Справа № 822/850/17
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2017-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/850/17

Головуючий у 1-й інстанції: Лабань Г.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

26 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Голови обласної МСЕК ОСОБА_3 про визнання бездіяльності незаконною та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати бездіяльність Голови обласної МСЕК ОСОБА_4 протиправною та незаконною; зобов'язати голову обласної МСЕК ОСОБА_4 встановити потребу в додаткових видах допомоги - санаторно-курортне лікування.

Відповідно до постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку. У апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Згідно зі ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, 03.10.2016 року позивач звернувся до Голови обласної МСЕК ОСОБА_4 із заявою щодо потреби в додаткових видах допомоги згідно довідки-епікризу №947 огляду МСЕК від 07.07.2008 року, а саме санаторно-курортного лікування, яке також передбачене п.15 постанови КМУ №472 від 23.06.1995 року.

Листом №480 від 31.10.2016 року комунальним закладом охорони здоров'я "Хмельницький обласний центр медико-соціальної експертизи" за підписом Голови обласної МСЕК ОСОБА_4 позивачу була надана відповідь на його заяву від 03.10.2016, згідно якої позивачу було роз'яснено, що він не має права на забезпечення санаторно-курортним лікуванням за рахунок коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, так як заявник не є інвалідом внаслідок трудового каліцтва.

17.11.2016 року позивач повторно звернувся до Голови обласної МСЕК ОСОБА_4 із заявою щодо потреби в додаткових видах допомоги згідно довідки-епікризу №947 огляду МСЕК від 07.07.2008 року, а саме санаторно-курортного лікування, оскільки, як зазначив позивач, не отримав відповіді на перше звернення.

Вказане звернення Хмельницький обласний центр медико-соціальної експертизи отримав 18.11.2016 року, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Разом з тим встановлено, що на звернення позивача до голови Хмельницької обласної МСЕК листом №539 від 06.12.2016 року було надано відповідне роз'яснення, а саме зазначено, що відповідно до Акту огляду Хмельницької міжрайонної травматолого-офтальмологічної МСЕК дата огляду 07.07.2008 року (по факту встановлення 20% втрати професійної працездатності довічно, заявник не може бути забезпеченим санаторно-курортним лікуванням по лінії Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Необхідний об'єм реабілітаційних міроприємств визначений Кам'янець-Подільською міжрайонною МСЕК рішенням від 16.06.2016 року. І ІПР №659 від 29.06.2016 року рекомендовано забезпечення Вас (ОСОБА_2І.) санаторно-курортним лікуванням згідно ф.070 по лінії управління праці та соціального захисту населення.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача суд першої інстанції виходив з того, що в діях відповідача відсутні порушення закону України "Про звернення громадян", що повністю підтверджується матеріалами справи.

Такі висновки суду, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам справи.

Згідно ст.3 Закону України "Про звернення громадян" (далі - Закон) під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Відповідно до ст. 5 вказаного Закону, письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства.

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати.

За змістом ст. 15 Закону, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Статтею 20 Закону визначено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

В силу ст. 24 Закону передбачена відповідальність посадових осіб за порушення законодавства про звернення громадян та зазначено, що особи, винні у порушенні цього Закону, несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність, передбачену законодавством України.

Разом з тим, судом встановлено, що термін розгляду звернення позивача, не порушений та складає 28 днів, що є менше одного місяця від дня надходження зазначеного звернення до обласної МСЕК.

ОСОБА_4 того, також встановлено, що термін розгляду звернення позивача від 17.11.2016, не порушений та складає 19 днів, що є менше одного місяця від дня надходження зазначеного звернення до обласної МСЕК.

За таких обставин оскаржена постанова є законною та обґрунтованою, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку встановленому ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6