Справа № 761/36160/16-а
Суддя: Малинников О. Ф.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/84/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Малинникова О.Ф.

при секретарі: Салаті В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України про визнання протиправними дій та обов'язку виконувати певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України про визнання протиправними дій та обов'язку виконувати певні дії

Свої вимоги позивач мотивує тим, що ОСОБА_1, була звільнена 01 лютого 2011 року зі своєї посади з Державних органів Державної податкової служби України у зв'язку з виходом на пенсію по інвалідності.

Їй була призначена пенсія державного службовця по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ, який діяв в цей період.

При призначенні пенсії, позивач надала до Слов'янського управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - СУПФ) довідку з місця роботи (Слов'янської об'єднаної податкової інспекції) за формою, встановленою Пенсійним Фондом України, з зазначенням своєї заробітної плати, яка не містила інформації про виплату їй матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення та щомісячної індексації заробітної плати, з яких сплачувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у повному обсязі.

12 вересня 2016 року, дізнавшись про те, що при призначенні пенсії не були враховані зазначені виплати, вона звернулася з письмовою заявою до Центрального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України міста Києва - Шевченківське відділення про здійснення перерахунку призначеної мені пенсії, виходячи з заробітної плати з урахуванням матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення та щомісячної індексації заробітної плати, з яких сплачувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, які не було враховано під час призначення мені пенсії, та надала довідку про ці виплати з місця роботи.

26 вересня 2016 року щодо повідомлення поштового відділення позивачка отримала рекомендований лист Пенсійного Фонду України від 22.09.2016 року №24009/05, де їй було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії, тобто про порушення свого права вона дізналася 26.09.2016 року.

Як зазначає позивачка в своїй позовній заяві її прохання до відповідача про перерахунок пенсії не пов'язано зі збільшенням заробітної плати оскільки вона не працюю. Позивач просить Центральне об'єднане управління Пенсійного Фонду України міста Києва здійснити перерахунок її пенсії з 01.09.2016 року у зв'язку з тим, що раніше у 2011 році була допущена помилка в нарахуванні пенсії і вона була нарахована не з повного розміру її заробітку, що є порушенням законодавства, що діяло тоді і в редакції на той час.

У зв'язку з цим відповідач мотивував відмову з посиланнями на нову редакцію Закону «Про державну службу» та змінами в Постанові Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року що є на думку позивача неправомірно.

На підставі вищевикладеного позивач просила; - прийняти судове рішення, яким визнати протиправною відмову Центрального об'єднаного управління Пенсійного Фонду Україні в місті Києві від 22.09.2016 року № 24009/05 здійснити перерахунок пенсії державного службовця, та зарахувати суми матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення та суми індексації заробітної плати зазначені у довідці № 16333/10/05-22-05-013 від 06.09.2016 року, які враховуються при розрахунку пенсії та з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхуванні; - зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного Фонду України в місті Києві здійснити з 01.09.2016 року перерахунок та виплату пенсії державного службовця, призначеній позивачці, з урахуванням усіх виплат з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 90% відсотків від сукупного оподатковуваного доходу враховуючи суми матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та в оздоровлення та індексації заробітної плати, з яких було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у повному обсязі.

В судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заву в якій справу просила розглядати в її відсутності, позовні вимоги підтримав, просила суд задовольнити їх в повному обсязі.

Належним чином повідомлений про дату і час проведення судового засідання представник відповідача в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів.

Суд, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1, була звільнена 01 лютого 2011 року зі своєї посади з Державних органів Державної податкової служби України у зв'язку з виходом на пенсію по інвалідності. На дату звільнення і по теперішній час позивач є інвалідом 2-ї (другої) групи (загальне захворювання) і отримує пенсію в розмірі 3058,00 (три тисячі п'ятдесят вісім гривень 00 копійок) на цій підставі. Позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного Фонду України міста Києва і отримую пенсію за віком, як державний службовець. Їй була призначена пенсія державного службовця по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ, який діяв в цей період.

При зверненні до відповідача про перерахунок призначеної їй пенсії, позивач надала до Слов'янського управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - СУПФ) довідку № 16333/10/05-22-05-013 від 06.09.2016 року, з місця роботи (Слов'янської об'єднаної податкової інспекції) за формою, встановленою Пенсійним Фондом України, з зазначенням своєї заробітної плати.

У судовому засіданні встановлено, що у вересні 2016 року Позивачу стало відомо, що ГУПФ України в м. Києві невірно здійснюється нарахування пенсії.

Позивач звертався із письмовою заявою до ГУПФ України в м. Києві «Про перерахунок пенсії», але рекомендований лист Пенсійного Фонду України від 22.09.2016 року №24009/05, їй було відмовлено виходячи з її грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні.

Згідно положень статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії.

Постановою Правління Пенсійного фонду України «Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» передбачено форми довідок про заробітну плату, в тому числі встановлено складові заробітної плати, які зазначаються під час призначення (перерахунку) пенсії.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року № 5-1 «Про виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 2а-4753/09/2670» визнано такими, що втратили чинність: п. п. 1.2. п. 1 постанови правління Пенсійного фонду України від 30.10.2008 року № 19-11 «Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.12.2008, року за № 1161/15852; форму довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

При цьому, постановою затверджено нову форму довідки про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно доЗакону України «Про державну службу».

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно ст. 2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Так, 01 травня 2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, який визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягнення.

За ст. 90 вказаного Закону України «Про державну службу» визначено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

При цьому, згідно п.п.10, 12 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, встановлено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Статтею 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами у редакції чинній на час призначення пенсії позивачці) передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Посадові оклади державних службовців установлюються залежно від складності та рівня відповідальності виконуваних службових обов'язків.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсій. Із змісту ст. 40 вказаного Закону вбачається, що з середньої заробітної плати повинні бути сплачені страхові внески.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

До складу заробітної плати відносяться також інші виплати. При цьому слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та індексація заробітної плати входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція вже була висловлена Верховним Судом України у постановах від 20 лютого 2012 року, від 14 травня 2013 року, 28 травня 2013 року, 6 листопада 2013 року, від 03 червня 2014 року (№№ 21-430а11, 21-97а13, 21-125а13, 21-350а13, 21-134а14 відповідно), від 16 вересня 2014 року (№ 21-314а14), від 08 липня 2015 року (№732/48/15-а).

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положення ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцієючи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з частинами 1, 2 статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 4 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що перерахунок пенсії проводиться у такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Враховуючи викладене, суд вважає відмову Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у визначенні пенсії ОСОБА_1 з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексацію до складових заробітної плати при обчисленні пенсії згідно Закону України «Про державну службу», викладеної в Листі від 14.06.2016р. № 0185/05 - неправомірною.

Поряд з цим суд вважає, що при проведенні перерахунку підлягають врахуванню дані, щодо проведених виплат (матеріальної допомоги та індексації) та сплачених внесків, в тому числі зазначені в Довідці Слов'янського об'єднання державної податкової інспекції від 06.09.2016 р. вих. № 16333/10/05-22-05-013 про складові заробітної плати (надбавки та премії за 24 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом зобов'язання Відповідача провести перерахунок пенсії, починаючи з 28.01.2016р.

Відповідно до вимог ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України).

Разом з тим, при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір, який не підлягає стягненню з відповідача, так як відповідно до ст. 5 ч.1 п.18 Закону України «Про судовий збір» Пенсійний Фонд України та його органи звільнені від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 19,46,55 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці», ст.ст. 40, 41, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 90, п.п.10, 12 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, ст. ст. 3, 33, 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII, та керуючись ст.ст. 2, 6-10, 14, 17, 69, 71, 104, 105, 158-162, 183-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України про визнання протиправними дій та обов'язку виконувати певні дії.

Визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у зв'язку з відмовою ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії.

Зобов`язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві на підставі довідки Слов'янського об'єднання державної податкової інспекції в м. Києві вих. №16333/10/05-22-05-013 від 06.09.2016 року. провести з 01 вересня 2016 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням сум інших виплат (матеріальна допомога на оздоровлення та індексація), які враховуються при обчисленні пенсії та з яких сплачено страхові внески на зальнообов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 90 % від сукупного оподаткованого доходу відповідно до Закону України «Про державну службу» у редакції, який діяв на час призначення пенсії ОСОБА_1.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: О.Ф. Малинников.