяг доходу не перевищує 3000000 гривень.

Згідно підпункту 5 п.п.298.2.3 п.298.3 ст.298 Податкового кодексу України у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми.

Пунктом 299.10 ст.299 Податкового кодексу України встановлено, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:

1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у звязку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;

2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;

3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу.

Відповідно до п.299.11 ст.299 Податкового кодексу України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку субєкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом

Так, досліджуючи питання правомірності формування результатів фінансово-господарської діяльності, правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати до бюджетів податків і зборів, судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 у перевіряємому періоді задекларовано суми доходу, отриманого від провадження діяльності на спрощеній системі оподаткування, за 2013 рік 50000 грн., 2014 рік 140000 грн., 2015 рік 76000 грн..

На формування вказаного доходу мали вплив господарській взаємовідносини з підприємствами-покупцями, що не є платниками єдиного податку, а саме:

- ТОВ «Атерм» - договір № DCІІ-1302 від 13.05.2013 р. з надання послуг з підготовки документації по одержанню дозволів Держгірпромнагляду на проведення робіт підвищеної безпеки (згідно акту перевірки надано послуги на суму 5000 грн. (без ПДВ);

- ТОВ «Євротерм Технолоджі» - договір від 10.06.2013 р. № DCІІ-1304 з надання послуг з підготовки документації по одержанню дозволів Держгірпромнагляду на проведення робіт підвищеної безпеки (згідно акту перевірки надано послуги на суму 3000 грн. (без ПДВ); договір від 29.07.2013 р. № DCІІ-1305 з надання послуг з підготовки документації по атестації технології зварювання; договір від 29.07.2013 р. № DCІІ-1307 з надання послуг з підготовки документації по атестації технології зварювання (згідно акту перевірки надано послуги на суму 2050 грн. (без ПДВ);

- ПАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи» - договір № 0680 від 25.11.2013 р. на проведення робіт з переднього налаштування компютерної програми Web Tutor, навчання та консультації адміністратора системи уповноваженого працівника замовника (згідно умов договору ціна робіт становить 19500 грн.);

- П з ІІ «Імперіал Тобако Юкрейн».

В ході розгляду справи первинні документи на підтвердження виконання договірних зобовязань з контрагентами ПАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи» та П з ІІ «Імперіал Тобако Юкрейн» (акти здачіприйняття наданих послуг) позивачем не надано.

Також з акту перевірки вбачається, що на адресу ФОП ОСОБА_1 було надано запит від 17.08.2016 р. № 12724/04-03-13-04 з проханням надати інформацію щодо дебіторської та кредиторської заборгованості в розрізі контрагентів станом на 01.01.2013 р., 31.12.2013 р., 01.01.2014 р., 31.12.2014 р., 01.01.2015 р., 31.12.2015 р., проте такі документи до перевірки не надано. Також в ході розгляду справи ФОП ОСОБА_1 не надано витребуваних документів.

Відповідно акту перевірки № 2054/168/04-03-13-04/НОМЕР_6 від 30.09.2016 року, згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб, ФОП ОСОБА_1 отримано дохід від агентів-юридичних осіб ТОВ «Атерм», ТОВ «Євротерм Технолоджі», ПАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи» та П з ІІ «Імперіал Тобако Юкрейн», що знаходяться на загальній системі оподаткування і не є платниками єдиного податку, у розмірі 79350 грн.

Отже, судом встановлено надання ФОП ОСОБА_1 послуг не платниками єдиного податку, що суперечить вимогам, встановленим до платників єдиного податку другої групи, що в свою чергу свідчить про необхідність переходу на сплату інших податків і зборів.

На підставі викладеного, оскільки ФОП ОСОБА_1 протягом травня-грудня 2013 року надавались послуги юридичним особам ТОВ «Атерм», ТОВ «Євротерм Технолоджі», ПАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи» та П з ІІ «Імперіал Тобако Юкрейн», які не є платниками єдиного податку, ФОП ОСОБА_1 мала відмовитись від застосування спрощеної системи оподаткування з 01.01.2014 року.

Таким чином, враховуючи, що ФОП ОСОБА_1 допущено порушення вимог п.291.4 ст.291 Податкового кодексу України, та самостійно не змінено систему оподаткування, Дніпродзержинською ОДПІ у відповідності до норм п.299.10 ст.299 Податкового кодексу України винесено рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 № 164/17965/10/04-03-13-01-16/НОМЕР_6 від 01.11.2016 року.

Разом з тим, суд вказує, що оскільки перехід на загальну систему оподаткування мав відбутись саме з 01.01.2014 року, скільки надання послуг на адресу ТОВ «Атерм», ТОВ «Євротерм Технолоджі», ПАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи» та П з ІІ «Імперіал Тобако Юкрейн», що знаходяться на загальній системі оподаткування і не є платниками єдиного податку, відбувалось протягом травня-грудня 2013 року, отже, враховуючи вимоги п.299.11 ст.299 Податкового кодексу України, анулювання реєстрації платника єдиного податку має бути здійснено саме з 01.01.2014 року, як першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення (4 квартал 2013 року).

За викладених обставини рішення № 218/21568/10/04-03-13-01-16/НОМЕР_6 від 27.12.2016 р. про анулювання реєстрації платником єдиного податку ФОП ОСОБА_1 з 01.07.2013 року винесено Дніпродзержинською ОДПІ неправомірно, отже підлягає скасуванню.

Разом з тим, суд вказує, що оскільки перехід на загальну систему оподаткування мав відбутись саме з 01.01.2014 року, тобто протягом 2013 року ФОП ОСОБА_1 мала статус платника єдиного податку з застосуванням спрощеної системи оподаткування, висновки контролюючого органу про донарахування єдиного податку за 2013 рік у розмірі 2122,50 грн. є необґрунтованими.

Досліджуючи правомірність визначення валового доходу (загального оподатковуваного доходу) ФОП ОСОБА_1 за 2014 та 2015 року, тобто з часу анулювання реєстрації платником єдиного податку (2 групи), суд зазначає, що сума загального оподатковуваного доходу за 2014-2015 рік складає 216000 грн., що підтверджено деклараціями платника єдиного податку.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Для обрахунку обєкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування (п.44.2 ст.44 ПК України).

Положеннями п.177.1 ст.177 Податкового кодексу України визначено, що доходи фізичних осіб-підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Згідно п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом ІІІ цього Кодексу.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені Законом України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність.

Згідно з ч.2 ст.3 цього Закону бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст.9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Враховуючи зазначене вище, судом під час розгляду справи перевірено наявність у позивача необхідних первинних документів за господарськими операціями з метою визначення витрат, а також встановлення зв'язку між понесеними витратами і господарською діяльністю платника податку.

Отже, з огляду на анулювання ФОП ОСОБА_1 з 01.01.2014 року реєстрації платником єдиного податку, остання мала здійснювати декларування валового доходу (загального оподатковуваного доходу) у 2014 та 2015 роках, проте таке зобовязання не виконано.

В ході розгляду справи ФОП ОСОБА_1 не надано документи на підтвердження витрат, що повязані з господарською діяльністю (накладні, розрахунки, акти виконаних робіт, платіжні документи, договори тощо), так само такі документи не були надані в ході проведення перевірки.

Вказане свідчить про порушення позивачем п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України, отже суд погоджується з доводами контролюючого органу щодо заниження ФОП ОСОБА_1 валового доходу (загального оподатковуваного доходу) на загальну суму 216000 грн. за 2014 2015 роки, що в свою чергу свідчить про правомірне нарахування суми податку на доходи фізичних осіб у розмірі 20999,88 грн. за 2014 рік та 11399,88 грн. за 2015 рік.

Отже, податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 02.11.2016 р. про збільшення ФОП ОСОБА_1 суми грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, за основним платежем в розмірі 32399,76 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 8099,94 грн. винесено Дніпродзержинською ОДПІ правомірно та не підлягає скасуванню.

Відповідно до абз.1 п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» у разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник зобовязаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Приписами ч. 2-4 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» встановлено, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Згідно ч.11 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пунктами 2 та 3 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Пунктом 3 ч.11 ст.25 наведеного закону передбачено, що за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Отже, досліджуючи правомірність винесених рішень № НОМЕР_4 від 02.11.2016 р. та № НОМЕР_5 від 30.12.2016 р. про застосування штрафних санкцій, судом враховано, що останні є похідними від винесеної вимоги про сплату боргу № Ф- від 02.11.2016 року, якою ФОП ОСОБА_1 визначено суму недоїмки зі сплати єдиного внеску (за податкові періоді 2014 та 2015 роки) та є штрафними санкціями, застосованими у відповідності до п.3 ч.11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування».

Оскільки в ході розгляду справи висновки перевірки про заниження ФОП ОСОБА_1 валового доходу (загального оподатковуваного доходу) на загальну суму 216000 грн. за 2014 2015 роки підтверджено, враховуючи відсутність доказів оскарження вимоги про сплату боргу № Ф- від 02.11.2016 року, суд приходить до висновку, що рішення № НОМЕР_4 від 02.11.2016 р. та № НОМЕР_5 від 30.12.2016 р. про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску винесено правомірно, отже є такими, що не підлягають скасуванню.

Також з огляду на перехід ФОП ОСОБА_1 починаючи з 01.01.2014 року на загальну систему оподаткування, у позивача виникло зобовязання з подання декларацій про майновий стан і доходи за 1 квартал 2014 року, 2014 рік та 2015 рік.

Так, п.п.177.5.2 п.177.5 ст.177 Податкового кодексу України встановлено, що фізичні особи - підприємці, які зареєстровані протягом року в установленому законом порядку або перейшли із спрощеної системи оподаткування на загальну систему оподаткування чи сплачували фіксований податок до набрання чинності цим Кодексом, подають податкову декларацію за результатами звітного кварталу, в якому розпочата така діяльність або відбувся перехід на загальну систему оподаткування. Вперше зареєстровані підприємці в податковій декларації також зазначають інформацію про майновий стан та доходи за станом на дату державної реєстрації підприємцем.

Підпунктом 49.18.5 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України визначено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

У відповідності до п.120.1 ст.120 Податкового кодексу України неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Отже ФОП ОСОБА_1 порушено вимоги п.п.177.5.2 п.177.5 ст.177 та п.п.49.18.5 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України в частині неподання податкових декларацій про майновий стан і доходи за 1 квартал 2014 року, 2014 рік та 2015 рік, у звязку з чим Дніпродзержинською ОДПІ правомірно застосовано штрафні санкції у розмірі 510 грн.

Також з акта перевірки № 2054/168/04-03-13-04/НОМЕР_6 від 30.09.2016 р. вбачається, що протягом 2011-2012 років ФОП ОСОБА_1 перебувала на загальній системі оподаткування, але діяльність в йому періоді не здійснювалась. Згідно листа Дніпродзержинського обєднаного УПФУ Дніпропетровської області від 23.05.2016 р. №2611/07/40, звіти по єдиному соціальному внеску за 2011-2012 роки не подавалась; єдиний внесок згідно карток особових рахунків не нараховувався та не сплачувався.

Проте досліджуючи правомірність винесеного податкового повідомлення-рішення № від 02.11.2016 р., суд вказує, що контролюючий орган при винесенні такого керувався, зокрема, Порядком формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів від 14.04.2015 р.

Проте таке посилання суд вважає необґрунтованим, оскільки станом на час виникнення спірних правовідносин (2011-2012 рік) такий порядок не був затверджений.

Згідно п.85.2 ст..85 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

При цьому великий платник податків зобов'язаний також надати в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб копії документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів (якщо такі документи створюються ним в електронній формі), не пізніше робочого дня, наступного за днем початку документальної виїзної планової, позапланової перевірки, документальної невиїзної перевірки.

Відповідно до п.121.1 ст.121 Податкового кодексу України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Отже, застосування штрафних санкцій у разі ненадання документів до проведення перевірки може мати місце лише у разі направлення запиту контролюючого органу з проханням надати такі документи, та у звязку з отриманою відмовою, про що має бути складено відповідний акт про відмову платника податків надати документи.

Відповідачем в ході розгляду справи не підтверджено направлення до ФОП ОСОБА_1 відповідного запиту на отримання первинних документів, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності річних звітів щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за 2011 2012 роки.

Отже податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 02.11.2016 р. про застосування штрафних санкцій за платежем «адміністративні штрафи та інші санкції» у розмірі 510,00 грн. прийнято відповідачем протиправно, у звязку з чим підлягає скасуванню.

На підставі викладеного суд вказує, що встановленими обставинами підтверджено висновки контролюючого органу про порушення позивачем п.п.2 п.291.4 ст.291, п.п.5, п.п.7 п.п.298.2.3 п.298, ст.298 Податкового кодексу України, п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано суму податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення господарської діяльності на загальну суму 32399,76 грн., п.п.177.5.2 п.177.5 ст.177 та п.п.49.18.5 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України в частині неподання податкових декларацій про майновий стан і доходи за 1 кв. 2014 року, 2014 рік та 2015 рік та вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування».

Отже позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 122, 128 158 - 163, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень: № НОМЕР_1 від 02.11.2016 р., № НОМЕР_2 від 02.11.2016 р., № від 02.11.2016 р., № НОМЕР_4 від 02.11.2016 р., № НОМЕР_5 від 30.12.2016 р., рішень № 164/17965/10/04-03-13-01-16/НОМЕР_6 від 01.11.2016 р., № 218/21568/10/04-03-13-01-16/НОМЕР_6 від 27.12.2016 р., зобовязання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 02.11.2016 р. про застосування штрафних санкцій за платежем «адміністративні штрафи та інші санкції» у розмірі 510,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати рішення № 218/21568/10/04-03-13-01-16/НОМЕР_6 від 27.12.2016 р. про анулювання реєстрації платником єдиного податку ФОП ОСОБА_1 з 01.07.2013 року.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційногоадміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набираєзаконноїсиливідповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2