Справа № 695/908/17
Суддя: Степченко М. Ю.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/908/17
номер провадження 2-а/695/53/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області

в складі головуючого судді: Степченка М.Ю.

при секретарях: Розпутній І.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної служби 4 роти 1 батальйону сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до інспектора патрульної служби 4 роти 1 батальйону сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 072005 від 15.03.2017 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.03.2017 року відповідач виніс оскаржувану постанову, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. В постанові відповідач зазначив, що позивач порушив п.п. 18.2 Правил дорожнього руху України, а саме, 15.03.2017 року близько 15.07. год. в м. Дніпро рухаючись по вул. Калиновій не пропустив пішоходів, які не закінчили перехід проїжджої частини на регульованому пішохідному переході при сигналі світлофора чи регулювання, що дозволяє рух ТЗ.

Дану постанову позивач вважає незаконною, оскільки відповідно до рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року за змістом статей 258 і 276 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення повинна складатися та вирішуватися не за місцем вчинення правопорушення, а за місцем розташування відповідного управління поліції.

Позивач в судове засідання не зявився, але надав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач у судове засідання не зявився, але від його представника ОСОБА_3 надійшли письмові заперечення проти позову, в яких просив справу розглядати у його відсутність. Відповідно до наданих заперечень позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні. Зазначав, що відповідач діяв виключно у межах повноважень та у спосіб, що визначені як Конституцією України так і Законами України. Оскаржувана постанова винесена ним з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Згідно статей 222, 258 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядають справи (віднесені до їх компетенції) працівники органів і підрозділів Національної поліції не складаючи протоколів про адміністративні правопорушення та виносять постанови у справі на місці вчинення правопорушення.

Після ухвалення рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року, набрав чинності (08.08.2015 року) Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» 14.07.2015 № 596-VIII, яким було внесено зміни, зокрема і до ст. 258 КУпАП, а тому застосування висновків вказаного рішення Конституційного Суду України, не може бути застосовано до норми права, яка була прийнята після його ухвалення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши заперечення відповідача вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до копії постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 072005 від 15.03.2017 року, ОСОБА_1 15.03.2017 року близько 15-07 год., керуючи автомобілем Немо д.н.з. НОМЕР_1, в м. Дніпро рухаючись по вул. Калиновій не пропустив пішоходів, які не закінчили перехід проїжджої частини на регульованому пішохідному переході при сигналі світлофора чи регулювання, що дозволяє рух ТЗ, чим порушив п. 18.2. ПДР України., за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП. Даною постановою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення в сумі 255 грн.

Позивач не оскаржує постанову в частині фактичного адміністративного правопорушення, а посилається на незаконність дій відповідача при складенні постанови про адміністративне правопорушення на місці вчиненні правопорушення, а не за місцем розташування відповідного управління поліції.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України обовязок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Водночас Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» 14.07.2015 № 596-VIII, було внесено змиіни в статтю 258 КУпАП : після частини першої доповнити новою частиною такого змісту: "Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі".

Таким чином, після постановлення рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015, відбулося зміна законодавства, за яким працівники органів Національної поліції отримали право розглядати справи (віднесені до їх компетенції) не складаючи протоколів про адміністративні правопорушення та виносити постанови у справі на місці вчинення правопорушення.

Зміни, внесені в статтю 258 КУпАП неконституційними не визнавалися, та офіційно не тлумачилися, тому дії відповідача при винесенні постанови за місцем вчинення адміністративного правопорушення були законними.

За вказаних обставин, позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 71, 157, 161, 163, 171-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова, враховуючи рішення Конституційного Суду України від 08.04.2015 року №3-рп/2015, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови, а в разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України - протягом 10-ти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: М.Ю. Степченко