Справа № 810/1068/17
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/1068/17 Головуючий у 1-й інстанції: Виноградова О.І.
Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом Яготинського районного споживчого товариства до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2017 року Яготинське районне споживче товариство (далі - Позивач, Яготинське РайСТ) звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області (далі - Відповідач, Броварська ОДПІ) про скасування податкового повідомлення-рішення від 24.10.2016 року №.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 07.04.2017 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що немаркованими вважаються алкогольні напої, за які не було сплачено або сплачено у неналежному розмірі акцизний податок, водночас, оскільки законом дозволено використання марок акцизного податку старого зразка до повної реалізації алкогольної продукції, у діях Позивача відсутній склад правопорушення.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Наголошує, що оскільки з липня 2013 року діють марки акцизного податку нового зразка, а в алкогольного напою, реалізованого Позивачем, закінчився термін придатності, товар вважається таким, що зберігався та був реалізований без марки акцизного податку.

У судовому засіданні представник Апелянта доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд її вимоги задовольнити повністю з підстав, викладених в останній.

Представник Позивача наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з такого.

Відповідно до статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Вирішуючи вказаний спір, суд першої інстанції встановив, що у жовтні 2016 року працівниками ГУ ДФС у Київській області на підставі наказу від 30.09.2016 року №556 (а.с. 51), направлень на перевірку від 12.10.2016 року №2361 (а.с. 52) та №2362 (а.с.53) було проведено фактичну перевірку магазину за адресою: м. Яготин, вул. Шевченка, 10, що належить Яготинському РайСТ, з питань додержання суб'єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України у сфері виробництва та обігу підакцизної продукції. У ході перевірки податковим органом було встановлено порушення п. 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме факт реалізації пляшки лікеру «Sheridan's», 0,375 л, 15,5% об., виробництва «P&A Бейліс&Ко Дублін» (Ірландія), по ціні 315,00 грн., термін придатності два роки, дата виготовлення 25.09.2013 року, яка маркована маркою акцизного податку попереднього зразка ААБХ000089 09/13 2 877,00 грн. Результати перевірки зафіксовані в акті від 13.10.2016 року №1119/10-36-40/30441567 (а.с. 54-55). Згідно актів від 12.10.2016 року №001329 (а.с. 56), №2361, 2632 (а.с. 57), №001329 (а.с. 58) продавець від отримання акта перевірки, підписання направлень на перевірку та акта перевірки відмовилась.

На підставі викладених в акті перевірки висновків Відповідачем 24.10.2016 року прийнято податкове повідомлення-рішення форми «С» № (а.с. 29), яким до Позивача за порушення ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України, абз. 15 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 17 000,00 грн.

За результатами адміністративного оскарження вказаний акт індивідуальної дії рішенням ДФС України від 10.02.2017 року №2592/6/99-99-11-05-01-25 залишений без змін, а скаргу Яготинського РайСТ - без задоволення (а.с. 26-27).

На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції, здійснивши системний аналіз приписів ст. ст. 222, 226 ПК України, ст. ст. 11, 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а також затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року №1251 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, прийшов до висновку про відсутність правових підстав для накладення на Позивача штрафу, оскільки використання марки акцизного податку старого зразка не свідчить про відсутність маркування алкогольної продукції.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з огляду на таке.

Відповідно до п. 228.2 ст. 228 Податкового кодексу України контроль за наявністю марок акцизного податку на пляшках (упаковках) алкогольних напоїв і на пачках (упаковках) тютюнових виробів під час їх транспортування, зберігання та продажу, а також у разі ввезення таких товарів на митну територію України здійснюють відповідні контролюючі органи.

Приписи п. 228.3 ст. 228 ПК України визначають, що у разі виявлення фактів ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування та продажу на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів без наявності марок акцизного податку встановленого зразка, контролюючі органи, зазначені у пункті 228.2 цієї статті, вилучають такі товари з вільного обігу та подають відповідні матеріали до суду для винесення постанови про їх вилучення в дохід держави (конфіскацію).

При цьому, згідно п. 228.9 ст. 228 ПК України відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв і тютюнових виробів, несплату чи несвоєчасну сплату податку несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до закону.

Відповідно до п. 226.1 ст. 226 Податкового кодексу у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов'язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

У п. 226.3 ст. 226 ПК України визначено, що виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України (п. 226.5 ст. 226 ПК України).

Відповідно до п. 226.6 ст. 226 Податкового кодексу маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об'ємних одиниць. Маркування вироблених в Україні алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового до 8,5 відсотка об'ємних одиниць не здійснюється.

При цьому, в силу вимог п. 226.7 ст. 226 ПК України кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер, місяць і рік випуску марки та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, крім суми акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв.

Згідно п. 226.9 ст. 226 ПК України вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту тилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон) в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Приписи абз. 3-4, 6 ч. 4 ст. 11 Закону визначають, що алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

У разі зміни зразка марок акцизного податку вже закуплені марки попереднього зразка застосовуються у виробництві алкогольних напоїв та тютюнових виробів до їх повного використання, а марковані такими марками алкогольні напої та тютюнові вироби знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання.

При цьому алкогольні напої та тютюнові вироби, вироблені в Україні або імпортовані в Україну до набрання чинності внесеними відповідним законом змінами щодо маркування, знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання.

З наведеного випливає, законодавцем дозволено реалізація маркованими марками акцизного податку алкогольних напоїв у межах терміну придатності. Тобто, дія такої марки обмежується терміном придатності алкогольного напою для споживання, що не було враховано судом першої інстанції.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.07.2013 року №474 затверджено зразки марок акцизного податку для алкогольних напоїв вітчизняного та імпортного виробництва з 01.09.2013 року.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, датою виготовлення лікеру «Sheridan's», 0,375 л, 15,5% об., виробництва «P&A Бейліс&Ко Дублін» (Ірландія), є «L3268», де 1 цифра - рік, наступні три цифри - поточний день цього року, тобто 25.09.2013 року. Термін придатності даного алкогольного напою складає два роки. За таких обставин, строк придатності для споживання даного лікеру сплив 25.09.2015 року. При цьому, вказаний день є граничною та кінцевою датою дії марки акцизного податки старого зразка серії ААБХ №000089; 09/13; 2,877 грн.

Отже, з урахуванням положень ч. 4 ст. 11 Закону та постанови Кабінету Міністрів України від 03.07.2013 року №474, марки акцизного податку попереднього зразка не є марками акцизного податку встановленого зразка, а отже відповідно до п. 266.9 ст. 266 ПК України такі алкогольні напої вважаються такими, що немарковані.

Відповідно до абз. 15 ч. 2 ст. 17 Закону до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень

За таких обставин Відповідач, застосовуючи до Позивача санкції за реалізацію алкогольних виробів без марок акцизного податку встановленого зразка у розмірі 17 000,00 грн., діяв у межах повноважень та у спосіб, визначені чинним законодавством України, у зв'язку з чим Київський окружний адміністративний суд прийшов до передбаченого висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Посилання Яготинського РайСТ на безпідставність проведення ГУ ДФС у Київській області фактичної перевірки у зв'язку з дією мораторію на проведення перевірок, закріпленого у п. 3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України від 28.12.2014 року №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», судовою колегією оцінюється критично з огляду на таке.

Відповідно до п. 3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України від 28.12.2014 року №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Разом з тим, Позивачем не було враховано, що зазначене обмеження не поширюється з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість.

За правилами пп. 14.1.145 п. 14.1 ст. 14 ПК України підакцизні товари (продукція) - товари за кодами згідно з УКТ ЗЕД, на які цим Кодексом встановлено ставки акцизного податку.

Приписи пп. 14.1.212 п. 14.1 ст. 212 Податкового кодексу України визначають, що реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших об'єктах громадського харчування.

За таких обставин, враховуючи, що Яготинське РайСТ є суб'єктом господарювання, що реалізує підакцизні товари, колегія суддів приходить до висновку обмеження щодо проведення перевірок, встановлені у 2016 році Законом України від 28.12.2014 року №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», на останнього не поширюються.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, адже не врахував, що строк дії акцизної марки старого зразка закінчується у день завершення терміну споживання алкогольних напоїв.

Згідно приписів ст. 198 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову.

Відповідно до ч.1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про наявність підстав для задоволення позовних вимог допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області - задовольнити повністю.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом Яготинського районного споживчого товариства до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про скасування податкового повідомлення-рішення, - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на судові рішення подається у порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.