Справа № 826/9454/16
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2017-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 травня 2017 року № 826/9454/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І. розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до ТОВ «Інвестфактор» про надання дозовлу на проведення перевірки

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві (далі по тексту - позивач) звернулось з позовом до ТОВ «Інвестфактор» (далі по тексту - відповідач) про надання дозволу на здійснення перевірки щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Ярославська, 6 у Подільському районі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що позивачем вжито вичерпних заходів щодо проведення перевірки об'єкту та забезпечення присутності представника ТОВ «Інвестфактор» під час проведення перевірки, проте, такі дії не дали результату щодо проведення перевірки. Вказані дії унеможливлюють здійснення державного архітектурно-будівельного контролю в установлений законодавством спосіб, оскільки відповідач не виконує законні вимоги Інспекції.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та вказував на допущення позивачем порушень норм законодавства при призначення перевірки відповідача.

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України дійшов переконання про можливість подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі наказу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві від 19.04.2016 №157 «Про проведення планових перевірок» доручено провести планову перевірку ТОВ «Інвестфактор» щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Ярославська, 6 у Подільському районі.

Повідомлення про проведення перевірки від 18.04.2016 № 27/978 направлено поштовим відправленням за місцем реєстрації відповідача.

За результатами перевірки складено акт від 24.05.2016 № ЄО 22922 про недопущення до проведення планової (позапланової) перевірки, оскільки відповідачем відмовлено у забезпечення присутності уповноваженого представника для проведення перевірки та наданні можливості провести перевірку.

В подальшому, 25.05.2016 позивачем, у зв'язку з відмовою відповідача у забезпечення присутності уповноваженого представника для проведення перевірки та наданні можливості провести перевірку, складено акт про недопущення до проведення планової перевірки.

Враховуючи, що відповідач не допустив позивача до здійснення перевірки вказаного вище об'єкту, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Такий центральний орган виконавчої влади в силу норми ч. 2 ст. 64 зазначеного Кодексу реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

Частина 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту України передбачає, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб'єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень.

За приписами норми ч. 1 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов'язані застосовувати санкції, визначені законом.

Згідно Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого Указом Президента України "Деякі питання Державної служби України з надзвичайних ситуацій" від 16.01.2013 № 20/2013, Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра оборони України (далі - Міністр), одним з основних завдань якого є здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб, що забезпечується безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, а також міжрегіональні (повноваження яких поширюються на кілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи (у разі їх створення).

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877-V).

Статтею 1 цього Закону визначено, що "державний нагляд (контроль)" - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; "заходи державного нагляду (контролю)" - це планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

У відповідності до ч. 1 ст. 5, ч.ч.1, 2 ст. 7 Закону № 877-V планові заходи здійснюються відповідно до річних або квартальних планів, які затверджуються органом державного нагляду (контролю) до 1 грудня року, що передує плановому, або до 25 числа останнього місяця кварталу, що передує плановому.

Протягом одного року проведення більш як одного планового заходу державного нагляду (контролю) щодо одного суб'єкта господарювання не допускається.

Для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою.

Відповідно до статей 64 - 67 Кодексу цивільного захисту України, Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та з метою реалізації державної політики у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки затверджено Наказ Міністерства внутрішніх справ України 02 листопада 2015 року N 1337, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 листопада 2015 р. за N 1467/27912, Порядок проведення планових (позапланових) перевірок щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки (далі - Порядок №1337).

Згідно з п.п. 6, 8 Розділу І цього Порядку відповідно до затвердженого у встановленому порядку плану перевірок для здійснення планової перевірки ДСНС України або її територіальними органами видається наказ про проведення перевірки.

На підставі наказу на проведення перевірки оформлюється посвідчення на проведення перевірки (додаток 1).

При цьому, згідно з п. 9 Розділу ІІІ Порядку №1337 посадові особи ДСНС України або її територіальних органів під час здійснення перевірок мають право, зокрема, звертатися у встановленому законом порядку до суду у випадку недопущення посадових осіб ДСНС України або її територіальних органів до проведення перевірки в цілому чи до окремих приміщень об'єкта перевірки, яка здійснюється в установленому законодавством порядку, з вимогою щодо зобов'язання суб'єкта господарювання забезпечити допуск до здійснення перевірки в цілому або частини приміщень об'єкта перевірки.

Тобто, планові перевірки суб'єктів господарювання у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки можуть проводитися лише на підставі наказу про проведення перевірки виданого ДСНС України або її територіальними органами. При цьому, такі органи можуть звертатися у встановленому законом порядку до адміністративного суду у випадку недопущення посадових осіб ДСНС України або її територіальних органів до проведення перевірки.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить надати дозвіл Головному управлінню Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві на проведення перевірки.

Підставою для такого звернення стало те, що відповідачем не було допущено посадових осіб позивача до проведення планової (позапланової) перевірки.

Відповідно до ч. 5 ст. 105 КАС України адміністративний позов суб'єкта владних повноважень може містити інші вимоги у випадках, встановлених законом.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи N R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

При цьому, з огляду на положення ст. 2 КАС України щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які Конституцією України віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

З огляду на викладене, надання дозволу на проведення суб'єктів господарювання у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки є виключною компетенцією (дискреційними повноваженнями) Державної служби України з надзвичайних ситуацій та її територіальних органів, що реалізується шляхом видачі наказу на проведення такої перевірки, втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Крім того, суд звертає увагу на те, що позивачем було видано наказ 19.04.2016 №157 на проведення перевірки на підставі якого також видано направлення про проведення планової перевірки, однак до здійснення такої перевірки представника позивача не допущено, про що складений відповідний акт.

Отже, всі наведені фактичні обставини та аналіз норм права свідчать про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у запропонований позивачем спосіб.

Керуючись вимогами статтями 69-71, 122, 160-165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В.І. Келеберда