Справа № 315/602/17
Суддя: Романько О. О.
Дата ухвалення: 2017-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 315/602/17
Номер провадження № 2-а/315/18/17
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2017 рокум. Гуляйполе

Суддя Гуляйпільський районний суд Запорізької області Романько О.О., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо повернення його документів з приводу можливості виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 і направлення їх до Департаменту фінансів Міністерства оборони України, а також щодо зобов`язання Запорізького обласного військового комісаріату прийняти від нього документи щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 і направити їх до Департаменту фінансів Міністерства оборони України.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказав на те, що ним в березні 2017 року, згідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року і постанови КМУ від 25.12.2013 року № 975 через Гуляйпільський РВКдо ІНФОРМАЦІЯ_1 були подані документи щодо виплати одноразової грошової допомоги в зв`язку з отримання поранення при виконанні обов`язків військової служби, при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Наслідком отриманого поранення йому було встановлено, відповідно до довідки МСЕК серії АВ № 0825587 з 22.03.2017 року ІІ групу інвалідності.

Згідно з вказаними нормативними актами, а також відповідно до Наказу Міністерства оборони України від 14. 08. 2014 року № 530 та від 12. 04. 2007 року № 168, Департамент фінансів здійснює прийом документів та готує пропозиції Міністерству оборони України для прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги. Обласний військовий комісаріат готує висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю, який отримав інвалідність, і цей висновок доправляє до Департаменту фінансів Міністерства оборони України.

04.04.2017 року Запорізьким обласним військовим комісаріатом, після опрацювання поданих ним документів встановлено, що підстав для направлення останніх до Департаменту фінансів Міністерства оборони України щодо призначення одноразової грошової допомоги немає.

Вважає, що дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразилися у відмові щодо направлення його документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України з приводу призначення йому одноразової грошової допомоги згідно діючого законодавства України, є неправомірними, у зв`язку з чим, позивач вимушений звернутися до суду.

20.06.2017 року від представника позивача до суду надійшли заперечення, в яких зазначено, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Так, у позовній заяві позивач посилається на те, що відповідно до п. 12 Порядку призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони та на те, що розпорядник бюджетних коштів (а саме Міноборони України) приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Але, відповідно до п. 13 Порядку визначено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

З огляду на те, що позивачем було надано не всі документи для прийняття відповідного висновку, це позбавило можливості уповноважений орган, у даному випадку Запорізький ОВК, направляти пакет документів до розгляду розпоряднику коштів. Саме тому своїм листом відповідач не відмовив взагалі у передачі пакету документів, а саме рекомендував позивачу доопрацювати його та навіть повідомити, до якої структури він має право звернутись для отримання необхідної довідки.

У позовній заяві позивач заявляє, що відповідачем здійснюється безпідставне вимагання документів, що вони вважають необґрунтованим насамперед тому, що Порядком визначається точний перелік документів, необхідних для прийняття вмотивованого рішення про виплату одноразової грошової допомоги військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби в наслідок зазначених причин розпорядником коштів.

Відповідач зазначає, що наказом Міністра оборони України від 14.08.2014 року № 530 затверджено положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчисленням вислуги років для призначення пенсії військовослужбовця і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, яким також передбачений список необхідних документів для призначення такої соціальної допомоги.

Пунктом 4.8 цього Положення також передбачено, що висновок стосовно можливості виплати одноразової грошової допомоги подається відповідними органами в 15-денний строк для реєстрації документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України.

Відповідно до абз. 2 п. 4.8 того ж Положення визначено, що якщо документів, необхідних для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, немає, уповноважений орган письмово повідомляє заявника та в разі необхідності надає допомогу в їх оформленні.

Запорізьким ОВК було надіслано лист позивачеві з роз`ясненнями та адресою органу, до якого заявник може звернутись для отримання необхідного документу, а не відмовлено у виплаті соціальної допомоги. У зв`язку з цим, просили відмовити позивачу в задоволенні позову повністю.

Відповідно до ст. 183-2 КАС України, про відкриття скороченого провадження суд виносить ухвалу, копія якої разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів невідкладно надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу. В ухвалі в обов`язковому порядку зазначаються строк подання заперечення проти позову, порядок його подання, а також наслідки неподання такого заперечення. Відповідач у десятиденний строк з дня одержання такої ухвали та копій документів може подати заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову.

Копію ухвали суду та доданих документів уповноважений представник відповідача отримали 06.06.2017 року, що підтверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення. Заперечення на позов надійшли до суду поштовими засобами зв`язку (оскільки відповідач знаходиться за межами м. Гуляйполе) та зареєстровані за вхідним № 2922 від 20.06.2017 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно із ст.41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно змісту ст. ст. 1, 2 вказаного Закону військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 3 цього ж Закону - дія цього закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

У відповідності з приписами п. 4 ч. 2 ст. 16 вказаного Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Відповідно до ст.23 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України, розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи, інших джерел, передбачених законом.

Згідно п.п.12,13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженому Постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 року призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови».

Згідно п. 1 ч. 1 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 21.03.1989 року № 10224-ХІ «Про виведення із складу Збройних Сил СРСР прикордонних, внутрішніх і залізничних військ» - прикордонні, внутрішні і залізничні війська виведені зі складу Збройних Сил СРСР.

У відповідності до п. п. 1, 2 Постанови Верховної Ради України від 24.08.1991 року «Про військові формування на Україні», Верховна Рада України постановила підпорядкувати всі військові формування, дислоковані на території республіки, Верховній Раді України. Утворено Міністерство оборони України.

Згідно з ст. 4 Закону України «Про правонаступництво України», органи держави влади і управління, органи прокуратури, суди та арбітражні суди, сформовані на підставі Конституції (Основного Закону) Української РСР, діють в Україні до створення органів державної влади і управління, органів прокуратури, судів та арбітражних судів на підставі нової Конституції України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 09.04.1979 року по 22.05.1981 року проходив військову службу в лавах Збройних сил СРСР, в цей же час з 21.01.1980 року по 21.03.1981 року приймав участь у бойових діях на території Демократичної Республіки Афганістан, що підтверджується довідкою Гуляйпільського районного військового комісаріату № 18 від 23.03.2017 року (а.с.14), архівною довідкою № 3/110158, виданою Центральним архівом Міноборони РФ від 24.11.2010 року (а.с.16) та копією військового квитка серії НОМЕР_1 (а.с.11-13).

Як вбачається з Витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв. № 482 від 10 лютого 2017 року, захворювання сержанта у відставці ОСОБА_1 , 1961 року народження, а саме: «Стійкі наслідки перенесеної мінно-вибухової травми, вогнепальних осколкових поранень голови та тазової ділянки, ЗЧМТ (контузія головного мозку, 1980 року) у вигляді післятравматичної, гіпертонічної та дисциркуляторної енцефалопатії ІІ (два) ст. з помірно-вираженим вестибулоактичним синдромом, легким когнітивним зниженням, органічним астенічним розладом. Післятравматичний остеохондроз, деформуючих спондильоз, люмбоішіалгія зліва. Вертеброгенна цервікокраніалгія, хронічний рецидивуючий перебіг, стація нестійкої ремісії з помірно вираженим больовим синдромом. Остеоартроз обох колінних суглобів ІІІ (три) ст., ПФС ІІ ст. Гіпертонічна хвороба ІІ ст.», а також захворювання: «Вірусний гепатит «А (1980 року)», що підтверджується медичною документацією, - є пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с.19).

22 березня 2017 року позивача визнано інвалідом ІІ групи безстроково у зв`язку із пораненням, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби, при перебуванні на території держав, де велися бойові дії, що підтверджується довідкою МСЕК від 22.03.2017 року серії АВ № 0825587 (а.с.20).

29 березня 2017 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року, ОСОБА_1 звернувся через Гуляйпільський РВК до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою та усіма належними додатками стосовно призначення виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з пораненням та встановленням інвалідності, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії (а.с.22).

В листі від 04.04.2017 року за вих. № 443/с ІНФОРМАЦІЯ_2 , через Гуляйпільський РВК, повідомив ОСОБА_1 , що відповідно до вимог державного секретаря Міністерства оборони України, які були доведені телеграмою від 31.01.2017 року за № 248/3/6/307, ІНФОРМАЦІЯ_3 при оформленні висновків щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги для подання їх до Департаменту фінансів МО України, зобов`язаний суворо дотримуватися пунктів 10, 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для продовження служби у військовому резерві, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2013 року № 975. В ході розгляду документів, наданих ОСОБА_1 . Запорізьким ОВК було встановлено відсутність документів про причини та обставини поранення його, зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, що суперечить вимогам п. 11 Порядку. У зв`язку з цим, ІНФОРМАЦІЯ_3 не вважав за можливе подати документи ОСОБА_1 на розгляд комісії Міністерства оборони з розгляду питань, пов`язаних з призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги і компенсаційних сум. Тому, документи були повернуті заявнику на доопрацювання (а.с. 23).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Суб`єкти публічного права мають право здійснювати свої повноваження в межах встановлених границь та повноважень. Тобто діє принцип «можна тільки те, що дозволено». Для публічного права характерний специфічний юридичний порядок «влади -підпорядкування», згідно якого управління повинно здійснювати точну реалізацію вказівок влади, а всі інші особи - підпорядкуватися їм. Повноваження відповідача визначені законом та носять імперативний характер.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зі змісту зазначених вище правових норм вбачається, що заява на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності та необхідний перелік документів подається до обласного військового комісару, який надає висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, та додані до нього документи у 15-денний строк до Департаменту фінансів Міністерства оборони України. У свою чергу, Міністерство оборони України вирішує питання та приймає рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги, що позивач проходив службу саме у збройних силах СРСР, які на той час були підпорядковані та знаходились на фінансовому забезпеченні Міністерства оборони СРСР, правонаступником якого в подальшому стало Міністерство оборони України, та в силу ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»і Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25 грудня 2013 року № 975, суд дійшов висновку про те, що обов`язок для призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому II групи інвалідності, у зв`язку з пораненням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби, покладений саме на Міністерство оборони України.

Крім того, саме на засіданні Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України встановлено причинний зв`язок захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтв позивача, пов`язаних з виконуванням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися військові дії (а.с.19).

Таким чином, виходячи з їх аналізу, випливає, що саме до компетенції Міністерства оборони України віднесено прийняття рішення про призначення або відмову у виплаті одноразової грошової допомоги, а відповідач має обов`язок направити до Міністерства оборони України висновок про наявність або відсутність у позивача підстав для встановлення одноразової грошової допомоги.

Так, відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що ним було дотримано процедуру, визначену у п.13 вказаного Порядку.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що ухилившись від надання висновку до розпорядника бюджетних коштів, відповідач порушив права позивача на отримання від Міністерства оборони України рішення про призначення і виплату одноразової грошової допомоги або про відмову у її призначенні, а отже було порушено його право на соціальний захист, визначене Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Отже, суд вважає безпідставним повернення позивачу без реалізації документів для нарахування та виплати одноразової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, отриманої внаслідок виконання обов`язків військової служби.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо повернення документів ОСОБА_1 , 1961 року народження, з приводу можливості виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 і направлення їх до Департаменту фінансів Міністерства оборони України.

Вирішуючи позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача направити документи ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, з метою прийняття рішення про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд приходить до висновку, що такий спосіб захисту не передбачений Положенням, а тому вважає за можливе згідно вимог ч.2 ст.11 КАС України, з метою повного захисту інтересів позивача, вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2013 року № 975 подати до Міністерства оборони України висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги позивачу.

Щодо стягнення судових витрат.

Позивачем при звернені до суду не було сплачено судовий збір, так як він відноситься до категорії осіб, які звільняються від сплати судового збору. Ним було заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру, тому сплаті підлягав судовий збір у розмірі 1102 грн. 40 коп..

Стаття 94 КАС України передбачає, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 11, 18, 69-71, 86, 94, 158, 159, 183-2, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо повернення документів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з приводу можливості виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.
Зобов`язати Запорізький обласний військовий комісаріат відповідно до пункту 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 подати до Міністерства оборони України всі необхідні документи та висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з Запорізького обласного військового комісаріату Міністерства оборони України на користь держави судовий збір у розмірі 1102 гривні 40 копійок.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Гуляйпільський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: О. О. Романько