Справа № 607/4196/17
Суддя: Сташків Н. М.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.06.2017 Справа №607/4196/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Киренької Г.Я.,

з участю сторін:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, ОСОБА_5 управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, про скасування рішення, визнання дій протиправними, зобовязання призначити пенсію,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 29 березня 2017 року пред'явив до суду адміністративний позов до ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області ОСОБА_5 управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про скасування рішення № 5 комісії з питань підтвердження стажу роботи па посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років ОСОБА_5 управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 02 лютого 2017 року, визнання протиправними дій щодо відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах та зобовязання відповідача призначити таку пенсію. Обґрунтовував позов тим, що він звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах. Однак рішенням, оформленим протоколом № 2 засідання комісії ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі для розгляду спірних питань, повязаних з призначенням та перерахунком пенсій, від 02 лютого 2017 року йому відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Мотивом такого рішення слугувало те, що комісія встановила, що стаж його роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії за Списком № 2, становить 10 років 06 місяців 23 дні, що недостатньо для призначення пенсії на пільгових умовах при досягненні 55 років. Позивач стверджує, що його стаж на зазначених посадах становить 16 років 01 місяць 19 днів. Однак відповідачами протиправно зараховані лише деякі періоди його трудової діяльності.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з підстав, що викладені у позовній заяві, просили позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, підтримав письмові заперечення на позов та зазначив, що згідно з наданими позивачем документами та проведеними ОСОБА_3 обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області перевірками встановлено, що пільговий стаж позивача становить 10 років 06 місяців 23 дні, який є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах при досягненні 55 років.

Представник відповідача ОСОБА_5 управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області ОСОБА_6 проти позову заперечила, підтримала подані заперечення. Вказала, що період роботи позивача з 02 серпня 1978 року по 06 листопада 1979 року не зараховано до пільгового стажу позивача, оскільки нема уточнюючої довідки про те, що позивач був зайнятий на роботах зі шкідливими умовами праці повний робочий день. З аналогічних підстав не зарахований період його навчання з 01 вересня 1976 року по 25 липня 1978 року та період проходження строкової військової служби з 06 листопада 1979 року по 21 листопада 1981 року, а період роботи з 19 січня 1982 року по 19 жовтня 1992 року зарахований за фактичною тривалістю, що в сукупності не дає позивачу достатнього стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Після оголошеної в розгляді справи перерви представник відповідача ОСОБА_6 у судове засідання не прибула, не повідомивши про причини неприбуття, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 128 КАС України не перешкоджає розгляду справи в її відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Відповідно до атестату № 2363 з 01 вересня 1976 року ОСОБА_1 навчався в міському професійно-технічному училищі м. Підволочиська, яке закінчив 25 липня 1978 року і отримав професію електрогазозварника, та йому присвоєна кваліфікація електрогазозварника третього розряду.

Згідно з записами у трудовій книжці ОСОБА_1 з 01 вересня 1976 року по 25 липня 1978 року навчався в міському професійно-технічному училищі м. Підволочиська. З 02 серпня 1978 року по 06 листопада 1979 року працював у Підволочиській ГРМД-1 тресту «Тернопільспецсільгоспмонтаж» електрогазозварником 3 розряду. 06 листопада 1979 року звільнений з роботи у зв'язку з призовом до ОСОБА_7. 1979 1981 роки служба в ОСОБА_7. З 19 січня 1982 року до 19 жовтня 1992 року працював газозварником у «Сантехмонтаж (прийнятий газозварником 3 розряду, 10 травня 1983 року присвоєний 4 розряд газозварника, 20 квітня 1984 року 5 розряд, 19 червня 1987 року 4 розряд газозварника, 19 жовтня 1992 року звільнений з роботи за власним бажанням). З 27 жовтня 1992 року по 27 січня 2003 року працював газозварювальником у СМП «СТУБІС» (з 22 січня 1998 року ТОВ «СТУБІС»), з 03 лютого 2003 року по 07 березня 2006 року газозварювальником у СПД ОСОБА_8, з 09 березня 2006 року по 01 березня 2009 року та з 25 травня 2009 року по 28 грудня 2009 року газозварником у ПП «Горинь-Тернопіль», з 03 вересня 2012 року по 07 липня 2014 року газозварником у СМП ТНВП «Тернобуд».

17 листопада 2016 року позивач звернувся до ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області з заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах згідно з пунктом «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до рішення № 5 комісії з питань підтвердження стажу роботи па посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років ОСОБА_5 управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, від 02 лютого 2017 року до пільгового стажу ОСОБА_1 зарахований період роботи з 19 січня 1982 року по 19 жовтня 1992, з яких з 01 січня 1992 року за фактичною тривалістю.

Період його навчання з 01 вересня 1976 року по 25 липня 1978 року, період роботи з 02 серпня 1978 року по 06 листопада 1979 року та період проходження строкової військової служби з 06 листопада 1979 року по 21 листопада 1981 року, до стажу роботи па посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, не зараховані.

Відповідно до протоколу № 2 засідання комісії ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі для розгляду спірних питань, повязаних з призначенням та перерахунком пенсій, від 10 лютого 2017 року відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Із зазначеного протоколу вбачається, що причиною відмови стало те, що до стажу роботи па посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 зараховано лише період роботи з 19 січня 1982 року по 19 жовтня 1992 року, причому з 01 січня 1992 року за фактичною тривалістю, у звязку з чим пільговий стаж позивача обчислено як 10 років 06 місяців 23 дні.

Відповідно до архівних довідок № № 267/26-3.02, 268/26-3.02, 269/26-3.02 від 05 квітня 2016 року повідомлено, що в документах архівного фонду «Тернопільське спеціалізоване колективне підприємство № 542 «Сантехмонтаж» (Тернопільське СУ-542 Сантехмонтаж» тресту «Подольскпроммонтаж») в книгах наказів за 1982 рік є відомості, що наказом від 18 січня 1982 року № 3-к (§ 2) ОСОБА_1 з 19 січня 1982 року прийнято на роботу газозварником 3 розряду в дільницю № 4; згідно з наказом від 19 жовтня 1992 року № 67-к (§ 1) його звільнено з 19 жовтня 1992 року, а також надано відомості про розмір заробітної плати ОСОБА_1 на посаді газозварника за період з січня 1982 року по жовтень 1992 року.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Частина п'ята статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлює, що порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, передбачений законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Згідно зі ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (далі Порядок), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Згідно з пунктом 8 Порядку при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються «Список №1 производств, цехов, профессий и должностей на подземных работах, на работах с вредными условиями труда и в горячих цехах, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах» і «Список №2 производств, цехов, профессий и должностей, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах», затверджені ОСОБА_9 Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173.

Відповідно до зазначеного Списку № 2, який був чинний на період роботи заявника до 01 січня 1992 року, розділом XXXII «Общие профессии» передбачені посади «газосварщики и их подручные», «электросварщики и их подручные».

ОСОБА_9 Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10 «Об утверждении списков производств, работ, профессий, должностей и показателей, дающих право на льготное пенсионное обеспечение» затверджено «Список № 1 производств, работ, профессий, должностей и показателей на подземных работах, на работах с особо вредными и особо тяжелыми условиями труда, занятость в которых дает право на пенсию по возрасту (по старости) на льготных условиях» та «Список № 2 производств, работ, профессий, должностей и показателей с вредными и тяжелыми условиями труда, занятость в которых дает право на пенсию по возрасту (по старости) на льготных условиях».

Відповідно до зазначеного Списку № 2, який був чинний на період роботи позивача, починаючи з 01 січня 1992 року, і в подальший спірний період його роботи, який зараховано до стажу, що дає право на пільгову пенсію, лише за фактичною тривалістю, розділом «23200000 XXXIII. Общие профессии» передбачені посади «620 Газосварщики».

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2, якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набрання чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі Порядок проведення атестації робочих місць), та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоровя України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації робочих місць дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Таким чином, відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року, 25 листопада 2014 року, 17 березня 2015 року, 16 вересня 2015 року,12 квітня 2016 року (справи №№ 21-183а13, 21-519а14, 51-585а14, 21-1203а15, 21-6501а15), які відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України мають бути враховані іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Судом установлено, що до 21 серпня 1992 року до пільгового стажу позивача зараховано лише період роботи з 19 січня 1982 року по 19 жовтня 1992 року, причому з 01 січня 1992 року за фактичною тривалістю.

Інші періоди його роботи, а також час навчання в профтехучилищі та проходження строкової військової служби до стажу позивача, який дає право на пенсію на пільгових умовах, не зараховано.

Суд не погоджується з позицією відповідача про відсутність підстав такого зарахування, виходячи з фактичних обставин справи та вимог закону.

Так, судом установлено, що в період з 01 вересня 1976 року по 27 липня 1978 року позивач навчався в професійно-технічному училищі м. Підволочиська, після закінчення якого отримав професію електрогазозварника.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

З 02 серпня 1978 року ОСОБА_1 прийнято на роботу електрогазозварником 3-го розряду в Підволочиську ГРМД-1 тресту «Тернопільспецсільгоспмонтаж» електрогазозварником 3 розряду.

Відтак, перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування ОСОБА_1 на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців після закінчення навчання, тому цей період повинен зараховуватись до стажу позивача, який дає право на пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», у редакції частини 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров'я і віком громадян України, пов'язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про загальний військовий обов'язок і військову службу» час проходження військової служби зараховується громадянам до загального стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби та виконання військового обов'язку було і є обов'язком громадянина, ухилення від яких тягне за собою відповідальність у встановленому чинним законодавством порядку, тому будь-які обмеження трудових прав особи, пов'язані з проходженням такої служби або виконанням обов'язку, недопустимі.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається та діє принцип верховенства права. Конституція України має вищу юридичну силу, а Закони та інші нормативно-правові акти повинні прийматися на підставі Конституції України та повинні відповідати їй. Водночас із цим, наведеною нормою Конституції України передбачено, що норми Конституції України є нормами прямої дії, а звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини та громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантовано.

Статтею 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їх сімей.

Абзацом 2 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

З огляду на норму статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зарахування проходження строкової військової служби до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, можливе лише за умови якщо підтверджено працю особи за професією або займання нею посади, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах.

Оскільки до проходження військової служби (з 02 серпня 1978 року по 06 листопада 1979 року) позивач працював електрогазозварником, і ця посада передбачена Списком № 2, який був чинним на період роботи позивача, що в свою чергу дає йому право на пільгову пенсію, а право позивача на зарахування часу проходження військової служби у Збройних Силах гарантоване чинним законодавством про пенсійне забезпечення, то відмова відповідача у зарахуванні військової служби в ОСОБА_7 армії до пільгового стажу є протиправною і період служби з 06 листопада 1976 року про 21 листопада 1981 року слід зарахувати до стажу ОСОБА_1, який дає право на пенсію на пільгових умовах.

При цьому суд вважає необгрунтованими доводи відповідача про те, що відсутні докази зайнятості позивача на роботах, які дають право на пільгову пенсію у період з 02 серпня 1978 року по 06 листопада 1979 року, з мотивів ненадання пільгової довідки, у якій би було зазначено, що ОСОБА_1 працював на зазначених роботах повний робочий день.

Так, статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У трудовій книжці позивача наявні усі відповідні записи про роботу позивача в період з 02 серпня 1978 року по 06 листопада 1979 року, а тому додаткового підтвердження шляхом подання уточнюючих довідок не потребують.

Як зазначалося, з 19 січня 1982 року до 19 жовтня 1992 року позивач працював газозварником у «Сантехмонтаж» (з 19 січня 1982 року газозварником 3 розряду, 10 травня 1983 року присвоєний 4 розряд газозварника, 20 квітня 1984 року 5 розряд, 19 червня 1987 року 4 розряд газозварника).

Тобто, посади, на яких працював ОСОБА_1 в період з 19 січня 1982 року до 21 серпня 1992 року, передбачені Списками № 2, які були чинними у відповідні періоди роботи позивача.

Однак, період роботи позивача після 01 січня 1992 року зарахований до стажу ОСОБА_1, який дає право на пенсію на пільгових умовах, лише за фактичною тривалістю.

При цьому відповідачами не надано жодних доказів, чому зарахування пільгового стажу в цей період здійснено саме в такому порядку.

Відповідно до пункту 7 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18 листопада 2005 року, в разі неритмічної роботи підприємства чи організації підрахунок пільгового стажу здійснюється в такому порядку: загальна кількість днів, протягом яких працівник повний робочий день був зайнятий на роботах із шкідливими умовами праці, ділиться на 25,4 - при шестиденному робочому тижні і на 21,2 - при п'ятиденному робочому тижні.

Жодних доказів неритмічної роботи підприємства «Сантехмонтаж», де працював позивач, суду не надано.

За таких обставин зарахування позивачу пільгового стажу за фактичною кількістю відпрацьованих годин не грунтується на вимогах закону та є втручанням у право заявника на призначення йому пенсії на пільгових умовах, яке гарантоване законом.

Як зазначалося, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

А тому, період роботи з 19 січня 1982 року до 21 серпня 1992 року слід повністю зарахувати до стажу ОСОБА_1, який дає право на пенсію на пільгових умовах.

Щодо періоду роботи з 21 серпня 1992 року по 19 жовтня 1992 року, то суду не надано відомостей про проведення атестації робочих місць за умовами праці. Разом з тим, відповідачами не оспорюється право позивача на зарахування зазначеного періоду роботи позивача до пільгового стажу, однак він зарахований за фактичною тривалістю.

Проте, навіть без урахування періоду роботи ОСОБА_1 після 21 серпня 1992 року, стаж його роботи на посадах, які дають право на пільгову пенсію за Списком № 2, зокрема, періоди роботи з 02 серпня 1978 року по 06 листопада 1979 року та з 19 січня 1982 року до 21 серпня 1992 року, період навчання в профтехучилищі з 01 вересня 1976 року по 25 липня 1978 року та період проходження строкової військової служби з 06 листопада 1979 року по 21 листопада 1981 року, є більшим 12 років 6 місяців, якого достатньо для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки він досягнув 55 років і має стаж роботи більше 25 років.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини, досліджені докази, положення закону, які підлягають застосуванню до правовідносин між сторонами, суд приходить до переконання про порушення законних прав позивача ОСОБА_1, які підлягають захисту шляхом визнання протиправним і скасування рішення № 5 комісії з питань підтвердження стажу роботи па посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років ОСОБА_5 управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 02 лютого 2017 року та визнання протиправною відмови ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, оформленої протоколом № 2 засідання комісії ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі для розгляду спірних питань, повязаних з призначенням та перерахунком пенсій, від 10 лютого 2017 року. Оскільки право позивача на призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підтверджене, слід зобовязати Тернопільське обєднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з часу його звернення за призначенням пенсії з 17 листопада 2016 року.

На підставі викладеного, відповідно ст. 64 Конституції України, до ст. ст. 13, 62, 83 Закону України "Про пенсійне забезпечення", Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», керуючись ст. ст. 6 11, 14, 71, 94, 159 163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення № 5 комісії з питань підтвердження стажу роботи па посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років ОСОБА_5 управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 02 лютого 2017 року.

Визнати протиправною відмову ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, оформлену протоколом № 2 засідання комісії ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі для розгляду спірних питань, повязаних з призначенням та перерахунком пенсій, від 11 травня 2016 року.

Зобовязати Тернопільське обєднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити ОСОБА_1 з 17 листопада 2016 року пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відшкодувати ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області та ОСОБА_5 управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області 640 гривень сплаченого ним при зверненні до суду судового збору (по 320 гривень із кожного субєкта владних повноважень).

ОСОБА_9 набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення судом вступної та резолютивної частини постанови, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддяОСОБА_10