Справа № 712/7248/17
Суддя: Марцішевська О. М.
Дата ухвалення: 2017-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ухвала

Іменем України

Справа 712/7248/17

Провадження № 2а/712/576/17

23 червня 2017 року

Соснівський районний суд м.Черкаси в складі :

Головуючого-судді - Марцішевської О.М.

при секретарі - Тимошенко Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 лейтенанта поліції Управління патрульної поліції у м.Черкасах ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №3 лейтенанта поліції УПП у м.Черкасах ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що постановою серіїАР № 756142 від 06.05.2017 року позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП за правопорушення, яке полягало в тому, що 06.05.2017р. о 09 год. 40 хв. керуючи автомобілем Ніссан Тіда, номерний знак СА 7007АО по вул.Благовісна,180 у м.Черкаси здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34, чим порушив п.8.4в ПДР, внаслідок чого вчинив адміністративне правопорушення, передбачене, ч.1 ст.122 КУпАП України. При розгляді справи були порушені його процесуальні права, оскільки позивач вказував на те, що здійснив вимушену зупинку автомобіля в стані крайньої необхідності, так як відчув різкий нестерпний біль в спині, який буває в нього внаслідок перенесеної операції на спині. З метою уникнення зіткнення з іншими автотранспортними засобами або наїзду на пішохода, він прийняв рішення негайно зупинити машину та припаркував її на узбіччі і не помітив знаку 3.34, про зазначене позивач пояснив відповідачеві та не визнав своєї вини, отже постанова є незаконною і необгрунтованою, оскільки складена за відсутності належних доказів. Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії АР № 756142 від 06.05.2017 року, а провадження у справі закрити.

Також позивач звернувся до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду, визнавши причини пропущення строку для звернення до адміністративного суду поважною. В обґрунтування вимог вказує, що постанова про накладення адміністративного стягнення серіїАР № 756142 від 06.05.2017 року була оскаржена позивачем до начальника УПП м.Черкаси та 30.05.2017р. ОСОБА_1 отримав відповідь про відмову в задоволенні його скарги, після отримання відповіді у передбачений законом строк позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Позивач в судовому засіданні заяву підтримав, відповідач по суті заявленого клопотання заперечував.

Згідно ст.99 КАС України адміністративний позов може бути поданий в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Відповідно до ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Згідно ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом 10 днів. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Отже, чинне законодавство встановленими строками обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Такі строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем пропущений строк звернення до адміністративного суду в звязку з тим, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності була ним спочатку оскаржена в адміністративному порядку, а після відмови позивач звернувся до суду.

Суд виходить з того, що Конституцією України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (ч. 2 ст. 55 Конституції України).

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження.

З тексту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод прямо витікає, що доступність правосуддя є невід'ємним елементом права на справедливий суд.

Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Суд визнає поважними наведені позивачем причини пропуску строку на звернення до адміністративного суд, тому строк звернення до суду підлягає до поновлення, оскільки в іншому випадку позивач буде обмежений у праві на доступ до суду, складовою якого є право на вирішення спору по суті судом відповідно до визначеної законом юрисдикції.

Керуючись ст.ст. 99,100 КАС України, 289 КУпАП,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з позовом про скасування постанови серії АР № 756142 від 06.05.2017 року у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції в 5-денний строк.

Головуючий Марцішевська О.М.