Справа № 805/1887/17-а
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2017-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2017 р. Справа №805/1887/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови:12:45

Донецький окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Христофорова А.Б.,

при секретарі Нестеренко Н.Л.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Техремпоставка до Марїнської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Марїнської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 27.12.2016 року, мотивуючи тим, що прийняте спірне податкове повідомлення - рішення суперечить нормам чинного законодавства, посилаючись на норми Податкового кодексу України, Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669-VІІ (надалі - Закон № 1669-VII), розпорядження Кабінету міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція» від 2 грудня 2015 року № 1275-р (надалі Розпорядження № 1275-р), також зазначає, що податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі ОСОБА_2 перевірки, що не відповідають критеріям правомірності, прийняте з порушенням встановленої законом процедури, необґрунтовано, без урахування фактичних обставин справи, з огляду на що є неправомірним та підлягає скасуванню.

Відповідачем надано заперечення обгрунтовано тим, що позивачем самостійно визначено податкове зобов'язання з орендної плати за землю з юридичних осіб, однак своєчасно сплачено не було, що стало підставою для нарахування штрафних санкцій. Документом, що посвідчує настання обставин непереборної сили є Сертифікат Торгово- промислової палати, якій у позивача відсутній. Зазачає, що камеральну перевірку проведено правомірно, оскільки несвоєчасність сплати податкових зобов'язань встановлено з податкових декларацій та не потребує дослідження інших документів. Звертає увагу, що сплата податків є обов'язком платника податків та невиконання якого є підставою для застосування штрафних санкцій.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, в обгрунтування навів доводи аналогічні зазначеним у позовній заяві та письмових поясненнях, просив адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову, мотивуючи тим, що підприємство не звільнено від обовязку своєчасно та в повному обсязі сплачувати податки та збори, оскільки грошове зобовязання у встановлені законом строки сплачено не було, у відповідності до чого нараховані штрафні санкції, отже податкове повідомлення-рішення є правомірним, у звязку з чим адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Суд, засліхавши пояснення сторін, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Техремпоставка" (, вул. Енергетиків, б.3, м. Курахове, Донецька область, 85612), пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, є юридичною особою та згідно ст. 48 КАС України здатний особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки.

Відповідач, Марїнська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області, є субєктом владних повноважень, згідно ст. 48 КАС України здатний особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки.

Судом встановлено, що 27.12.2016 року позивачем до податкового органу подано податкову декларацію з плати за землю за 2016 рік з самостійно визначеною сумою грошового зобовязання та 27.12.2016 року позивачем до податкового органу подано уточнюючу податкову декларацію з плати за землю за 2016 рік з самостійно визначеною сумою грошового зобовязання.

Згідно платіжних доручень позивачем сплачено плату за землю за договорами оренди: № від 28.07.2016 року на суму 2 383 006,04 грн; № від 28.07.2016 року на суму 6689,14грн; № НОМЕР_1 від 28.07.2016 року на суму 5 749,69 грн; № НОМЕР_2 від 28.07.2016 року; № від 28.07.2016 року на суму 816,32 грн; №8 від 29.08.2016 року на суму 713,73 грн; № НОМЕР_3 від 23.08.2016 року на суму 816,32 грн; № від 29.08.2016 року на суму 2383006,04 грн; № від 29.08.2016 року на суму 6689,14 грн; № від 29.08.2016 року на суму 5749,69 грн; № від 29.09.2016 року на суму 713,73 грн; № від 29.09.2016 року на суму 816,32 грн; № від 29.09.2016 року на суму 2383006,04 грн; № від 29.09.2016 року на суму 6 689,14 грн; № від 29.09.2016 року на суму 5 749,69 грн.

Податковим органом проведена камеральна перевірка за наслідком якої встановлені порушення та складено акт № 1522/12-0/31366910 від 13.12.2016 року про результати камеральної перевірки податкової звітності з орендної плати за землю з юридичних осіб.

На підставі зазначеного акту перевірки сформовано та направлено відповідачу податкове повідомлення-рішення № від 27.12.2016 року про зобовязання сплатити штраф у сумі 1 438 184,97 грн за затримку грошового зобовязання з орендної плати з юридичних осіб.

Позивач скористався правом на позасудове врегулювання спірних правовідносин шляхом оскарження податкових повідомлень-рішень до податкового органу вищого рівня (скарга №11 від 23.01.2017 року), однак Рішенням ГУ ДФС у Донецькій області № 2298/10/05-99-10-01-12-1 від 28.02.2017 року спірне податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Також, позивачем подано скаргу до ДФС України (скарга №44 від 16.03.2017 року), однак, Рішенням ДФС України № 6899/6/99-99-11-03-01-25 від 04.04.2017 року спірне податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу нараховані штрафні санкції за порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобовязання з плати за землю.

Спірні правовідносини регулюються нормами Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) та Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669-VІІ(надалі - Закон № 1669-VII).

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Згідно з підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Нормою пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України передбачено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до статті 59.1 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу. При цьому, відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, порядок надіслання платникові податків податкової вимоги є тотожним порядку надіслання податкового повідомлення-рішення. У свою чергу, відповідно до пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

З огляду на ситуацію, що склалася у Східному регіоні України, Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

З метою забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, 02 вересня 2014 року прийнято Закон України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції № 1669-VII (далі Закон № 1669-VII), згідно до ст. 1 якого період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

На виконання Закону № 1669-VII розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

Так, згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року №1275-р місто Курахове Донецької області включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Податковим органом застосовано штрафні санкції за порушення граничних строків сплати суми грошового зобовязання з орендної плати, що є відповідальністю за невиконання(неналежне виконання) податкових зобов'язань.

Стаття 10 Закону України № 1669 передбачає, що єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує форс-мажорні обставини, як підставу для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) своїх податкових зобовязань є наявність у такого субєкта господарювання Сертифікату ТПП про засвідчення форс мажорних обставин.

Позивачем надано Сертифікат (висновок) Торгово-промислової палати №2038 від 16 січня 2015 року та №2696 від 21 січня 2015 року, якими товариству засвідчено настання обставин непереборної сили з 14.04.2014 року при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області щодо виконання законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обовязкових платежів.

Таким чином Сертифікатами ТПП засвідчено настання обставин непереборної сили, отже позивача звільнено від нарахування штрафних санкцій та пені з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи позивачем здійснювалась сплата за землю своєчасно: за травень 2016 року з терміном сплати 30.06.2016 року- позивач був звільнений від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності відповідно до положень Закону №1669, що було зазначено в уточненій податковій декларації від 27.12.2016 року №; за червень 2016 року терміном сплати 30.07.2016 року фактично сплачено 28.07.2016 року; за липень 2016 року терміном сплати 30.08.2016 року фактично сплачено 29.08.2016 року; за серпень 2016 року терміном сплати 30.09.2016 року фактично сплачено 30.09.2016 року.

Також, позивачем надані платіжні доручення про сплату попередніх грошових зобов'язань зі сплати за землю, за січень 2016 року від 26.02.2016 року та лютий 2016 року від 30.03.2016 року на підтвердження виконання зобов'язання зі сплати орендної плати своєчасно та у повному обсязі.

Суд зауважує, що контролюючим органом було порушено порядок проведення перевірки податкової звітності, що призвело до порушень з боку податкового органу принципу верховенства права, оскільки законодавство повинно бути доступним для платників податків, та таким, щоб особа могла передбачити його наслідки.

Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статі 20 Податкового кодексу України контролюючи органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Контролюючи органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки, відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України.

Основним завданням камеральної перевірки є перевірка складання податкових декларацій і розрахунків, що включає в себе арифметичний підрахунок підсумкових сум податкових зобовязань, що підлягають сплаті до відповідного бюджету або бюджетному відшкодуванню, та перевірка правильності застосування ставок податків і податкових пільг, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування; виявлення арифметичних або методологічних помилок.

Так, підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Відповідно до пункту 76.1, пункту 76.2 статті 76 Кодексу камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Питання своєчасності нарахування та сплати податків та зборів не включені до переліку складових питань камеральної перевірки.

Разом з тим, суд зазначає, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Суд наголошує на тому, що предметом камеральної перевірки є правильність складання податкової декларації, а тому документами що мають відношення до такої перевірки є саме податкова звітність платника податків і ніяка інша, а у разі, якщо при проведенні камеральної перевірки, буде виявлено факт порушення податкового законодавства, податковий орган має право призначити та провести документальну перевірку (виїзну, невиїзну або планову чи позапланову) підприємства.

Суд зазначає, що законодавчо установлені обмеження щодо повноважень податкового органу під час проведення камеральної перевірки, яка характеризується спрощеним порядком її призначення і проведення, не передбачає присутність платника та можливість подання ним пояснень, є однією з гарантій прав платника, що забезпечують дотримання балансу публічних і приватних інтересів.

Європейський суд з прав людини зазначає, що важливо усвідомлювати, що принцип верховенства права охоплює не лише змістовий аспект, але й процедурний аспект, який базується на вимогах відповідності правотворчої та правозастосовної практики певним стандартам, як-от: заборона зворотної дії закону, вимога ясності та несуперечності закону.

З акту перевірки вбачається, що відповідачем при здійснені камеральної перевірки використано, окрім податкової декларації, податкову інформацію, яка не може бути використана при камеральній перевірці. Суд також зауважує, що не може бути предметом камеральної перевірки дослідження граничних строків сплати податкового зобов'язання.

Таким чином, приймаючи спірне податкове повідомлення-рішення на підставі проведеної камеральної перевірки, податковий орган не діяв на підставі, в межах та у спосіб наданих йому законодавством повноважень.

Суд має визначити та забезпечити справедливу рівновагу між інтересами відповідної особи та необхідністю підтримання ефективної системи податкового контролю платників податків, тобто регулювати відповідність втручання контролюючого органу у господарську діяльність підприємства легітимній меті такого втручання.

Таким чином, суд не приймає доводи відповідача зазначені у заперечені на адміністративний позов, оскільки вони не грунтуються на чинному законодавсті на не підтверджені відповідними доказами.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, діяв без урахування усіх обставин, що мають значення та без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), та без дотримання принципу верховенства права.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність спірного податкового повідомлення-рішення в порядку частини 2 статті 71 КАС України, внаслідок чого позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Техремпоставка" до Мар`їнської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Марїнської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області № від 27.12.2016 року про зобовязання сплатити штраф у сумі 1 438 184,97 грн за затримку грошового зобовязання з орендної плати з юридичних осіб.

Стягнути з Марїнської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (за рахунок бюджетних асигнувань) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Техремпоставка" () судові витрати в розмірі 21 572 (двадцять одна тисяча пятсот сімдесят дві ) грн.77 коп.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 26.06.2017 року.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 29.06.2017 року.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надісланням апеляційної скарги особою, яка її подає, до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складання постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Христофоров А.Б.