Справа № 806/413/17
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2017-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Липа В.А.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"26" червня 2017 р. Справа № 806/413/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

ОСОБА_2,

розглянувши в порядку письмового провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "15" травня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного слідчого управління Національної поліції України про визнання неналежною діяльність, зобов'язання розглянути звернення від 11 січня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Головного слідчого управління Національної поліції України про визнання неналежною діяльність, зобов'язання розглянути звернення від 11 січня 2017 року.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 15.05.2017 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити.. В апеляційній скарзі позивач посилається на незаконність, необєктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 11.01.2017 року ОСОБА_3 на адресу Головного слідчого управління Національної поліції України подано звернення про проведення службового розслідування за фактом неналежного виконання службових обов'язків начальником слідчого відділу Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області майором поліції ОСОБА_4, неналежного контролю за діяльністю слідчого відділу та начальника слідчого відділу Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області заступником начальника СУ ГУ НП в Житомирській області полковником міліції ОСОБА_5

25.01.2017 р. листом Головного слідчого управління Національної поліції України за № 24/X-174 позивача було повідомлено про те, що керівництвом Національної поліції розгляд в межах компетенції вказаного звернення, проведення відомчої перевірки та вжиття заходів реагування доручено Головному управлінню Національної поліції в Житомирській області та зазначено, що позивача буде проінформовано про прийняте за результатами розгляду звернення рішення.

Листом від 07.02.2017 р. за №142-X/02/24-2017 керівництвом ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 було повідомлено, що за результатами здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000245, яке розпочато 27.04.2015 р. з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. ст. 366 КК України, 07.04.2016 р. слідчим СВ Коростишівського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 винесено постанову про його закриття на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. Вказане рішення слідчого було оскаржено ОСОБА_3 до Коростишівського районного суду Житомирської області. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 05.07.2016 р., залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 08.08.2016 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3

Окрім іншого, позивача було повідомлено, про те, що заступника начальника СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 наказом начальника ГУНП в Житомирській області від 29.04.2016 р. №70о/с звільнено з Національної поліції.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд уважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Частиною 3 статті 7 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Відповідно ч. 1 ст. 14 Закону України "Про звернення громадян", органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, посадові особи зобов'язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Згідно із ч.1 ст. 15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідно п.п.2,3 п.3 розділу IV Положення про Головне слідче управління Національної поліції України, затвердженого наказом Національної поліції від 27.11.2015 р. №127, начальник ГСУ має такі повноваження, зокрема: у межах компетенції дає обов'язкові для виконання державними службовцями і працівниками апарату Національної поліції України та її територіальних органів доручення; організовує звітування керівників структурних підрозділів апарату Національної поліції України, її територіальних органів з питань службової діяльності органів досудового розслідування, у тому числі стану взаємодії між слідчими та оперативними підрозділами під час розслідування кримінальних правопорушень; за наявності підстав приймає рішення про проведення службового розслідування за фактами невиконання службовими особами поліції покладених на них обов'язків та притягнення їх до відповідальності відповідно до законодавства.

Згідно із п.3.1 розділу III Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 № 230 начальники ГУМВС, УМВС мають право призначати службові розслідування стосовно осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України тих органів чи підрозділів внутрішніх справ, діяльність яких вони координують або контролюють. За зверненнями громадян, представників органів місцевого самоврядування, засобів масової інформації, у яких не міститься відомостей з ознаками кримінального правопорушення, службові розслідування, за наявності повноважень та правових підстав, можуть призначати начальники, яким вони адресовані, або начальники тих органів або підрозділів внутрішніх справ, структурних підрозділів МВС, ГУМВС, УМВС, до секретаріатів (канцелярій) яких вони надійшли.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача і відсутність підстав для їх задоволення, оскільки відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "15" травня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: А.Ю.Бучик

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 вул.Гагаріна,48,м.Коростишів,Житомирська область,12504

3- відповідачу/відповідачам: Головне слідче управління Національної поліції України вул.Богомольця,10,м.Київ,Центральна Частина Києва, Київ,01601

4-третій особі: - ,