Справа № 336/2173/17
Суддя: Марко Я. Р.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 336/2173/17
Провадження № 2-а/336/225/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Марко Я.Р., при секретарі Палубінській К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора виконавчого комітету Комиш-Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області ОСОБА_2, треті особи: фізична особа - підприємець ОСОБА_3, фермерське господарство «НАДІЯ АГРО-V» про визнання протиправними дій державного реєстратора, визнання нечинними та скасування рішень державного реєстратора та записів, внесених до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним адміністративним позовом до суду, який в процесі розгляду справи був уточнений її представником, за змістом якого просить суд визнати протиправними дії відповідача під час прийнятті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 33450503 від 17.01.2017 року, на підставі якого здійснена державна реєстрація права оренди земельної ділянки площею 7,32 га кадастровий номер :05:001:0031 за фермерським господарством «НАДІЯ АГРО-V» строком до 17.11.2030 року та внесений до державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про інше речове право: 18601454 від 26.12.2016 року; визнати нечинним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 33450503 від 17.01.2017 року, прийняте відповідачем на підставі якого здійснена державна реєстрація права оренди земельної ділянки площею 7,32 га кадастровий номер :05:001:0031 за фермерським господарством «НАДІЯ АГРО-V» строком до 17.11.2030 року та внесений до державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про інше речове право: 18601454 від 26.12.2016 року; скасувати вказаний вище запис про державну реєстрацію.

Ухвалою суду від 24.04.2017 року відкрито провадження у адміністративній справі та призначено судове засідання.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на те, що прийняте нею рішення є законним та діяла вона відповідно до вимог чинного законодавства.

Представник третьої особи фермерського господарства «НАДІЯ АГРО-V» в судовому засіданні позов не визнав та підтримав позицію відповідача.

В судовому засіданні 27.06.2017 року суд виніс на обговорення питання щодо закриття провадження у даній справі, у зв'язку з тим, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Представник позивача заперечив проти закриття провадження у справі, зазначив, що підсудність даного спору визначена у відповідності до приписів Кодексу адміністративного судочинства України та є належною, оскільки предметом спору є саме визнання протиправними дій та скасування рішення суб'єкта владних повноважень.

Відповідач та представник третьої особи фермерського господарства «НАДІЯ АГРО-V» в судовому засіданні 27.06.2017 року не заперечували проти закриття провадження у справі.

Третя особа - фізична особа - підприємець ОСОБА_3 в судове засідання призначене на 27.06.2017 року не зявився, про день, час та місце його проведення був повідомлений належним чином.

На підставі статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 27.06.2017 року проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, оскільки вимоги за даним позовом не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Zand v. Austria" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з ... питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів .... З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Пунктом 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено поняття субєкта владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що спір виник внаслідок невизнання позивачем укладеної між нею, з одного боку, приватним підприємцем ОСОБА_3 з другого боку, та головою фермерського господарства «НАДІЯ АГРО-V» ОСОБА_3, з третього боку, додаткової угоди від 17.11.2016 року до договору оренди земельної ділянки від 30.06.2009 року. У вказаній додатковій угоді зазначено, що договір оренди укладено на строк до 17.11.2030 року.

У своєму позові позивач зазначає, що вона не знала про цю обставину, оскільки, з наданої їй додаткової угоди вбачалось, що сторонами вносяться зміни в розділ «Реквізити сторін», а всі інші умови договору залишаються без змін та зміст зазначеної угоди не містив будь-які пункти якими б сторонами вносились зміни в розділ «Строки дії договору», питання продовження строку дії договору сторонами взагалі не розглядалась, оскільки строк дії договору оренди земельної ділянки від 30.06.2009 року закінчується в серпні 2019 року, а також у позивача відсутнє волевиявлення щодо продовження строку дії договору.

Окрім того, в обґрунтування позову позивач зазначає про те, що додаткова угода від 17.11.2016 року до договору оренди земельної ділянки від 30.06.2009 року не може бути підставою для виникнення у фермерського господарства «НАДІЯ АГРО-V» права оренди на належну позивачу земельну ділянку.

З викладеного вбачається, що спір стосується захисту цивільних прав, що виникли із земельних відносин.

Спір щодо захисту цивільних прав, що виникають із земельних відносин, має не публічний, а приватно-правовий характер, а тому вирішення таких спорів не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, з матеріалів позову вбачається, що в даному випадку існує спір безпосередньо пов'язаний із реалізацією права володіння та користування земельною ділянкою.

Отже, в даному випадку існує спір про право, що в свою чергу, виключає вирішення спору в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до положень Цивільного кодексу України право володіння майном відноситься до цивільних прав, а статтею 16 Цивільного кодексу України передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів судом.

Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Наведена позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України висловленою у постанові від 11.11.2014 по адміністративній справі № 21-493а14, яка згідно вимог статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковою для всіх судів України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Отже суд приходить до висновку, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі вищевикладеного та керуючись пунктом 1 частини 1 статті 157, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора виконавчого комітету Комиш-Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області ОСОБА_2, треті особи: фізична особа - підприємець ОСОБА_3, фермерське господарство «НАДІЯ АГРО-V» про визнання протиправними дій державного реєстратора, визнання нечинними та скасування рішень державного реєстратора та записів, внесених до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - закрити.

Розяснити позивачу, що зазначений спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, через Шевченківський районний суд міста Запоріжжя.

Суддя: Я.Р.Марко