Справа № 808/2001/16
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року (о 16 год. 30 хв.) Справа № 808/2001/16 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Новіковій Д.А.,

представників позивача Ткаченка С.П., Маєвського О.М., Зайцевої О.В.,

представника відповідача Шульковській І.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Казенного підприємства «Науково-виробничий комплекс «Іскра»

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

третя особа Державний концерн «Укроборонпром»

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Казенне підприємство «Науково-виробничий комплекс «Іскра» (далі - позивач або КП «НВК «Іскра») звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) із позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС (далі - відповідач або СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі МГУ ДФС), в якому просить визнати протиправними та скасувати повністю податкові повідомлення-рішення від 04.01.2016 № про зменшення розміру від'ємного значення з ПДВ у сумі 25 747,00 грн., №000012203 про донарахування грошового зобов'язання з ПДВ у сумі 91 521,00 грн., № про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ у сумі 3 998 862,00 грн., що прийняті відповідачем за результатами проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача.

При судовому розгляді справи здійснено заміну первинного відповідача Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС на його правонаступника - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що укладені між позивачем та Підприємством «Брендоборонмаркет», ТОВ «ТД «Еталон», ПП ВКФ «ПРОМЗВАРКА», ТОВ «АТД-КОМПЛЕКС», ТОВ «ВТС-ПРОМ», ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ», ПП «АСІЯ-А», ДП «СПЕЦСЕРВІС-ЦЕНТР», ТОВ «ОМІКРОН ЕК», ТОВ «ЛИСТЕХПОСТАВКА», ТОВ «НОРМА» правочини відповідають вимогам чинного законодавства України та своїми наслідками спричинили зміни у майновому стані учасників правочину, є економічно виправданими. Факт виконання господарських зобов'язань підтверджується первинними документами бухгалтерської та податкової звітності, які є належними та достатніми доказами того, що господарські операції фактично відбулися, а операції між позивачем та його контрагентами-постачальниками враховані відповідно до їх дійсного економічного змісту, обумовлені розумними економічними причинами (цілями ділового характеру) та відповідають меті здійснення господарської діяльності. Беручи до уваги вищенаведене, висновки податкового органу про нереальність вчинення господарських операцій з вищезазначеними контрагентами є протиправними, у зв'язку із чим, у відповідача були відсутні підстави для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали у повному обсязі, просили його задовольнити та надали пояснення в його обґрунтування, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила у повному обсязі, про що подала заперечення на адміністративний позов, відповідно до яких вважає висновки акту перевірки обґрунтованими, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення такими, що прийняті з додержанням вимог діючого законодавства. Зокрема зазначила, що господарські операції з Підприємством «Брендоборонмаркет», ТОВ «ТД «Еталон», ПП ВКФ «ПРОМЗВАРКА», ТОВ «АТД-КОМПЛЕКС», ТОВ «ВТС-ПРОМ», ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ», ПП «АСІЯ-А», ДП «СПЕЦСЕРВІС-ЦЕНТР», ТОВ «ОМІКРОН ЕК», ТОВ «ЛИСТЕХПОСТАВКА», ТОВ «НОРМА» не мали реального товарного характеру з чого випливає, що право на формування податкового кредиту у позивача відсутнє, а відтак сума від'ємного значення потребує коригування у зв'язку із його завищенням.

У судовому засіданні, яке відбулось у справі 05.12.2016 в якості свідків були допитані ОСОБА_6, яка працює економістом 1 категорії відділу комплектації КП «НВК «Іскра» та ОСОБА_7, яка працює провідним економістом відділу комплектації КП «НВК «Іскра». Зазначені робітники позивача пояснили, що у перевіряємий період вищезазначені контрагенти позивача здійснювали поставку комплектуючих, на підставі видаткових накладних, більшість яких були радіоелементи, які постачались у пластикових або картонних коробках невеликого розміру. Поставка здійснювалась через відділення «Нова пошта», на якому матеріально-відповідальна особа отримувала товар на підставі експрес-накладних, після чого отриманий товар оприбутковувався на підприємстві та використовувався у власній господарській діяльності. Крім того зазначили, що у підприємства наявні всі первинні документи, які належним чином оформлені та у повному обсязі підтверджують фактичне здійснення господарських операцій з придбання комплектуючих. Придбані у контрагентів-постачальників товари повністю відповідають цільовій направленості та основній діяльності підприємства.

Представник третьої особи в судове засідання також не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, у зв'язку з чим, відповідно до частини 2 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів.

На підставі ст. 160 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Казенне підприємство «Науково-виробничий комплекс «Іскра», яке зареєстровано в якості юридичної особи, заснованого на державній формі власності, яке Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83 «Про затвердження переліку об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави» віднесено до переліку таких підприємств. Казенне підприємство «Науково-виробничий комплекс «Іскра» створене за рішенням Кабінету Міністрів України від 21.08.2003 №527-р та наказом Міністерства промислової політики України від 15.10.2003 № 418 та згідно додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1221 «Перелік державних підприємств, що включені до складу Державного концерну «Укроборонпром» входить до складу останнього.

Державний концерн «Укроборонпром» утворений Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1221 «Про утворення Державного концерну «Укроборонпром» з метою підвищення ефективності функціонування державних підприємств, які провадять господарську діяльність у сфері розроблення, виготовлення, реалізації, ремонту, модернізації та утилізації озброєння, військової і спеціальної техніки та боєприпасів і беруть участь у військово-технічному співробітництві з іноземними державами.

У період з 05.11.2015 по 09.12.2015, на підставі направлень від 04.11.2015, 09.11.2015, 10.11.2015, 18.11.2015 № 77, № 78, № 79, № 80, № 81, № 84, наказів від 04.11.2015 № 142, № 151, від 10.11.2015, № 160 від 18.11.2015, № 164 від 24.11.2015, на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 та підпункту 78.1.4 пункту 78.1, пункті 78.2 статті 78, пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України, фахівцями відповідача проведена документальна позапланова виїзна перевірка КП «НВК «Іскра» з питань правильності відображення в податковому обліку з ПДВ господарських операцій по взаємовідносинам з контрагентами: Підприємство «Брендоборонмаркет» () за період вересень 2014 року, лютий - червень 2015 року, ТОВ «ТД «Еталон» () за період червень, липень, вересень, грудень 2014 року, січень - серпень 2015 року, ПП ВКФ «ПРОМЗВАРКА» () за період травень - грудень 2014 року, січень - серпень 2015 року, ТОВ «АТД-КОМПЛЕКС» () за період травень - грудень 2014 року, січень - серпень 2015 року, ТОВ «ВТС-ПРОМ» () за період березень - травень 2015 року, липень - серпень 2015 року, ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» () за період лютий - квітень, липень 2015 року, ПП «АСІЯ-А» () за період травень - грудень 2014 року, січень - серпень 2015 року, ДП «СПЕЦСЕРВІС-ЦЕНТР» () за період липень - серпень 2014 року, січень, березень - червень 2015 року, ТОВ «ОМІКРОН ЕК» () за період березень - червень 2015, ТОВ «ЛИСТЕХПОСТАВКА» () за період грудень 2014 року, лютий - серпень 2015 року, ТОВ «НОРМА» () за період травень - грудень 2014 року, січень - серпень 2015 року.

За результатами проведеної перевірки складено Акт № 43/28-04-22-03/14313866 від 16.12.2015 (т. 1 а.с.31-177).

Як зазначено у висновках Акту перевірки, перевіркою встановлено порушення КП «НВК «Іскра» вимог:

пунктів 198.1, 198.2, 198.3 статті 198, пунктів 200.1, 200.2 статті 200, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, завищено суму податкового кредиту в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті Державному бюджету України, за період з 01.05.2014 по 31.08.2015 на загальну суму 91 521 грн. у т.ч.: за вересень 2015 року на суму 76 288 грн., за вересень 2015 року на суму 15 234 грн.;

пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 200.4 статті 200, пункту 201.1, статті 201, пункту 15 підрозділу 2 Перехідних положень Податкового кодексу України завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з податку на додану вартість за період з 01.05.2014 по 31.08.2015 на загальну суму 25 747 грн., у т.ч.: липень 2014 року на суму 25 747 грн.;

пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.4, 200.14 статті 200, пунктів 201.1, 201.10, статті 201 підприємством завищено суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню на розрахунковий рахунок у банку у сумі 3 998 862 грн., у т.ч. за періодами: жовтень 2014 року у сумі 672 грн., грудень 2014 року у сумі 425 500 грн., березень 2015 року у сумі 1 296 230 грн., квітень 2015 року у сумі 1 121 456 грн., травень 2015 року у сумі 564 567 грн., червень 2015 року у сумі 411 235 грн., липень 2015 року у сумі 179 202 грн.

Вказані висновки податкового органу обґрунтовані тим, що операції по взаємовідносинах між позивачем та його контрагентами не мали реального товарного характеру, здійснювались з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту, аналіз задекларованих податкових накладних свідчить про документальне оформлення операцій з реалізації інших товарів на адресу покупців, тобто фактично відбувся «розрив» ланцюга постачання, що свідчить лише про документальне оформлення операцій з придбання та поставки товарів та формування податкового кредиту за рахунок «підміни» товару.

Не погоджуючись із висновками, викладеними в акті перевірки, КП «НВК «Іскра» до СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі МГУ ДФС подано письмові заперечення (вх. № 331/16 від 25.12.2015) на акт № 43/28-04-22-03/14313866 від 16.12.2015 (т.2 а.с.87-90).

Листом № 2505/10/28-04-22-03 від 30.12.2015 висновки акту перевірки СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі МГУ ДФС залишені без змін, як такі, що відповідають вимогам чинного законодавства (т.2 а.с.91-95).

На підставі Акту перевірки № 43/28-04-22-03/14313866 від 16.12.2015 податковим органом винесені податкові повідомлення - рішення від 04.01.2016:

№, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення з ПДВ у розмірі 25 747,00грн. (т.2 а.с.97);

№, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на загальну суму 114401,50грн., у т.ч. за основним платежем 91 521,00грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями 22880,25грн. (т.2 а.с.96);

№, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 3 998 862,00грн., та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 1999431,00грн. (т.2 а.с.98).

Не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивачем до МГУ ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників подано первинну скаргу (вих. № 51/21/21-юр від 20.01.2016) на податкові повідомлення - рішення від 04.01.2016 № № , , (т.2 а.с.99-103).

Рішенням МГУ ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників № 6310/10/28-10-10-4-33 від 24.03.2016, скаргу залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення без змін (т.2 а.с.104-107).

Не погоджуючись із рішенням МГУ ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників № 6310/10/28-10-10-4-33 від 24.03.2016, позивачем до ДФС України подано повторну скаргу (вих. № 405/21/100-юр від 07.04.2016) на податкові повідомлення - рішення від 04.01.2016 № № , , (т.2 а.с.108-113).

Рішенням ДФС України № 12790/6/99-99-11-01-02-25 від 09.06.2016, скаргу залишено без задоволення, рішення МГУ ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників № 6310/10/28-10-10-4-33 від 24.03.2016 та податкові повідомлення - рішення від 04.01.2016 № № , , без змін (т.2 а.с.114-117).

Не погоджуючись із податковими повідомленнями - рішеннями від 04.01.2016 № № , , позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Висновки акту перевірки про допущенні позивачем порушення суд вважає необґрунтованими, у зв'язку з чим вважає прийняті рішення протиправними з наступних підстав.

Між КП «НВК «Іскра» та ТОВ «ОМІКРОН ЕК» укладено договір поставки № 17/57-юр від 22.01.2015. В підтвердження виконання умов зазначеного договору позивачем надано до матеріалів справи: специфікації, податкові накладні, прибуткові ордери, видаткові накладні, експрес-накладні, рахунки-фактури, платіжні доручення, виписки по рахунку в банку.

Між КП «НВК «Іскра» та ТОВ «ВТС-ПРОМ» укладено договір поставки № 17/90-юр від 14.04.2015. В підтвердження виконання умов зазначеного договору позивачем надано до матеріалів справи: специфікації, податкові накладні, прибуткові ордери, видаткові накладні, експрес-накладні, рахунки-фактури, платіжні доручення, виписки по рахунку в банку.

Між КП «НВК «Іскра» та ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» укладено договір поставки № 16/69-юр від 18.03.2015. В підтвердження виконання умов зазначеного договору позивачем надано до матеріалів справи: специфікації, податкові накладні, прибуткові ордери, видаткові накладні, експрес-накладні, рахунки-фактури, платіжні доручення, виписки по рахунку в банку.

Між КП «НВК «Іскра» та ТОВ «ЛИСТЕХПОСТАВКА» укладено договір поставки № 17/169-юр від 17.12.2014. В підтвердження виконання умов зазначеного договору позивачем надано до матеріалів справи: специфікації, податкові накладні, прибуткові ордери, видаткові накладні, експрес-накладні, рахунки-фактури, платіжні доручення, виписки по рахунку в банку.

Між КП «НВК «Іскра» та ТОВ «АТД-КОМПЛЕКС» укладено договір поставки № 11/89/13 від 25.02.2013. В підтвердження виконання умов зазначеного договору позивачем надано до матеріалів справи: специфікації, податкові накладні, прибуткові ордери, видаткові накладні, експрес-накладні, рахунки-фактури, платіжні доручення, виписки по рахунку в банку.

Між КП «НВК «Іскра» та ПП ВКФ «ПРОМЗВАРКА» укладено договір поставки № 11/65/13 від 30.01.2013. В підтвердження виконання умов зазначеного договору позивачем надано до матеріалів справи: специфікації, податкові накладні, прибуткові ордери, видаткові накладні, експрес-накладні, рахунки-фактури, платіжні доручення, виписки по рахунку в банку.

Між КП «НВК «Іскра» та ДП «Спецсервіс - центр» укладено договір поставки № 11/187/13 від 07.03.2013. В підтвердження виконання умов зазначеного договору позивачем надано до матеріалів справи: специфікації, податкові накладні, прибуткові ордери, видаткові накладні, рахунки-фактури, платіжні доручення, виписки по рахунку в банку.

Між КП «НВК «Іскра» та Підприємством «Брендооборонмаркет» укладено договір поставки № 13/10/1 від 08.07.2013 та Додаткову угоду № 1 від 20.01.2014. В підтвердження виконання умов зазначеного договору позивачем надано до матеріалів справи: специфікації, податкові накладні, прибуткові ордери, видаткові накладні, експрес-накладні, рахунки-фактури, платіжні доручення, виписки по рахунку в банку.

Між КП «НВК «Іскра» та ТОВ «ТБ «Еталон» укладено договір поставки № 5/23 від 20.01.2010. В підтвердження виконання умов зазначеного договору позивачем надано до матеріалів справи: специфікації, податкові накладні, прибуткові ордери, видаткові накладні, експрес-накладні, рахунки-фактури, платіжні доручення, виписки по рахунку в банку.

Між КП «НВК «Іскра» та ПП «Асія-А» укладено договір поставки № 12/2007-03-АС від 12.03.2007. В підтвердження виконання умов зазначеного договору позивачем надано до матеріалів справи: специфікації, податкові накладні, прибуткові ордери, видаткові накладні, експрес-накладні, рахунки-фактури, платіжні доручення, виписки по рахунку в банку.

Між КП «НВК «Іскра» та ТОВ «НОРМА» укладено договір поставки № 5 від 15.07.2008. В підтвердження виконання умов зазначеного договору позивачем надано до матеріалів справи: специфікації, податкові накладні, прибуткові ордери, видаткові накладні, експрес-накладні, рахунки-фактури, платіжні доручення, виписки по рахунку в банку.

Розрахунки між сторонами проводились у безготівковій формі, шляхом переказу коштів на банківські рахунки контрагентів та засвідчують факт виконання позивачем зобов'язань по оплаті вартості товарів, робіт (послуг) за переліченими вище правочинами.

Разом з тим, позивачем до суду надано висновок службової перевірки №11/3 від 20.09.2016 (т.3 а.с.6-7), відповідно до якого встановлено, що в результаті перевірки щодо фінансово-господарських відносин між КП «НВК «Іскра» та Підприємства «Брендоборонмаркет» за період вересень 2014 року, лютий - червень 2015 року, ТОВ «ТД «Еталон» за період червень, липень, вересень, грудень 2014 року, січень - серпень 2015 року, ПП ВКФ «ПРОМЗВАРКА» за період травень - грудень 2014 року, січень - серпень 2015 року, ТОВ «АТД-КОМПЛЕКС» за період травень - грудень 2014 року, січень - серпень 2015 року, ТОВ «ВТС-ПРОМ» за період березень - травень 2015 року, липень - серпень 2015 року, ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» за період лютий - квітень, липень 2015 року, ПП «АСІЯ-А» за період травень - грудень 2014 року, січень - серпень 2015 року, ДП «СПЕЦСЕРВІС-ЦЕНТР» за період липень - серпень 2014 року, січень, березень - червень 2015 року, ТОВ «ОМІКРОН ЕК» за період березень - червень 2015, ТОВ «ЛИСТЕХПОСТАВКА» за період грудень 2014 року, лютий - серпень 2015 року, ТОВ «НОРМА» за період травень - грудень 2014 року, січень - серпень 2015 року:

- встановлено наявність всіх первинних документів, що відображають фінансово-господарські відносини між КП «НВК «Іскра» та вищезазначеними контрагентами;

- порушень посадовими особами КП «НВК «Іскра» вимог нормативних документів, які регламентують процес закупівлі товарно-матеріальних цінностей, робіт та послуг у Державному концерні «Укроборонпром» та підприємствах-учасниках Концерну, не встановлено.

- фактів, які б свідчили про оформлення фіктивних первинних документів та безтоварність фінансово-господарських операцій не встановлено.

- товарно-матеріальні цінності, в якості комплектуючих використані в виробництві основної продукції КП «НВК «Іскра».

Таким чином, поставка товару від вищезазначених контрагентів, його отримання позивачем, здійснення розрахунків, оприбуткування товару, використання у власній господарській діяльності підтверджується наданими позивачем первинними документами, які також були досліджені під час проведеної перевірки та повною мірою зазначені у самому акті перевірки.

За вказаних обставин суд вважає висновки податкового органу щодо не підтвердження факту реального здійснення господарських операцій з постачання товару, з чого випливає право позивача на формування податкового кредиту необґрунтованими.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. Правила формування податкового кредиту платниками податку на додану вартість визначені у статті 198 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22, пунктом 185.1 статті 185 та пунктом 186.1 статті 186 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з поставки товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України; поставка товарів (робіт, послуг) здійснюється за договірними (контрактними) цінами з додатковим нарахуванням податку на додану вартість; платник податків зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, яка є підставою для віднесення вказаної в ній суми податку на додану вартість до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України вважається дата здійснення першої з подій: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Підпунктом 198.6 пункту 198 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 201 Податкового кодексу України встановлено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг (пункт 201.4 статті 201 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Крім того, вимоги до первинних документів викладені у частині 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV, а саме: первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Бюджетне відшкодування за визначенням, наведеним у підпункті. 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

У відповідності до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пункту 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (пункт 200.3 статті 200 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно підпунктом 14.1.191 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України постачання товарів - це будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за компенсацію незалежно від строків іі надання, а також операції з безоплатної поставки товарів (результатів робіт) та операції з передачі майна орендодавцем (лізингодавцем) на баланс орендаря (лізингоотримувача) згідно з договорами фінансової оренди (лізингу) або поставки майна згідно з будь-якими іншими договорами, умови яких передбачають відстрочення оплати та передачу права власності на таке майно не пізніше дати останнього платежу.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, наявність належним чином оформлених податкових накладних є підставою для включення до податкового кредиту платника сум ПДВ за такими накладними.

Як вбачається зі змісту акту перевірки, то він не містить жодних посилань податкового органу про те, що податкові накладні, на підставі яких позивачем здійснено формування податкового кредиту, не відповідають вимогам чинного законодавства, у зв'язку з чим суд вважає, що позивачем суду були надані докази, що підтверджують реальний зміст господарських операцій, що в свою чергу підтверджує правомірність формування платником податку податкового кредиту за такими операціями.

Крім того, позивачем доведено реальність операцій з отримання товару від Підприємство «Брендоборонмаркет» за період вересень 2014 року, лютий - червень 2015 року, ТОВ «ТД «Еталон» за період червень, липень, вересень, грудень 2014 року, січень - серпень 2015 року, ПП ВКФ «ПРОМЗВАРКА» за період травень - грудень 2014 року, січень - серпень 2015 року, ТОВ «АТД-КОМПЛЕКС» за період травень - грудень 2014 року, січень - серпень 2015 року, ТОВ «ВТС-ПРОМ» за період березень - травень 2015 року, липень - серпень 2015 року, ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» за період лютий - квітень, липень 2015 року, ПП «АСІЯ-А» за період травень - грудень 2014 року, січень - серпень 2015 року, ДП «СПЕЦСЕРВІС-ЦЕНТР» за період липень - серпень 2014 року, січень, березень - червень 2015 року, ТОВ «ОМІКРОН ЕК» за період березень - червень 2015, ТОВ «ЛИСТЕХПОСТАВКА» за період грудень 2014 року, лютий - серпень 2015 року, ТОВ «НОРМА» за період травень - грудень 2014 року, січень - серпень 2015 року, документи, які підтверджують постачання такого товару та його подальше оприбуткування, надані представником позивача в судовому засіданні та містяться в матеріалах справи.

Зазначені документи були надані також до перевірки, про що також зазначено в акті перевірки.

Пунктом 201.8 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статті 183 цього Кодексу.

Доказів анулювання свідоцтв платника ПДВ Підприємства «Брендоборонмаркет», ТОВ «ТД «Еталон», ПП ВКФ «ПРОМЗВАРКА», ТОВ «АТД-КОМПЛЕКС», ТОВ «ВТС-ПРОМ», ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ», ПП «АСІЯ-А», ДП «СПЕЦСЕРВІС-ЦЕНТР», ТОВ «ОМІКРОН ЕК», ТОВ «ЛИСТЕХПОСТАВКА», ТОВ «НОРМА» податковим органом суду не надано, у зв'язку з чим не має підстав для позбавлення позивача права на віднесення до складу податкового кредиту сум податку сплачених при придбанні товару.

Окрім того, Податковий кодекс України для платників податків не передбачає ані обов'язок, ані право вимагати від контрагентів-постачальників будь-яких відомостей достовірності його державної реєстрації як суб'єкта підприємницької діяльності, реєстрації платником податків, «податкових взаємовідносин» з бюджетом, ведення податкового обліку, подання декларацій, тощо.

Щодо посилань в Акті перевірки на відсутність реальної можливості здійснення поставок товару через відсутність у постачальників майна, трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, засобів транспортування та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій у зазначених обсягах, що свідчить про відсутність необхідних умов для реального настання результатів відповідної господарської діяльності, що було встановлено з наданої податкової інформації, суд вважає такими, що не можуть бути підставою для позбавлення позивача права на податковий кредит з тих підстав, що згідно статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Нормативними актами України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов'язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов'язаннями.

При придбанні товару покупець зобов'язаний лише сплатити відповідну суму податку на додану вартість продавцю в ціні товару, який зобов'язаний внести цю суму податку на додану вартість до бюджету і у випадку невиконання свого обов'язку понести за це відповідальність.

Щодо твердження податкового органу стосовно відсутності у позивача сертифікатів виробників продукції, що відповідно до п. 2.2 Договорів поставки є порушенням суд зазначає, що відсутність необхідних документів у податкового органу не свідчить про порушення податкового законодавства позивачем та не відноситься до суттєвих обставин фінансово-господарської діяльності КП «НВК «Іскра», вказані обставини не впливають на формування сум податкових зобов'язань.

Окрім того, листом № 312/16 від 02.12.2015 позивач повідомив податковий орган з посиланням на Положення про забезпечення записів у бухгалтерському обліку, що затверджене Наказом Мінфіну України від 24.05.1995 за № 88, що сертифікати та паспорти виробника не є первинними документами ні з боку доходів та витрат, ні з боку податкових зобов'язань та кредиту.

В свою чергу посилання податкового органу на недоведеність факту постачання та придбання позивачем товару, у зв'язку із неможливістю встановлення походження такого товару за ланцюгом постачання за так званим «розривом» ланцюга постачання та формування податкового кредиту за рахунок «підміни» товару, на думку суду, протирічить принципу індивідуальної відповідальності, закріплений ст. 61 Конституції України.

Постановою Верховного Суду України від 11.01.2011 у справі за позовом ЗАТ «Мукачівський лісокомбінат» до Мукачівської ОДПІ встановлено, що чинне законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання.

Крім того, рішеннями Європейського Суду від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав проти України» та від 22.01.2009 «Булвес» АД проти Болгарії, які згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, вказано на те, що коли Держави-члени Конвенції володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд вважає, що коли національна влада за відсутності будь-яких вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи у зловживаннях, пов'язаних зі сплатою ПДВ, що нараховується при низці операцій з поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все таки карає одержувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії чи бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і по відношенню до якого не було засобів відстеження і забезпечення його старанності, то влада виходить за розумні межі і порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту права власності.

Відповідачем не наведено будь-яких доводів та не надано жодних доказів, які б ставили під сумнів реальність здійснених позивачем господарських операцій, свідчили б про невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтверджують недобросовісність позивача як платника податків та виключають право на формування податкового кредиту.

При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримання позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом». Так, наведені відповідачем аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими доказами, що спростовують реальність господарських операцій між позивачем та контрагентом, факт чого підтверджується належними та допустимими доказами в розумінні положень статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також суд зазначає, що на вимогу КП «НВК «Іскра» контрагенти позивача повідомили останнього, що зустрічні звірки з питань підтвердження взаємовідносинам з КП «НВК «Іскра» за перевіряємий період контролюючим органом не проводились, податковий кредит з ПДВ та податкові зобов'язання не знімались, штрафи не нараховувались (листи № вих. № 08-12/1 від 12.08.2016, вих. № 08/15/1 від 15.08.2016, вих. № 04-08-16/01 від 04.08.2016, вих. № 52/08-16 від 08.08.2016, вих. № 0804/1 від 04.08.2016, вих. № 66 від 05.08.2016, вих. № 20/136-юр від 19.08.2016, вих. № 1103/2 від 03.11.2016; т.3а.с.8-14,167).

Суд не бере до уваги посилання податкового органу в акті перевірки на існуючі досудові розслідування відносно контрагентів - постачальників другої, третьої та четвертої ланки ланцюга в рамках відкритих кримінальних проваджень, покладаючи зазначену інформацію в основу висновків про нереальність господарських операцій між контрагентами - постачальниками та позивачем, з огляду на наступне.

Частиною 5 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено можливість збирання доказів судом з власної ініціативи.

Судом не одноразово витребувались докази наявності кримінальних проваджень відносно безпосередніх контрагентів КП «НВК «Іскра».

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені підстави для звільнення від доказування. Зокрема, частиною 4 вказаної норми передбачено, що вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Тобто, для адміністративного суду преюдиціальне значення має лише вирок суду у кримінальній справі. Інші судові рішення, прийняті в порядку встановленому КПК України, для адміністративного суду є доказами, які підлягають оцінці в порядку статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме виходячи з того, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. А також те, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд зазначає, що податковим органом не надано вироку суду, в якому досліджувались господарські відносини між позивачем та його безпосередніми контрагентами, в якому міститься документальне підтвердження того, що контрагентами - постачальниками позивача фактично велась незаконна діяльність з конвертації безготівкових коштів в готівкові, та містить доведені факти наявності умислу та його реалізації з боку Підприємства «Брендоборонмаркет», ТОВ «ТД «Еталон», ПП ВКФ «ПРОМЗВАРКА», ТОВ «АТД-КОМПЛЕКС», ТОВ «ВТС-ПРОМ», ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ», ПП «АСІЯ-А», ДП «СПЕЦСЕРВІС-ЦЕНТР», ТОВ «ОМІКРОН ЕК», ТОВ «ЛИСТЕХПОСТАВКА», ТОВ «НОРМА» щодо створення фіктивних суб'єктів господарювання, які в подальшому дійсно здійснювали незаконну діяльність.

Таким чином, суд зауважує, що відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що факт здійснення господарської операції з постачання комплектуючих на адресу позивача від контрагентів відображений у повному обсязі у бухгалтерському і податковому обліку позивача, що зафіксовано також актом перевірки, та підтверджує її реальність, а відтак від'ємне значення сформоване позивачем за результатами взаємовідносин з Підприємством «Брендоборонмаркет», ТОВ «ТД «Еталон», ПП ВКФ «ПРОМЗВАРКА», ТОВ «АТД-КОМПЛЕКС», ТОВ «ВТС-ПРОМ», ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ», ПП «АСІЯ-А», ДП «СПЕЦСЕРВІС-ЦЕНТР», ТОВ «ОМІКРОН ЕК», ТОВ «ЛИСТЕХПОСТАВКА», ТОВ «НОРМА» визначене вірно, враховуючи правомірність формування сум податкового кредиту та підтвердження його виникнення. Від'ємне значення суми ПДВ виникає у разі, коли податковий кредит платника більший за податкове зобов'язання, враховуючи, що податковий кредит позивачем сформовано вірно, його формування підтверджено всіма первинними документами, сума від'ємного значення не потребує коригування.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведена правомірність прийнятих рішень, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 94, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним скасувати податкові повідомлення-рішення, прийняті Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби від 04.01.2016 № про зменшення розміру від'ємного значення з ПДВ у розмірі 25 747,00грн., податкове повідомлення - рішення № від 04.01.2016 про донарахування грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі 114401,50грн., з яких основний платіж 91 521,00грн., та штрафні (фінансові) санкції 22880,25грн., податкове повідомлення - рішення № від 04.01.2016 про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 3 998 862,00грн. та штрафні (фінансові) санкції 1999431,00грн.

Присудити на користь Казенного підприємства «Науково-виробничий комплекс «Іскра» суму судового збору у розмірі 92076,65 грн. (дев'яносто дві тисячі сімдесят шість гривен шістдесят п'ять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Батрак