Справа № 2а-2749/11/1370
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2017 року справа № 2а-2749/11/1370

Львівський окружний адміністративний суд,

у складі:

головуючого-судді Ланкевича А.З.

секретар судового засідання Фуртак А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові адміністративну справу за позовом Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_1, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Закритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся з позовом, в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог просить стягнути з відповідача податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 70240,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що що згідно з вимогами Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» (чинного у період виникнення спірних правовідносин) відповідач повинен був сплатити податок з транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів за здійснену першу реєстрацію транспортного засобу марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2002 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, кузов НОМЕР_4, з об'ємом циліндрів двигуна 2461 см. куб., транспортного засобу марки VOLKSWAGEN LT35, 2002 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, кузов НОМЕР_5, з об'ємом циліндрів двигуна 2461 см. куб. та транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ 815 VARIO, 2002 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3, кузов НОМЕР_6, з об'ємом циліндрів двигуна 4249 см. куб. Проте, як вбачається з довідки ДПІ у Сихівському районі м. Львова від 16.02.2011 року за №2053/17-115, кошти по вищевказаному податку в сумі 71580,00 грн. від грОСОБА_1 до місцевого бюджету Сихівського району м. Львова не надходили. У зв'язку з чим, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з платника цього податкового боргу.

На підставі ст.55 Кодексу адміністративного судочинства України суд допустив процесуальне правонаступництво у справі, а саме замінив позивача Державну податкову інспекцію у Сихівському районі м. Львова його правонаступником - Галицькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області.

Від відповідача надійшли письмові заперечення проти позову, в яких просить в позові відмовити, посилається на те, що державну реєстрацію транспортних засобів на його ім'я здійснено без його на те згоди та відома. При цьому, вказав, що такі транспортні засоби ніколи не належали йому на праві власності, а будь-які документи, які б стосувались їх реєстрації, ним у Львівському ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області не підписувались і доручення щодо них не видавались. Те, що така державна реєстрація відбулась без сплати податку є свідченням протиправності дій посадових осіб, які здійснювали таку реєстрацію. Відповідно ці особи і повинні нести відповідальність за шкоду, заподіяну державі внаслідок несплати податку з власників транспортних засобів. Вважає, що сума податку, яку просить стягнути позивач, не є податковим боргом, а тому заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області та Закрите акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» - явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, хоча про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 07.06.2011 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2013 року, позов Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова задоволено повністю: стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 70240,00 грн.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29.03.2017 року (справа №К/800/2543/14) скасовано постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07.06.2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2013 року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Скасовуючи рішення судів, Вищий адміністративний суд України, з поміж іншого, зазначив про те, що слід встановити факт придбання ОСОБА_1 автомобілів та подання безпосередньо відповідачем заяв про реєстрацію транспортних засобів на своє ім'я разом із відповідними документами; з'ясувати чи було прийнято рішення про визнання ОСОБА_1 потерпілим та чи прийнято рішення по кримінальній справі; у разі необхідності обговорити питання щодо зупинення розгляду справи до вирішення кримінальної справи або витребувати документи по реєстрації транспортних засобів та в залежності від встановлених обставин, у випадку необхідності, обговорити питання про призначення експертизи для встановлення чи підписувалися відповідні документи відповідачем.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

У відповідь на запит податкового органу Львівський відділ реєстраційно-екзаменаційної роботи Управління Державтоінспекції ГУ МВС України у Львівській області листом №9/2074 від 09.06.2010 року надав інформацію про фізичних осіб, якими протягом 2008-2010 років здійснювалась перша реєстрація автомобілів в Україні та сплата податку по яких підлягає перевірці органами державної податкової служби. Відповідно до додатку цього листа, одним із зареєстрованих власників транспортних засобів є ОСОБА_1, на ім'я якого зареєстровано автомобіль марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2002 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, кузов НОМЕР_4, з об'ємом циліндрів двигуна 2461 см. куб. (02.03.2010 року), автомобіль марки VOLKSWAGEN LT35, 2002 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, кузов НОМЕР_5, з об'ємом циліндрів двигуна 2461 см. куб. (08.07.2009 року) та автомобіль марки MERCEDES-BENZ 815 VARIO, 2002 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3, кузов НОМЕР_6, з об'ємом циліндрів двигуна 4249 см. куб. (12.09.2009 року).

09.02.2011 року позивачем проведено перевірку щодо сплати податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів платником ОСОБА_1, про що складено довідку №69/17-1, в якій встановлено факт несплати останнім податку в сумі 71580,00 грн. Наведене також підтверджується розрахунком суми вищеназваного податку.

Як слідує зі змісту листа Західного головного регіонального управління «Приватбанк» №5949 від 04.11.2010 року та доданого до нього додатку, квитанцій про сплату відповідачем податку з власників транспортних засобів не знайдено.

В матеріалах справи містяться копії реєстраційних документів про державну реєстрацію вищевказаних транспортних засобів на ім'я ОСОБА_1, серед яких з поміж іншого наявні квитанції про сплату податку в сумі 17227,00 грн, 29743,00 грн та 18960,00 грн.

Згідно з довідкою відповідача №2053/17-115 від 16.02.2011 року, до місцевого бюджету Сихівського району м. Львова кошти в сумі 70240,00 грн (з урахуванням сплаченої суми 1340,00 грн від 08.07.2009 року), як податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, від гр.ОСОБА_1 не надходили.

Таким чином, державну реєстрацію автомобілів марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2002 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, кузов НОМЕР_4, з об'ємом циліндрів двигуна 2461 см. куб., марки VOLKSWAGEN LT35, 2002 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, кузов НОМЕР_5, з об'ємом циліндрів двигуна 2461 см. куб. та марки MERCEDES-BENZ 815 VARIO, 2002 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3, кузов НОМЕР_6, з об'ємом циліндрів двигуна 4249 см. куб. на ім'я відповідача фактично здійснено без сплати податку з власників транспортних засобів, у зв'язку із чим заявлено цей позов.

Вирішуючи спір, суд керується наступними положеннями чинного законодавства.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

До 01 січня 2011 року принципи побудови системи оподаткування, податки і збори (обов'язкові платежі) до бюджетів та до державних цільових фондів, а також права, обов'язки і відповідальність платників визначалися Законом України «Про систему оподаткування» від 25 червня 1991 року №1251-XII (далі - Закон України №1251-XII).

Поняття податку і збору (обов'язкового платежу) до бюджетів та до державних цільових фондів визначено у статті 2 цього Закону, під яким слід розуміти обов'язковий внесок до бюджету відповідного рівня або державного цільового фонду, здійснюваний платниками у порядку і на умовах, що визначаються законами України про оподаткування.

Податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, згідно п.10 ст.14 Закону України №1251-XII, належить до загальнодержавних податків.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» від 11 грудня 1991 року №1963-XII (далі - Закон України №1963-XII), чинного на момент виникнення спірних правовідносин, платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи (далі - юридичні особи), а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього Закону є об'єктами оподаткування.

Згідно зі ст.3 цього ж Закону, перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу.

За правилами ч.1 ст.5 Закону України №1963-XII, вказаний вид податку сплачується фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд. При цьому, сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується фізичними особами, розраховується саме фізичною особою за ставками, встановленими цим Законом.

Відповідно до ч.4 ст.5 Закону України №1963-XII, фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Згідно з ч.6 ст.5 цього ж Закону, у разі відсутності документів про сплату податку або документів, що дають право на користування пільгами, перша реєстрація в Україні, реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку і технічний огляд транспортних засобів не провадяться.

Єдиний на території України порядок державної реєстрації та обліку автомобілів, та видачі реєстраційних документів і номерних знаків встановлено Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України, від 07.09.1998 року №1388 (далі - Порядок №1388). Цей Порядок є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень. Державна реєстрація транспортних засобів проводиться підрозділами Державтоінспекції з метою здійснення контролю, в числі іншого, за дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Відповідно до п.8 Порядку №1388, державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Виходячи із системного аналізу вищенаведених норм права, суд приходить висновку, що обов'язковими умовами здійснення першої реєстрації транспортних засобів є особисте подання до відповідного органу заяви про реєстрацію транспортного засобу, необхідних документів для вчинення реєстраційної дії, а також документів про сплату податку з власників транспортних засобів або документів, що дають право на користування пільгами. При цьому, здійснюючи державну реєстрацію транспортного засобу, органи, що здійснюють реєстрацію, наділенні правом перевіряти сплату мита та інших податків (зборів), передбачених законодавством (та які є обов'язковими при реєстрації таких транспортних засобів). У разі відсутності відомостей про сплату мита та інших податків (зборів), передбачених законодавством, або встановлення факту, що документи, які підтверджують їх сплату, є фіктивними чи підробленими, органи, що здійснюють реєстрацію відмовляють у реєстрації транспортного засобу, а якщо такий факт встановлено в період експлуатації автомобіля після його реєстрації, відповідно до абзацу 3 п.40 Порядку №1388 скасовують реєстрацію незалежно від того, хто є власником автомобіля.

Така позиція суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постановах від 22 жовтня 2013 року (справа №21-104а13) та від 17 грудня 2013 року (справа №21-422а13).

На виконання вимог ухвали Вищого адміністративного суду України від 29.03.2017 року (справа №К/800/2543/14), суд встановив наступні обставини.

Щодо встановлення факту придбання ОСОБА_1 автомобілів та подання безпосередньо відповідачем заяв про реєстрацію транспортних засобів на своє ім'я разом із відповідними документами.

Суд встановив, що 08.07.2009 року здійснено першу державну реєстрацію автомобіля марки VOLKSWAGEN LT35, 2002 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, кузов НОМЕР_5, з об'ємом циліндрів двигуна 2461 см. куб., на ім'я ОСОБА_1.

12.09.2009 року здійснено першу державну реєстрацію автомобіля марки MERCEDES-BENZ 815 VARIO, 2002 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3, кузов НОМЕР_6, з об'ємом циліндрів двигуна 4249 см. куб., на ім'я ОСОБА_1.

02.03.2010 року здійснено першу державну реєстрацію автомобіля марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2002 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, кузов НОМЕР_4, з об'ємом циліндрів двигуна 2461 см. куб., на ім'я ОСОБА_1.

Такі реєстрації здійснено, зокрема, на підставі заяв №3081 від 08.07.2009 року, №3491 від 12.09.2009 року та №8109 від 02.03.2010 року, копії яких долучено до матеріалів справи. Привертає увагу те, що копії паспорта відповідача у матеріалах реєстраційних справ відсутні, довіреностей на здійснення державних реєстрацій транспортних засобів, виданих від імені відповідача, також немає.

Представником відповідача надано додаткові письмові пояснення, зміст яких зводиться до того, що ОСОБА_1 ніколи не набував прав на вищевказані автомобілі, будь-яких відомостей про походження цих транспортних засобів, а також їх місцезнаходження, у нього немає. В той же час, до Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи управління ДАІ МВС України у Львівській області із заявами про проведення державних реєстрацій автомобілів не звертався і не підписував таких. Крім цього, він не подавав жодних документів, що посвідчують його особу (паспорт громадянина України чи будь-які інші документи), та не вчиняв жодних дій, пов'язаних з придбанням чи реєстрацією транспортних засобів.

Вказані доводи знаходять своє підтвердження, оскільки під час досудового розслідування кримінального провадження №0001639 у ОСОБА_1 відбирались експериментальні та вільні зразки почерку та підпису та, як наслідок, було призначено судову почеркознавчу експертизу з приводу підписів, вчинених на заявах про реєстрацію транспортних засобів та накладних щодо видачі продукції власникам.

З висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУМВС України у Львівській області №6/626 від 26.12.2013 року слідує, що «підпис від імені ОСОБА_1 у заяві №3491 від 12.09.2009 року у графі заявника - виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою. Підпис від імені ОСОБА_1 у заяві №3081 від 08.07.2009 року у графі заявника - виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою. Підпис від імені ОСОБА_1 у накладній №93619 від 08.07.2009 року у графі «Отримав» - виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою. Підпис від імені ОСОБА_1 у накладній №124282 від 12.09.2009 року у графі «Отримав» - виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою».

Відтак, зважаючи на встановлені судом обставини, відпадає необхідність щодо виконання вимоги Вищого адміністративного суду України про призначення експертизи для встановлення чи підписувалися відповідні документи відповідачем, так як така експертиза вже призначалась та за наслідками її проведення прийнято висновок.

Відповідно, відсутній і факт придбання та реєстрації ОСОБА_1 автомобілів марки VOLKSWAGEN LT35, 2002 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, кузов НОМЕР_5, з об'ємом циліндрів двигуна 2461 см. куб., марки MERCEDES-BENZ 815 VARIO, 2002 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3, кузов НОМЕР_6, з об'ємом циліндрів двигуна 4249 см. куб. та марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2002 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, кузов НОМЕР_4, з об'ємом циліндрів двигуна 2461 см. куб., з огляду на те, що реєстрація транспортного засобу не могла б відбутися без виконання усіх передбачених Законом вимог, зокрема без надання документа про сплату податку з власників транспортних засобів. Контроль за сплатою мита покладено на органи, що здійснюють державну реєстрацію транспортного засобу. Таким чином, є обґрунтовані підстави вважати, що оскільки державна реєстрація автомобілів відбулася, то документи, які стали підставою для цієї реєстрації, були оформлені належним чином. Водночас, якщо реєстрація транспортного засобу без сплати встановленого законом податку все ж відбулася, то це тягне за собою відповідальність не відповідача, а посадових осіб Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи Управління Державтоінспекції ГУ МВС України у Львівській області, які здійснили таку реєстрацію.

Щодо з'ясування питання чи було прийнято рішення про визнання ОСОБА_1 потерпілим та чи прийнято рішення по кримінальній справі.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 звертався до правоохоронних органів з приводу підроблення документів для реєстрації транспортних засобів на його ім'я. Разом з тим, згідно листа Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області від 27.01.2014 року №16-14/1639, останній визнаний потерпілим по кримінальному провадженню №0001639, внесеному до ЄРДР 31.05.2013 року за ознаками злочинів, передбачених ч.ч.1, 3 ст.358 Кримінального кодексу України. Натомість, як встановив суд, досудове розслідування по даному кримінальному провадженні на час розгляду цієї справи в суді ще триває.

Водночас, з огляду на встановлені у цій справі обставини, суд не вбачає необхідності зупинення провадження у справі до вирішення кримінальної справи, оскільки наведена кримінальна справа та прийняте по ній судом рішення не впливає на сплату податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, а тому не слугує перешкодою для вирішення розглядуваного спору.

Додатково слід врахувати, що згідно з п.1.3 ст.1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) податковий борг (недоїмка) - податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду (пп.3.1.1 п.3.1 ст.3 цього ж Закону).

Тобто для звернення до суду про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів вказане податкове зобов'язання повинно набути ознак податкового боргу. Натомість, податковим органом не надано доказів вжиття будь-яких заходів щодо узгодження податкового зобов'язання відповідача по податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів. В той же час, суд звертає увагу позивача, що долучена до матеріалів справи довідка про результати перевірки щодо сплати згаданого податку не є належним доказом наявності податкового боргу, порядок визначення якого врегульовано статтею 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Згідно з ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього ж Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У даному випадку, позивачем під час розгляду адміністративної справи не доведено належними та допустимими доказами обставин та підстав виникнення у відповідача податкового зобов'язання. Водночас існування обставин, які б свідчили про наявність вини відповідача у ненадходженні коштів в розмірі 38010,00 грн. до місцевого бюджету, контролюючим органом не наведено, а судом - не встановлено.

Беручи до уваги вищевикладене, а також результати висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУМВС України у Львівській області №6/626 від 26.12.2013 року, суд приходить висновку про відсутність законних підстав для стягнення з відповідача податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів у сумі 70240,00 грн., а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати з сторін не стягуються.

Керуючись ст.ст.7-14, 69-71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

у задоволені позову - відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.

Оригінал повного тексту постанови складено в одному примірнику 23.06.2017 року.