Справа № 484/3563/16-а
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2017-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2017 р.м.ОдесаСправа № 484/3563/16-а

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Паньков Д.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області про скасування рішення та зобовязання здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ :

В листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області, в якому просить:

- скасувати рішення ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області від 13 жовтня 2016 року № 69 «Про відмову в перерахунку пенсії»;

- зобовязати відповідача здійснити перерахунок (донарахування) пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди за сумлінну працю в органах місцевого самоврядування, наведених в довідці ОСОБА_3 міськвиконкому від 16.09.2016 року;

- стягнути з відповідача судовий збір в сумі 55120 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказала, що 04.10.2016 року вона звернулася до ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області із заявою про перерахунок (донарахування) пенсії на підставі довідки від 16.09.2016 року №505/04.05-21 про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», виданої фінансовим управлінням ОСОБА_3 міської ради Миколаївської області. 13.10.2016 року згідно рішення ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області за № 69 «про відмову в перерахунку пенсії» позивачці було відмовлено в перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» через відсутність у чинному законодавстві будь-яких перерахунків пенсій та врахування в заробіток, з якого обчислювалась пенсія державному службовцю, таких видів виплат як: матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, грошова винагорода за сумлінну працю в органах місцевого самоврядування.

З наведеним рішенням відповідача позивачка не згодна і вважає його неправомірним і таким, що не відповідає діючому законодавству України.

Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 грудня 2016 року адміністративний позов задоволено. Скасовано рішення ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області від 13.10.2016 року № 69. Зобовязано ОСОБА_3 обєднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та грошової винагороди за сумлінну працю в органах місцевого самоврядування, наведених в довідці фінансового управління ОСОБА_3 міської ради Миколаївської області від 16.09.2016 року, з 01.10.2016 року. Стягнуто з ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Не погодившись з таким судовим рішенням ОСОБА_2 звернулась до суду з апеляційною скаргою на зазначену постанову. Апелянт просить скасувати постанову суду в частині здійснення перерахунку пенсії з 01.10.2016 року.

Згідно до вимог ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 з 11.11.2008 року перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію відповідно Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII, як особа місцевого самоврядування, яка має не менше 10 років стажу служби в органах місцевого самоврядування.

При розрахунку розміру пенсії позивача ОСОБА_3 ОУПФУ Миколаївської області враховано посадовий оклад, надбавку за ранг, надбавку за вислугу років, а також премії та надбавки за інтенсивність праці, розраховані в середньому розмірі за 24 місяці.

04.10.2016 року позивач звернулась до ОСОБА_3 ОУПФУ Миколаївської області із заявою про проведення їй перерахунку пенсії з урахуванням інших виплат, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди за сумлінну працю в органах місцевого самоврядування.

До вказаної заяви позивачем була додана довідка фінансового управління ОСОБА_3 міської ради Миколаївської області від 16.09.2016 року № 505/04.05-21 про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», згідно якої за останні 24 місяці роботи позивача перед призначенням пенсії нею були отримані виплати, на які також нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в тому числі, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань і на оздоровлення, а також грошова винагорода за сумлінну працю в органах місцевого самоврядування, передбачена станом на момент виникнення спірних правовідносин пунктом 2 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та Порядком видачі грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року № 212.

Рішенням ОСОБА_3 ОУПФУ Миколаївської області від 13.10.2016 року № 69 позивачу відмовлено у проведенні наведеного перерахунку пенсії, посилаючись на те, що будь-які перерахунки чинним законодавством не передбачені та такі види виплат, як матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, грошова винагорода за сумлінну працю в органах місцевого самоврядування, не передбачалися для врахування в заробіток, з якого обчислюється пенсія державного службовця.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, позивач звернулась до суду з даним позовом.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку щодо задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що отримані застрахованою особою суми виплат, з яких були нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування враховуються в заробіток (доход) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Колегія суддів погоджується з вищевикладеними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено колегією суддів та вбачається з матеріалів справи, позивач просить зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату її пенсії з дня призначення пенсії, тобто з починаючи з 11 листопада 2008 року.

Проте, з даним позовом позивач звернулась до суду лише 24.11.2016 року.

В той же час, за правилами ч.2 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В свою чергу, згідно до вимог ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Предметом заявленого позову є наявність підстав для перерахунку пенсії позивача з 11 листопада 2008 року.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно із ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV пенсія щомісячна пенсійна виплата.

Тобто, позивач, отримуючи пенсію кожного місяця, зокрема, у період з 11.11.2008 року по день звернення до суду з відповідним позовом, була обізнана щодо її розміру.

При цьому, як на підставу для звернення до суду з даним позовом, позивач посилається на підвищення заробітної плати працюючих державних службовців за постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013, яка є нормативно-правовим актом, що був оприлюднений в офіційних виданнях, зокрема, в Урядовому кур'єрі від 15.12.2015 року № 234 та в Офіційному віснику України від 25.12.2015 року № 100, а отже позивач мала реальну можливість завчасно ознайомитися з вказаною постановою Кабінету Міністрів України, подати відповідну заяву до органів ПФУ та в разі відмови звернутися до суду з відповідним позовом у межах шестимісячного строку.

Таким чином, позивачу з 15.12.2015 року з дня офіційного оприлюднення та набрання чинності зазначеної постанови, мало бути відомо про її право на перерахунок пенсії.

Однак, як було встановлено вище, позивач звернулась до суду з даним позовом лише 24.11.2016 року, тобто з пропуском строку, визначеного у ч.2 ст.99 КАС України.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції звертає увагу на те, що лише пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений. При цьому, поважними можуть визнаватися лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Відповідно до вимог ч.1 ст.102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений.

Клопотань про поновлення строку звернення до суду позивачем не заявлено, доказів поважності його пропущення не наведено.

Апелянт обґрунтовуючи свої вимоги в апеляційній скарзі посилається на припис частини 1 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», де зазначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

В свою чергу колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до приписів ч.2 ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зазначено, що суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

При цьому, колегія суддів зазначає, що норми статті 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не підлягають застосуванню в даному випадку, оскільки стосуються вже нарахованих та не виплачених сум пенсій, а предметом даного позову є питання перерахунку та виплати пенсії з урахуванням інших виплат пенсійним органом.

З огляду на вищевикладене посилання апелянта на те, що перерахунок повинен здійснюватися, починаючи з 11 листопада 2008 року, тобто з дня призначення пенсії колегія суддів вважає безпідставними.

Так, при вирішенні спірного питання судом першої інстанції правильно були враховані положення ст.99 КАС України щодо строків звернення до суду, в даному випадку судом першої інстанції задоволені вимоги позивача з 01.10.2016 року, тобто, з урахуванням дати звернення позивача з даним позовом 24.11.2016 року, не виходячи за межі строку, визначеного ч.2 ст.99 КАС України шестимісячного строку.

Відповідно до вимог ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов. Відповідач, який є субєктом владних повноважень, свою правову позицію не доказав та не обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після надіслання її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: Н.В.Вербицька

Суддя: А.В.Крусян