Справа № 344/15750/16-а,2-а/344/319/17
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року № 876/4368/17
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Судової-Хомюк Н.М., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську Івано-Франківської області на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 березня 2017 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську Івано-Франківської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У листопаді 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача УПФ України в місті Івано-Франківську Івано-Франківської області, в якому просив: 1) визнати протиправною відмову відповідача у призначенні, нарахуванні та виплаті позивачу пенсії за вислугу років; 2) зобов'язати відповідача зарахувати половину строку навчання на юридичному факультеті Прикарпатського університету ім. В.Стефаника до 20-річного стажу роботи позивача, що дає право на пенсію за вислугу років; 3) зобов'язати відповідача призначити, нарахувати та виплачувати позивачу пенсію за вислугу років у відповідності до вимог ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ у розмірі 90% від місячного заробітку без обмеження граничного розміру та з урахуванням середньомісячної суми виплат за 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі, починаючи з 18.10.2016 р. (з дня звернення за пенсією).

Відповідач позову не визнав, у суді першої інстанції подав заперечення, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.03.2017 року позовні вимоги задоволено. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру». Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську зарахувати для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованому за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, половину строку навчання на юридичному факультеті Прикарпатського університету ім. В.Стефаника до 20-річного стажу роботи - 02 роки 04 місяці 28 днів. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованому за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсію за вислугу років у розмірі 90 відсотків від місячної заробітної плати без обмеження граничного розміру та з урахуванням середньомісячної суми виплат за останні 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі, починаючи з 18.10.2016 року (з дня звернення за пенсією).

З цією постановою суду першої інстанції від 02.03.2017 року не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що правомірно відмовив позивачу у призначенні пенсії за вислугу років згідно ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру». Вказує апелянт, що у позивача відсутній необхідний трудовий стаж. Відповідно до ст.86 ЗУ «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р. № 1697, прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугою років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше з 01.10.2016 рокупо 30.09.2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 13 років. Станом на 18.10.2016 р. (дата подання заяви про призначення пенсії) стаж роботи позивача за вислугою років складає 18 років 11 місяців 16 днів (замість необхідних 23 років), в тому числі 18 років 11 місяців - стаж роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури. Крім того, зазначає апелянт, що з 01.06.2015 р. пенсії в порядку та на умовах, визначених ЗУ «Про прокуратуру» не призначаються (редакції ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 р. № 911-VІІІ). ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. №213 не скасовано, його положення не визнано неконституційними, а до 01.06.2015 р. закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, тому, відповідно, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до ЗУ «Про прокуратуру» (в редакції від 14.10.2014 р. № 1697). До спірних правовідносин слід застосовувати ЗУ «Про прокуратуру» в редакції, що прийнята пізніше і була чинною на час звернення позивача до Управління за призначенням пенсії.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену постанову суду від 02.03.2017 року і прийняти нову постанову суду про відмову в задоволенні позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави та межі апеляційної скарги, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задоволити.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1А 18.10.2016 року звернувся до відповідача УПФ України в місті Івано-Франківську Івано-Франківської області з заявою про призначення пенсії за вислугу років на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ (в редакції Закону від 12.07.2001 р. № 2663-ІІІ) у розмірі 90% від місячного заробітку без обмеження граничного розміру (а.с. 14, 34).

Рішенням УПФ України в м. Івано-Франківську (протокол №6868 від 27.10.2016 року) відмовлено позивачу в призначенні пенсії за вислугу років (а.с. 35, 36).

Листом УПФ України в м. Івано-Франківську від 31.10.2016 року № 3490/03 повідомлено позивача про те, що немає підстав для призначення пенсії, оскільки відсутні для цього законодавчі підстави та відсутній у позивача необхідний трудовий стаж (23 роки) (а.с. 15).

Суд апеляційної інстанції не може погодитися з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, з врахуванням наступного.

Відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII (в редакції від 05.11.1991 р.), прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугою років незалежно від віку. Пенсія призначається у розмірі 80% від суми їхньої місячної заробітної плати, до котрої включається всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90% місячного заробітку. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок пенсії проводиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Частиною 2 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Законом України № 3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01.10.2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Згідно статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ у редакції Закону № 3668-VІ, прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Отже, з 01.10.2011 р. положення частини першої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 3668-VІ.

Згідно норм Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. № 213-VІІІ в редакції, чинній на момент звернення позивача з заявою про призначення пенсії, внесено зміни до частини п'ятнадцятої статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до якої максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

01.04.2015 р. набув чинності ОСОБА_2 України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який встановлює низку змін до законів, які регулюють питання пенсійного забезпечення громадян.

Зокрема, з 01.01.2015 р. розмір пенсії за віком та вислугою років, які призначаються за нормами Закону України «Про прокуратуру» становлять 60% заробітної плати.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. № 213-VII передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 р. закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

ОСОБА_2 України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. № 213-VII не скасовано, його положення (у частині, що стосуються спірних правовідносин) не визнано неконституційними, а до 01.06.2015 р. закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то, відповідно, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р. № 1697-VII.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24.05.2016 р. у справі № 333/6710/15-а.

Частина 2 ст.161 КАС України встановлює, що при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Отже, згідно з п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. № 213-VII скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Також, у абзаці п'ятому пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.10.1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України вказано, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не визначено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Тому, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність застосовувати нормативні акти, що діяли на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р. № 1697-VII (в редакції на час звернення позивача до відповідача із заявою про призначення пенсії), прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше, зокрема, з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років.

Частинами 2, 3 ст.86 вказаного Закону передбачено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Частиною 6 ст.86 цього Закону визначено роботи і посади, що зараховуються до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, в тому числі зараховується половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання.

Отже, оскільки позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії 18.10.2016 р., то УПФ України в місті Івано-Франківську правомірно відмовило йому у призначенні пенсії за вислугу років згідно ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ (в редакції Закону від 12.07.2001 року №2663-ІІІ).

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що оскільки відсутні підстави для призначення позивачу пенсії за вислугу років на підставі ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ згідно його заяви від 18.10.2016 р., тому немає підстав для задоволення позовної вимоги про зобов'язання відповідача зарахувати половину строку навчання на юридичному факультеті Прикарпатського університету ім. В.Стефаника до 20-річного стажу роботи позивача, що дає право на пенсію за вислугу років.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність скасування постанови суду першої інстанції від 02.03.2017 р. і прийняття нової постанови суду про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 41 ч.1, 160 ч.3, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську Івано-Франківської області задоволити.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 березня 2017 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську Івано-Франківської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Н.М. Судова-Хомюк

ОСОБА_3

Повний текст постанови виготовлено 26.06.2017 року