Справа № 813/2079/17
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

27 червня 2017 року № 813/2079/17

м.Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Сакалош В.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління державної реєстрації Львівської міської ради про скасування державної реєстрації,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Управління державної реєстрації Львівської міської ради, в якій просить:

-«скасувати реєстрацію права власності на житловий №32 по вул.Садовій в с.Сокільники Пустомитівського району Львівської області, що зареєстрований 31.03.2004 року під №2333823 в книзі №3 номер запису 692, видане на імя ОСОБА_2».

Згідно пункту 4 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою судді від 12.06.2017 року позовну заяву було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення її недоліків.

На виконання вимог зазначеної ухвали представником позивача було долучено квитанцію про сплату судового збору за звернення до суду із позовом та додаткові пояснення щодо публічно-правого характеру спору.

Тож, перевіривши матеріали позовної заяви та додаткові обґрунтування представника позивача, вважаю, що позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, у звязку із чим, слід відмовити у відкритті провадження у даній справі, з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у звязку з здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у звязку з публічним формуванням субєкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (ч.2 ст.2 КАС України).

Виходячи з аналізу зазначених норм, вбачається, що КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення субєктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

А тому, при визначенні судової юрисдикції справи суду необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, субєктного складу сторін, а також предмета спірних правовідносин.

З огляду на наведене, даний спір носить цивільно-правовий характер, оскільки позивачем фактично ставиться питання про право на спадщину і визнання за ним права власності на житловий будинок №32, який розташований за адресою: Львівська обл., Пустомитівський район, вул.Садова.

Таким чином, під час вирішення означеного спору зясуванню підлягають обставини щодо підстав набуття права власності на спірне майно, у звязку з чим зазначені вимоги є приватноправовими та втрачають ознаки публічно-правового спору, оскільки по суті позивач доводить своє право на нерухоме майно та вимагає усунути обставини, що перешкоджають реалізації права власності на спірне майно.

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Отже, в даному випадку має місце спір про право, який підлягає розгляду в порядку цивільного, а не адміністративного судочинства.

Таким чином, слід прийти до висновку, що спір у даній справі повязаний із захистом цивільного права; вимоги позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади та місцевого самоврядування, а тому розглядуваний спір не є публічно-правовим і не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції (адміністративної справи), а компетенція адміністративних судів на нього не поширюється.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» у рішенні від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Зважаючи на викладене, відносно даного спору адміністративний суд не може вважатись «судом, установленим законом» у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи характер спірних правовідносин, який є цивільно-правовим і не має ознак публічно-правового спору в розумінні КАС України, суд приходить до висновку, що даний спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

За правилами п.1 ч.1 ст.109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

В разі відмови у відкритті провадження у справі, сплачена сума судового збору, відповідно до п.3 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», повертається за ухвалою суду.

Керуючись ст.ст.2, 4, 17, 107, 109, 158-160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державної реєстрації Львівської міської ради про скасування державної реєстрації.

Повернути ОСОБА_3 (представнику позивача) з Державного бюджету України сплачену, згідно квитанції №ПН1070 від 26.06.2017 року, суму судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Попередити позивача, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Розяснити позивачу, що даний спір може бути вирішений за правилами цивільного судочинства.

Копію даної ухвали, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами, надіслати позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Суддя Сакалош В.М.