Справа № 679/940/16-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 679/940/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Сопронюк О.В.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

20 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Драчук Т. О. Совгири Д. І.

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Огойка А.А.,

представника відповідача: Ільчика О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
в червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити дії.

Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області позов задоволено частково.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та за обставин викладених в ній просив суд задовольнити її, а постанову суду першої інстанції скасувати.

Позивач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили суд залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 з 10.11.1986 року по 11.01.1989 року проходив військову службу в Збройних Силах.

Згідно висновку акту судово-медичного обстеження №1613 від 24.09.2012 року, у ОСОБА_1 станом на 24.09.2012 року виявлені рубці м`яких тканин потиличної, правої половини лобної, правої надбрівної ділянки голови, лівої бокової поверхні черевної стінки, лівої кисті, лівої гомілки, лівої ступні, які можуть бути слідами загоєння осколкових поранень, що могли бути спричинені обстежуваному під час проходження військової строкової служби в період 1988 року, не виключено, що за вказаних ним обставин, про що свідчить характер та локалізація рубців та дані представлених документів.

Протоколом Військово-лікарської комісії Західного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця №508 від 27.09.2012 року встановлено, що отримані ОСОБА_1 поранення, контузія, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Хмельницькою обласною медико-соціальною експертною комісією позивачу ОСОБА_1 було встановлено третю групу інвалідності довічно, яка настала внаслідок поранення, контузії, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААБ № 564064 від 25.10.2012 року.

З метою вирішення питання про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням третьої групи інвалідності, внаслідок поранення, контузії, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, ОСОБА_1 03.08.2015 року звернувся до Славутського ОМВК з відповідною заявою та надав копії необхідних документів.

Славутський ОМВК надіслав документи ОСОБА_1 до Міністерства оборони України через Хмельницький ОВК.

З листа Департаменту фінансів Міністерства оборони України №248/3/6/3108 від 17.10.2015 року, адресованого Хмельницькому ОВК вбачається, що після розгляду документів ОСОБА_1 встановлено, що підстав для подання пропозицій Міністру оборони України щодо призначення одноразової грошової допомоги немає, оскільки дія постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 та нової редакції ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", на заявника не поширюється (встановлено інвалідність до 01.01.2014 року), то і підстав для розгляду документів не вбачається. Документи повертаються, як такі, що не відповідають вимогам постанови КМУ від 25.12.2013 року № 975.

Не погодившись з отриманою відмовою, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженої постанови виходив з того, що відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів правомірності своєї бездіяльності, яка полягає у не розгляді питання щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 1, частини 4 статті 2 Закону України від 25.03.1992 року № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці-особи, які проходять військову службу до якої належить і строкова військова служба.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, який набув чинності 24.01.2014 року.

Так, пунктом 2 Порядку № 975 встановлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Згідно п. 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до довідки медико-соціальної експертної комісії серії 10 ААБ № 564064 від 25.10.2012 року позивачу було встановлено третю групу інвалідності, яка настала внаслідок поранення, контузії, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Отже, до спірних правовідносин слід застосовувати законодавство, яке було чинним на день встановлення позивачу інвалідності.

Відповідно до частини 6 статті 16 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в редакції станом на 25.10.2012 року) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби під час проходження військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі, що визначається у відсотках від загальної суми допомоги на випадок загибелі (смерті), встановленої пунктом 5 цієї статті.

На дату встановлення позивачу інвалідності призначення і виплата одноразової грошової допомоги, регулювалися Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 499 (далі Порядок № 499).

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 Порядку № 499 одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям строкової служби у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) без встановлення групи інвалідності, заподіяного їм під час проходження військової служби, чи в разі настання інвалідності під час проходження військової служби та особам, звільненим із строкової військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження, залежно від ступеня втрати працездатності - у розмірі, що визначається у відсотках десятирічного грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається для військовослужбовців строкової служби-за максимальним посадовим окладом за першим тарифним розрядом, передбаченим для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, на день втрати працездатності, а звільнених із служби - на день звільнення.

Отже, для особи, яка проходила строкову військову службу та отримала інвалідність, граничний термін отримання інвалідності, яка давала б йому підстави для виплати зазначеної допомоги у разі інвалідності, спливає після закінчення трьох місяців з моменту звільнення зі служби.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 звільнено зі строкової військової служби 11.01.1989 року, а отже граничний строк отримання інвалідності, яка б давала підстави для виплати позивачу одноразової грошової допомоги, передбаченої саттею 16 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", сплинув після закінчення трьох місяців з моменту звільнення його зі служби. Однак, інвалідність, яка пов`язана з проходженням строкової військової служби останнього, встановлена йому тільки 25.10.2012 року, тобто пізніше ніж три місяці після звільнення з такої служби. Відтак, підстави для виплати позивачу спірної грошової допомоги, відсутні.

Таким чином, відповідач не вчинив жодної протиправної бездіяльності.

У відповідності із ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч. 3 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування постанови суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити повністю.

Постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити дії скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі 22 червня 2017 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Драчук Т. О. Совгира Д. І.