Справа № 278/984/17
Суддя: Зубчук І. В.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 278/984/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 червня 2017 року, Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді - Зубчук І.В.

з участю секретаря судового засідання Гуцало Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Житомирі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону УПП м.Житомира ДПП молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №2 батальйону УПП м.Житомира ДПП молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БР №444075 від 15 квітня 2017 року, в якому зазначає, що його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 225 гривень.

В обґрунтування свого позову позивач також зазначив, що відповідачем незаконно розглянуто справу на місці зупинки автомобіля, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи. Даними діями відповідач позбавив його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП та порушив процедуру розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст. 278, 279 КУпАП, що стало підставою для подачі даного адміністративного позову.

Позивач позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності (а.с.31).

Представник відповідача позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні за безпідставністю, про що подав письмові заперечення (а.с.19-21, 32).

Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

15 квітня 2017 року о 20 год. 40 хв. у м.Житомирі, вул.Михайлівська, 20 ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 порушив вимогу дорожнього знаку 5.33 «Пішохідна зона» та здійснив подальший рух в межах дії знаку, чим порушив п.8.4 Г ПДР України, в звязку з чим інспектором роти №2 батальйону УПП м.Житомира ДПП молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БР №444075 від 15 квітня 2017 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 225 гривень (а.с.14).

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

За змістом статті 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п.1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.2 ст.69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Статтею 213 КУпАП визначено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до п.1 р. III Інструкції №1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення, частиною 4 статті 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення» виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП та статтею 133 Конституції України, відповідно до якої систему адміністративно-територіального устрою України складають: ОСОБА_3 Крим; області, райони, міста, райони в містах, селища і села.

Інспектором, як посадовою особою Управління, було розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено постанову на місці вчинення правопорушення, а саме за відповідною адресою: м.Житомир, вул.Київська, 20/20.

З оглянутого судом відеозапису, наданому відповідачем (диск DVD-R з написом ОСОБА_1 (поміщений у файл), вбачається, що під час руху транспортного засобу наявне порушення ним Правил дорожнього руху України.

В даному випадку позивач порушив вимоги дорожнього знаку 5.33 розділу 33 додатку 1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі - Правила), «Пішохідна зона» інформує про особливості і умови дорожнього руху, передбачені цими Правилами. Дія знака поширюється на всю позначену ним територію.

Вимоги и. 8.4.Г Правил дорожнього руху, зазначають, що інформаційно вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних обєктів, територій, де діють спеціальні правила.

Пункт 26.3 Правил дорожнього руху передбачає, шо «у пішохідну зону в'їзд дозволяється лише транспортним засобам, що обслуговують громадян і підприємства, які розташовані у зазначеній зоні, а також транспортним засобам, що належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, чи автомобілям (мотоколясках:), позначеним розпізнавальним знаком "Інвалід", якими керують водїї-інваліди. Якщо до об'єктів, розташованих на цій території, є інші під'їзди, водії повинні користуватися лише ними.

Згідно наданого позивачем договору про надання послуг від 01 квітня 2017 року неможливо встановити, що він там працює. Оскільки саме позивач виступає замовником по даному договору і просить у Виконавця надання послуг, а саме:

- проведення перед рейсового медичного огляду;

- проведення перед рейсового технічного огляду транспортного засобу Замовника;

- стоянка автомобілів;

- інформаційні послуги радіо-таксі.

Жодної інформації, що позивач на Виконавця працює даний договір підтвердити не може, крім того даний договір не підтверджує право позивача вїзду, порушуючи вимоги дорожнього знаку 5.33 «Пішохідна зона».

Таким чином, посилання позивача на відсутність суб'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, суд вважає не обґрунтованим.

У статті 69 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, які встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових та речових доказів, висновків експертів. До речових доказів законодавець відносить, зокрема, магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію. Про обставини, які мають значення для справи. Отже, відеозапис віднесено до категорії речових доказів.

У статті 80 КАС України визначено, що речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи. Тобто відеозапис є різновидом речових доказів.

Таким чином, суд вважає, що наданий відповідачем відеозапис, здійснений за допомогою бодікамери відповідача є належним та припустимим доказом, у розумінні положень КАС України та КУпАП України.

Під час розгляду справи судом перевірено, чи прийнята постанова про адміністративне правопорушення: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, із якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права позивача на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст.71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При ухваленні постанови суд також враховує, що згідно Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» №13414-УІІ від 05.06.2014 року - постанови КМ України від 04.06.2015 року №374 «Про затвердження переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці» рулетки не підлягають повірці. Сертифікат відповідності отримує виробник цих самих рулеток і виробляє їх згідно стандартів.

Враховуючи наведене, суд вважає, що інспектор роти №2 батальйону УПП м.Житомира ДПП молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 при винесенні постанови серії БР №444075 від 15 квітня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладенні адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 225 гривень, діяв правомірно, в зв'язку з чим позов останнього не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160-163, 167 КАС України ст.ст. 34, 122, 293 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В позові ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський районний суд Житомирської області. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: І.В.Зубчук