Справа № 804/6325/16
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2016-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2016 р. Справа № 804/6325/16

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Барановського Р.А., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю-фірми "Маркет-сервіс" про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Лівобережна об'єднана державна податкова інспекція м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі-Лівобережна ОДПІ, податковий орган, контролюючий орган) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю-фірми "Маркет-сервіс", у якому просить суд стягнути з рахунків відповідача у банках, які його обслуговують податкову заборгованість у загальному розмірі 1 027 848, 69 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що у Товариства з обмеженою відповідальністю-фірми "Маркет-Сервіс" обліковується заборгованість по податку на додану вартість, яка платником у добровільному порядку не погашена.

Позиція Товариства з обмеженою відповідальністю-фірми "Маркет-Сервіс" відображена у запереченнях на позов, у яких відповідач зазначає, що станом на дату розгляду даного адміністративного позову у підприємства відсутній заявлений контролюючим органом до стягнення податковий борг, оскільки внаслідок часткової сплати податкових зобов'язання відповідачем сума податкового боргу значно менша, ніж заявлена в адміністративному позові.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю-фірма "Маркет-Сервіс" (далі - ТОВ-фірма "Маркет-Сервіс", підприємство, платник, відповідач) () зареєстровано як суб'єкта підприємницької діяльності - юридичну особу від 14.11.2000р., яка перебуває на податковому обліку у Лівобережній ОДПІ як платник податків та зборів (в т.ч. як платник податку на додану вартість) від 29.11.2000р. за №10062.

Як вбачається з матеріалів справи заявлена контролюючим органом до стягнення загальна сума податкового боргу ТОВ-фірми "Маркет-Сервіс" по податку на додану вартість (далі-ПДВ) становить 1 027 848, 69 грн., яка виникла внаслідок не сплати підприємством:

- самостійно задекларованих сум податкового зобов'язання, визначеного за податковою декларацією з ПДВ за квітень 2016р. № від 20.05.2016р. (граничний термін сплати - 30.05.2016р.) на суму 612 788, 00 грн. (сума грошового зобов'язання зменшилась внаслідок часткової сплати відповідачем ПДВ у розмірі 173 216, 12 грн., у зв'язку з чим непогашена сума єдиного податку за даною податковою звітністю становить 439 571, 88 грн.);

- самостійно задекларованих сум податкового зобов'язання, визначеного за податковою декларацією з ПДВ за червень 2016 р. № від 19.07.2015р. (граничний термін сплати - 30.07.2016р.) на суму 197 391, 00 грн.;

- самостійно задекларованих сум податкового зобов'язання, визначеного за податковою декларацією з ПДВ за липень 2016 р. № від 22.08.2015р. (граничний термін сплати - 30.08.2016р.) на суму 388 799, 00 грн.;

- пені, нарахованої відповідачу в порядку ст. 129 Податкового кодексу України у загальному розмірі 2106,81 грн.

Наявність зазначених сум податкового боргу підтверджується роздрукуванням зворотного боку інтегрованої картки платника за грошовими зобовязаннями по платежу "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" (код 14010100), у звязку з несплатою вищезазначених сум зазначені грошові зобовязання відповідача набуло статусу податкового боргу.

Згідно із ст. 67 Конституції України встановлено - кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Стаття 68 Конституції України ж передбачає, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст.16 Податкового кодексу України (далі-ПК), встановлено обов'язок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.36.1 ст. 36 ПК - податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Згідно з п.46.1 ст. 46 ПК, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобовязання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обовязку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п.49.1 ст. 49 ПК, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Пунктом 49.2 ст. 49 ПК передбачено, що платник податків зобовязаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають обєкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює, зокрема: календарному місяцю протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця або календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу (п. 49.18 ст.49 ПК).

Згідно із п.п. 9.1.1 та п.п.9.1.3 п. 9.1 ст.9 ПК - податок на додану вартість та податок на прибуток підприємств належать до загальнодержавних податків і зборів.

Звітним (податковим) періодом для податку на додану вартість є один календарний місяць (п. 202.1 ст.202 ПК).

Відповідно до п. 203.2 ст. 203 ПК - сума податкового зобовязання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Пунктами 54.1, 54.2 ст. 54 ПК передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Грошове зобов'язання щодо суми податкових зобов'язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов'язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом 'V цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК - платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає (п.56.11 ст.56 ПК).

Підпунктом 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК визначено поняття "пеня", у відповідності до якого -це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Статтею 129 ПК встановлено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом;

Згідно із п. 129.2 ст. 129 ПК - у разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов'язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов'язання (його частини) скасовується.

- у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

- у день настання строку погашення податкового зобов'язання, визначеного податковим агентом при виплаті (нарахуванні) доходів на користь платників податків - фізичних осіб, та/або контролюючим органом під час перевірки такого податкового агента.

Пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті. Пеня, визначена підпунктом 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті, нараховується із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день заниження. Пеня, визначена підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті, нараховується із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виплати (нарахування) доходів на користь платників податків - фізичних осіб (п. 129.4 ст. 129 ПК).

Згідно з п. 14.1.175 ст.14 ПК - податковим боргом вважається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 95.2. ст. 95 ПК, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК - у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вимог зазначеної норми, Лівобережною ОДПІ сформовано та направлено на податкову адресу ТОВ-фірми "Маркет-Сервіс" податкову вимогу №2498-23 від 27.11.2015р. на суму 915 480, 77 грн., яку отримано відповідачем.

За правилами, визначеними п. 59.5 статті 59 ПК - у разі, коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Відповідно до вимог ст. 58.3, 59.1 Податкового кодексу України податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Доказів оскарження вищезазначеної вимоги відповідачем до суду не надано.

Контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи (п. 41.1 ст. 41 ПК).

Відповідно до п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК - контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно п.п. 95.1, 95.2 ст. 95 ПК - контролючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше, ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 ПК - стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направлено до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до пп.20.1.19 та пп. 20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК, контролюючі органи мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою; звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з того, що будь-який орган державної влади зобов'язаний діяти виключно у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України).

Відповідні положення кореспондовані в пп.21.1.1. п.21.1 ст. 21 ПК, де закріплено, що посадові особи контролюючого органу мають за обовязок дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами;

Проте, наявні в матеріалах справи докази свідчать, що позивачем як субєктом владних повноважень не надано доказів здійснення всіх передбачених податковим законом процесуальних дій, що передують стягненню податкового боргу у господарюючого субєкта у судовому порядку, а саме не доведено наявності за відповідачем податкового боргу у розмірі, заявленому до стягнення.

Так, за даними контролюючого органу заявлена до стягнення загальна сума податкового боргу ТОВ-фірми "Маркет-Сервіс" з ПДВ становить 1 027 848, 69 грн., яка виникла внаслідок не сплати підприємством:

- самостійно задекларованих сум податкового зобов'язання, визначеного за податковою декларацією з ПДВ за квітень 2016р. № від 20.05.2016р. (граничний термін сплати - 30.05.2016р.) на суму 612 788, 00 грн. (сума грошового зобов'язання зменшилась внаслідок часткової сплати відповідачем ПДВ у розмірі 173 216, 12 грн., у зв'язку з чим непогашена сума єдиного податку за даною податковою звітністю становить 439 571, 88 грн.);

- самостійно задекларованих сум податкового зобов'язання, визначеного за податковою декларацією з ПДВ за червень 2016 р. № від 19.07.2015р. (граничний термін сплати - 30.07.2016р.) на суму 197 391, 00 грн.;

- самостійно задекларованих сум податкового зобов'язання, визначеного за податковою декларацією з ПДВ за липень 2016 р. № від 22.08.2015р. (граничний термін сплати - 30.08.2016р.) на суму 388 799, 00 грн.;

- пені, нарахованої відповідачу в порядку ст. 129 Податкового кодексу України у загальному розмірі 2106,81 грн.

Так, матеріалами справи підтверджено, що податкові зобовязання ТОВ-фірми "Маркет-Сервіс" з ПДВ погашено на суму 613 481, 00 грн.

У якості доказу сплати підприємством вищенаведених узгоджених зобовязань відповідачем надано до суду завірені копії платіжних доручень з відміткою банківської установи (ПАТ КБ "Приватбанк") щодо проведення платежу, а саме:

- платіжне доручення №3803 від 14.09.2016р. на суму 570 257, 00 грн.;

- платіжне доручення №4099 від 28.09.2016р. на суму 43 224, 00 грн.

Можливість зарахування наведених платежів в рахунок погашення боргу минулих періодів виключена з урахуванням відсутності за відповідачем неузгодженої суми податкового боргу минулих періодів, що також підтверджується показниками зворотного боку інтегрованої картки платника за грошовими зобовязаннями по платежу "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" (код 14010100). Зворотнього позивачем, як субєктом владних повноважень, не доведено.

За приписами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

У частині першій статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України надано законодавче визначення доказів в адміністративному судочинстві, якими є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, загальна сума непогашеної заборгованості ТОВ-фірми "Маркет-Сервіс" з ПДВ становить 414 367, 69 грн., яка на момент розгляду справи є непогашеною.

Враховуючи наявні у матеріалах справи докази щодо часткової сплати відповідачем узгоджених податкових зобов'язань в рамках заявленої до стягнення сум податкового боргу, а також з урахуванням відсутності станом на 31.10.2016р. доказів остаточної сплати узгоджених зобов'язань, суд доходить висновку, що позовні вимоги Лівобережної ОДПІ про стягнення з ТОВ-фірми "Маркет-Сервіс" коштів у розмірі 414 367, 69 грн. з рахунків у банках, обслуговуючих відповідача, в рахунок погашення податкового боргу по сплаті ПДВ є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на вищевикладене, позов Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю-фірми "Маркет-сервіс" про стягнення заборгованості - підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Стягнути кошти з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю-фірми "Маркет-сервіс" у банках, які обслуговують Товариство з обмеженою відповідальністю-фірму "Маркет-сервіс"() на користь державного бюджету () в рахунок погашення заборгованості по сплаті податку на додану вартість в сумі 414 367, 69 грн. (чотириста чотирнадцять тисяч триста шістдесят сім гривень шістдесят дев'ять копійок).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Копію постанови направити сторонам по справі.

Постанова підлягає негайному виконанню відповідно до ч.6 ст.183-2 та ч.1 ст. 256 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя ОСОБА_1