Справа № 592/5453/17
Суддя: Бичков І. Г.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №592/5453/17
Провадження №2-а/592/334/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді Бичкова І. Г. ,

за участю секретаря судового засідання: Троценко Ю. Ю. ,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 2-ї роти батальйону Управління патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В :

19.05.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Ковпакіського районного суду м. Суми з адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції 2-ї роти батальйону Управління патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в якому він зазначив про те, що ця позовна заява подана на підставі ст. 171-2 КАС України, яка надає право особі звернутися до місцевого загального суду як адміністративного щодо оскарження рішення субєкта владних повноважень про притягнення до адміністративне відповідальності. 10.05.2017 року інспектором патрульної поліції роти № 2 батальйону УПП в м. Суми старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 було винесено постанову АР № 601612 про притягнення його ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та було накладено стягнення у виді штрафу 255 грн. . Відповідно до змісту постанови він, керуючі транспортним засобом, нібито порушив вимогу дорожнього знаку 4.2, чим порушив п. 33.4.4.2. Правил дорожнього руху. Він вважає дії інспектора патрульної поліції ОСОБА_4 незаконними, а також вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню за таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи інспектор Полюлях Р. В. зупинив його 10.05.2017 року об 11 годині 00 хвилин за адресою: м. Суми, вул. Ковпака, 59/4, та звинуватив його в тому, що нібито, виїжджаючи з прилеглої території на вул. Ковпака, 59 в м. Суми, він порушив вимогу дорожнього знаку 4.2. (рух праворуч) та здійснив рух ліворуч, чим порушив п. 33.4.2. Правил дорожнього руху. Інспектор Полулях Р. В. виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Слід зазначити, що інспектор патрульної поліції роти № 2 ОСОБА_4 , звинуватив його в порушенні вимог дорожнього знаку 4.2. Рух праворуч , який закріплено на стовпі за адресою: м. Суми, вул. Ковпака, 59/4, але який фактично згідно чинного законодавства вже не є знаком 4.2 Рух праворуч . Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2013 року № 111 Про внесення змін до Правил дорожнього руху було внесено зміни до Правил дорожнього руху, якими було змінено знак 4.2. . Знак 4.2. , який закріплений на стовпі за адресою: м. Суми, вул. Ковпака, 59/4, не відповідає знаку 4.2. Рух праворуч , який передбачений Додатком 2 до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2013 року № 111 Про внесення змін до Правил дорожнього руху та, відповідно, до Правил дорожнього руху у редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2013 року № 111. Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Вважає, що він неухильно виконував вимоги чинних Правил дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 в редакції від 05.04.2017 року та не міг порушити вимоги знаку, який не відповідає вимогам чинних Правил дорожнього руху тобто вже не існує. Отже, він вважає постанову інспектора патрульної поліції роти № 2 ОСОБА_4 про накладення на нього адміністративного стягнення необґрунтованою та незаконною. Таким чином, на підставі викладеного, він просив скасувати постанову інспектора патрульної поліції роти № 2 батальйону УПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 серія АР № 601612 від 10.05.2017 року про притягнення його ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП (вхідний № 17375/17 від 19.05.2017 року) (а. с. 2, 3) .

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 надав в судовому засіданні заперечення проти позову ОСОБА_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, в якому зазначив про те, що 18.05.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з адміністративним позовом до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія АР № 601612 від 10.05.2017 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності. Він вважає вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з таких підстав. 10.05.2017 року згідно з розстановкою сил та засобів Управління патрульної поліції в м. Суми відповідач ніс службу з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху. Під час несення служби у відповідності до вимог п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України Про Національну поліцію здійснювався контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. 10.05.2017 року близько 11 години 00 хвилин на вул. Ковпака м. Суми відповідачем було виявлено автомобіль Шевроле Круз, реєстраційний номер НОМЕР_1, водій якого, виїжджаючи на вул. Ковпака м. Суми, здійснив поворот ліворуч, чим порушив вимоги дорожнього знаку 4.2. Рух праворуч . П. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України Про Національну поліцію надає право поліцейським зупиняти транспортні засоби у разі порушення водієм Правил дорожнього руху. Також, згідно п. 8.9. а ПДР України, вимога про зупинку транспортного засобу подається працівником поліції жезлом або рукою, що вказує на цей транспортний засіб. Таким чином, зупинка автомобіля позивача відповідачем відбулася через порушення зазначеним громадянином вимог ПДР України. Відповідач підійшов до позивача, відрекомендувався, пояснив суть вчиненого правопорушення та попросив надати для перевірки посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, зауважень до яких не виникло. Відповідач пояснив позивачу про те, що той порушив вимоги дорожнього знака 4.2. Рух праворуч , а саме: виїжджаючи з дворової території на вул. Ковпака м. Суми, де рух дозволено лише праворуч, здійснив поворот ліворуч, за що передбачено відповідальність згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відповідач розяснив позивачу вимоги ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомив про те, що справу буде розглянуто на місці вчинення правопорушення. Одразу ж після цього, розглянувши в присутності позивача матеріали адміністративної справи, відповідач виніс постанову серія АР № 601612 у справі про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. . Відповідач оголосив постанову та вручив її копію позивачу. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) ; 4) безсторонньо (неупереджено) ; 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь- якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) ; 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Ст. 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами) , уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України. П. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України Про Національну поліцію визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного нормативного акту зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух від 30.06.1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Відповідно до п. 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до вимог ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч. ч. 1 3, 5 6 ст. 121, ст. ст. 121-1, 121-2, ч. 1 3 ст. 122, ч. 1 ст. 123, ст. ст. 124-1 126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Відповідно до п. 4 розд. І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ст. ст. 80, 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів) , ч. ч. 1, 2, 3, 5, 6 ст. 121, ст. ст. 121-1, 121-2, ч. ч. 1, 2, 3 ст. 122, ч. 1 ст. 123, ст. 124-1, ст. ст. 125, 126, ч. ч. 1, 2, 3 ст. 127, ст. ст. 128, 129, ст. 132-1, ч. ч. 6, 11 ст. 133-1, ч. ч. 1, 2, 3 ст. 140 КУпАП. Згідно п. 2 розд. III Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Відповідно до п. 5 розд. III Інструкції поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці) ; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката. Згідно п. п. 9-10 розд. III Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП) , заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до п. 1 розд. IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Відповідно до вимог ст. 276 КУпАП та Інструкції інспектором було розглянуто справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення та, враховуючи характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 283 КУпАП, було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою, як зазначено вище, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 255 гривень. Із змісту постанови серія АР № 601612 вбачається, що 10.05.2017 року об 11 годині 00 хвилин в м. Суми позивач не виконав вимогу дорожнього знака 4.2. Рух праворуч . Відповідно до вимог розд. 33 Знаки дорожні ПДР знак 4.2. Рух праворуч вказує напрямок руху лише у напрямку, вказаному на стрілці, дія цього знаку поширюється на перехрещення проїзних частин, перед яким він встановлений. Ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками. Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно до ст. 31 Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису. З відеозапису, наявного в матеріалах справи, вбачається, що дійсно, в порушення вимог дорожнього знаку 4.2. Рух праворуч позивач здійснив поворот ліворуч на вул. Ковпака м. Суми. Окрім цього, вирішуючи питання щодо наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, слід також врахувати вимоги ДСТУ 4100:2011 Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування. . Так, відповідно до вимог п. 10.1.6. Стандарту дозволено експлуатування встановлених дорожніх знаків із зображенням символів відповідно до попереднього видання цього стандарту до закінчення терміну експлуатування. Таким чином, посилання позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення лише на те, що знак не відповідає вимогам стандарту, не є підставою для скасування оскаржуваної постанови. Враховуючи вищевикладене, в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи) , який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, реєстраційний номер) ; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у виді штрафу. Таким чином постанова про адміністративне правопорушення від 14.11.2016 року серія АР № 601612 за формою відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Системний аналіз вищевказаних норм чинного законодавства України дає підстави для висновку про те, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами, обґрунтовано, сумлінно, своєчасно, з дотриманням принципу рівності перед законом, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення. На підставі викладеного та у відповідності до ч. 2 ст. 51, ст. 161, ст. 162 КАС України, він просив відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія АР № 601612 від 10.05.2017 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності (а. с. 13 17) .

У відкритому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав. Надав пояснення, аналогічні викладеним в адміністративному позові. Він просив адміністративний позов задовольнити.

У відкритому судовому засіданні представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 адміністративний позов ОСОБА_1 не визнав. Надав пояснення, аналогічні викладеним в запереченні. Він просив відмовити у його задоволенні.

В судове засідання відповідач інспектор роти № 2 Управління патрульної поліції в м. Суми старший лейтенант поліції ОСОБА_3 не зявився. Про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1, пояснення представника відповідача за довіреністю ОСОБА_2, дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

Із змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення серія АР № 601612 вбачається, що 10.05.2017 року в м. Суми, вул. Ковпака, буд. 59/4, інспектор 2-ої роти батальйону УПП в м. Суми старший лейтенант поліції ОСОБА_3, розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, встановив, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, посвідчення водія серія ВВТ № 677449, видане 24.12.2013 року, керуючи транспортним засобом Шевроле Круз, реєстраційний номер НОМЕР_1, 10.05.2017 року об 11 годині 00 хвилин в м. Суми по вул. Ковпака, 59/4, не виконав вимогу дорожнього знаку 42. (рух праворуч) , здійснивши рух ліворуч, чим порушив п. 33.4.4.2. ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Керуючись положеннями ст. ст. 33 та 284 КУпАП, постановив: застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 (двісті пятдесят пять) грн. 00 коп. (а. с. 4) .

Як вбачається з матеріалів справи, постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складено інспектором патрульної поліції, який відповідно до вимог ст. 222 КУпАП, має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Оскільки позивачем вчинено адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а розгляд справи віднесено до компетенції Національної поліції, у відповідності до вимог ст. 258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складався.

Стосовно наведених доводів позивача щодо правової неможливості здійснити розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності правопорушення на місці його вчинення, суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог КУпАП.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 КУпАП, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 126, 127-1 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і ст. 139 (коли правопорушення вчинено водієм) КУпАП, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

З огляду на положення наведених норм, з урахуванням приписів КУпАП, суд зазначає, що в даному випадку при вчиненні адміністративного правопорушення, правопорушення повязаного з безпекою руху, чітко визначена правова можливість для інспектора патрульної поліції винесення постанови на місці вчинення цього порушення.

Таке правове регулювання, здійснене внаслідок змін, що відбулися у законодавстві повязаного з реформуванням системи правоохоронних органів. Тобто, законодавство зазнало таких змін, якими наділило інспекторів поліції, що здійснюють контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками, повноваженнями на не складання протоколу, та винесення постанови на місці вчинення правопорушення, при чому в даному випадку винесення постанови такою уповноваженою особою за місцем обліку транспортного засобу або за місцем проживання порушника, чи за місцем вчинення правопорушення нівельовано. До внесення змін, така можливість була передбачена коли по факту вчинення правопорушення складались протоколи та відбувався збір доказової бази такого порушення. До того ж, суд зазначає, що положення ч. 2 ст. 276 КУпАП слід вважати загальною та такою, що передбачає альтернативу стосовно місця розгляду справ. В той час, як положення ст. 256 КУпАП є спеціальною нормою та встановлює виключне місце прийняття такої постанови.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 26.05.2015 року по справі № 5-рп/2015 зазначив про те, що положення частини першої статті 276 КУпАП, яке передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення , в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення за місцем його вчинення визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку не відноситься до ст. 258 КУпАП та її не тлумачить з урахуванням змін, що відбулися в КУпАП після прийняття такого рішення.

Таким чином, у відповідності до положень ст. 256 КУпАП відповідачем було розглянуто справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення та, враховуючи характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 283 КУпАП, було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 255 гривень. Постанову отримано позивачем в день її винесення, а саме: 10.05.2017 року, що підтверджується особистим підписом позивача.

Як вбачається із змісту постанови серія АР № 601612, відповідачем при притягненні до адміністративної відповідальності позивача за ч. 1 ст. 122 КУпАП було виконано та дотримано вимоги ст. 33 КУпАП, яка передбачає загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, про що свідчить розмір штрафу, що складає 255 грн. , тобто він є в межах санкції ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Суд зазначає, що з огляду на характер вчиненого правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, то його не можна вважати малозначним, а тому відповідач обґрунтовано не застосував наслідки ст. 22 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. На субєкта владних повноважень покладаються обовязки доказування свого правомірності свого рішення.

Суд, оцінивши всі надані суду позивачем та представником відповідача докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позивач дійсно вчинив адміністративне правопорушення, за яке був притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП, що виключає можливість задоволення його позову в частині скасування постанови серія АР № 601612 від 10.05.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Крім того, суд вважає за можливе взяти до уваги положення ч. 2 ст. 68 Конституції України, згідно якій незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Таким чином, суд вважає, що у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора 2-ї роти батальйону Управління патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 160, 167 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора 2-ї роти батальйону Управління патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відмовити.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених КАС України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч. 4 ст. 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий: І.Г. Бичков