Справа № 815/1962/17   
Суддя: Свида Л. І.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1962/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року м. Одеса

У залі судових засідань № 25

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л. І.

при секретарі судового засідання - Галушко А. В.

за участю сторін:

представника позивача - ОСОБА_1 (по довіреності)

представника відповідача - ОСОБА_2 (по довіреності)

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ГУ ДФС в Одеській області до ТОВ «Транспортна компанія Бласко» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося Головне управління ДФС в Одеській області з адміністративним позовом до ТОВ «Транспортна компанія Бласко» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна відповідача згідно рішення позивача від 23.03.2017 року.

Представник позивача адміністративний позов підтримав, на заявлених вимогах наполягав з підстав, викладених в позовній заяві, оскільки ревізорами-інспекторами ГУ ДФС в Одеській області був здійснений вихід за податковою адресою ТОВ «Транспортна компанія Бласко» з метою проведення фактичної перевірки зазначеного підприємства, однак директор підприємства відмовився допускати посадових осіб податкового органу до перевірки, про що складений відповідний акт від 22.03.2017 року №82/15-32-40-03, а тому у позивача є всі підстави для застосування умовного адміністративного арешту майна ТОВ «Транспортна компанія Бласко», обґрунтованість якого підлягає підтвердженню в судовому порядку.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених в письмових запереченнях на позов (аркуші справи 70-73), оскільки директор ТОВ «Транспортна компанія Бласко» ніколи не бачив ревізорів-інспекторів ГУ ДФС в Одеській області, які склали акт про не допуск до перевірки, з його сторони не вчинялись будь-які дії повязані з не допуском податкового органу до перевірки, директор підприємства не був ознайомлений з наказ про проведення перевірки, при ньому не складався акт про не допуск до перевірки та на даний час 96 годин, протягом яких має бути підтверджена обґрунтованість адміністративного арешту майна сплинули, а тому підстав для задоволення позову не має.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З метою здійснення контролю дотримання вимог законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, порядку здійснення готівкових розрахунків, ведення касових операцій, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, 17.03.2017 року ГУ ДФС в Одеській області винесений наказ №756 про проведення з 20.03.2017 року фактичної перевірки ТОВ «Транспортна компанія Бласко» (), податкова адреса: Одеська область, Біляївський район, с. Усатове, вул. Енергетиків, буд. 11 (аркуш справи 26).

На підставі зазначеного наказу та виписаних направлень на перевірку від 20.03.2017 року №230, №231 (аркуші справи 24-25) співробітниками ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_3, ОСОБА_4 з метою проведення фактичної перевірки відповідача здійснений вихід за податковою адресою ТОВ «Транспортна компанія Бласко», однак директором ТОВ «Транспортна компанія Бласко» ОСОБА_5 не допущено зазначених посадових осіб до перевірки та відмовлено в отриманні направлень на перевірку, що відображено в акті про неотримання направлення на проведення фактичної перевірки ТОВ «Транспортна компанія Бласко» №83/15-32-40-03 від 22.03.2017 року та акті про не допуск до фактичної перевірки №82/15-32-40-03 від 22.03.2017 року (аркуші справи 22-23).

Враховуючи зазначені обставини, заступником начальника ГУ ДФС в Одеській області направлено в. о. начальника ГУ ДФС в Одеській області звернення від 23.03.2017 року про застосування адміністративного арешту майна платника податків (аркуш справи 20) та за результатами розгляду зазначеного звернення, 23.03.2017 року о 12.30 годині ГУ ДФС в Одеській області, на підставі ст. 94 Податкового кодексу України, прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника ТОВ «Транспортна компанія Бласко», що перебуває за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Усатове, вул. Енергетиків, буд. 11 (аркуш справи 21).

У відповідності до вимог п. 94.10 ст. 94 Податкового кодексу України обґрунтованість арешту на майно, накладеного рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу має бути перевірена судом, а тому позивач звернувся до суду з цим позовом.

Однак, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна відповідача, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 75 Податкового кодексу України контролюючи органи мають право проводити, в тому числі, фактичні перевірки, тобто, перевірки, які здійснюються за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Такі перевірки здійснюються контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно із положеннями п. 80.1, п. п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та у разі наявності підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

В наказі на проведення фактичної перевірки ТОВ «Транспортна компанія Бласко» міститься посилання на п. п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, однак з наказу, направлень на перевірку, позову та будь-яких інших документів не вбачається наявність інформації про порушення відповідачем вимог законодавства, тобто, позивачем не доведена наявність підстав для проведення фактичної перевірки відповідача.

Відповідно до положень ст. 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення та за умови пред'явлення направлення на перевірку, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

У разі відмови у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків та він має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт відмови в отриманні акта та/або наданні письмових пояснень до нього.

З акту про неотримання направлень на проведення фактичної перевірки та акту про не допуск до фактичної перевірки вбачається, що директор підприємства відмовив в допуску до перевірки посадовим особам ГУ ДФС в Одеській області та відмовився отримати направлення на перевірку, однак зазначені обставини спростовує допитаний в якості свідка директор ТОВ «Транспортна компанія Бласко» ОСОБА_5 та допитані в якості свідків посадові особи, яки виїжджали на перевірку - ОСОБА_3, ОСОБА_4 з свідчень яких вбачається, що директор підприємства та посадові особи ГУ ДФС в Одеській області не бачилися, під час прибуття на перевірку, директора підприємства на місці не було та їх спілкування здійснювалося в телефонному режимі.

При таких обставинах, директору підприємства не могли бути предявлені направлення на перевірку, наказ на проведення перевірки, посвідчення працівників ГУ ДФС в Одеській області, що виключає можливість розпочати перевірку.

Твердження працівників ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що вони показували наказ, направлення та посвідчення охоронцю підприємства не підтверджуються належними доказами, оскільки вони не можуть зазначити особу, яка їх не допустила до перевірки, зазначена особа ними не встановлена та такий факт не відображений в складених ними актах.

Також, суд звертає увагу на ту обставину, що акти складені в надрукованому вигляді із зазначенням реєстраційного номеру і дати документу, що свідчить про складання цих документів не на місці не допуску та відмови від отримання направлень, а в приміщенні податкового органу.

Таким чином, підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) не предявлялися направлення на перевірку, наказ та службові посвідчення, а тому перевірка відповідача не могла бути розпочата.

Відповідно до п. 94.10, п. п. 94.19.1 п. 94.19, п. 94.21 ст. 94 Податкового кодексу України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв'язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункту 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

У разі якщо майно платника податків звільняється з-під адміністративного арешту з цих підстав, повторне накладення адміністративного арешту з підстав накладення першого арешту не дозволяється.

З аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що в разі не підтвердження обгрунтованості арешту на майно судом протягом 96 годин адміністратвний арешт майна платника податків припиняється та повторне накладення адміністративного арешту не дозволяється.

Оскільки рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника ТОВ «Транспортна компанія Бласко», що перебуває за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Усатове, вул. Енергетиків, буд. 11 винесено 23.03.2017 року, на даний час 96 годинний термін для підтвердження цього арешту сплинув, а тому у суду відсутні підстави для його підтвердження.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно із ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ГУ ДФС в Одеській області не обґрунтовані, не відповідають вимогам законодавства та не підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст. ст. 69-71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ГУ ДФС в Одеській області до ТОВ «Транспортна компанія Бласко» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна відмовити.

Постанова набирає законної сили у порядку ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга на постанову подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія надсилається до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови складений та підписаний 27.06.2017 року.

Суддя Л.І. Свида

У задоволенні адміністративного позову ГУ ДФС в Одеській області до ТОВ «Транспортна компанія Бласко» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна відмовити.

27 червня 2017 року.