Справа № 822/756/17
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/756/17

Головуючий у 1-й інстанції: Шевчук О.П.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

20 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Граб Л.С.

секретар судового засідання: Аніщенко А.О.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до ліквідаційної комісії управління МВС України в Хмельницькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до ліквідаційної комісії управління МВС України в Хмельницькій області в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області щодо неподання до Міністерства внутрішніх справ України у 15-ти денний строк з дня реєстрації заяви (рапорту), висновку щодо виплати грошової допомоги разом з підтверджуючими документами, які додані до заяви;

- зобов'язати ліквідаційну комісію УМВС України в Хмельницькій області надіслати до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо нарахування та виплати грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності відповідно до ст.23 Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року№850 у 150 - ти кратному розмірі прожиткового мінімуму встановленого законом для працездатних осіб.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив суд її задовольнити.

Представник позивача щодо задоволення апеляційної скарги заперечила, просила суд вимоги викладені в ній залишити без задоволення.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, наказом Головного управління національної поліції в Хмельницькій області від 03.02.2016 року №7о/с відповідно до Закону України " Про національну поліцію" позивача звільнено зі служби в поліції через хворобу, а 06 листопада 2015 року ОСОБА_4 звільнено з органів внутрішніх справ.

Відповідно до довідки медико-соціальної експертної комісії серії АВ №0017293 від 10.02.2016 року та свідоцтва про хворобу № 5 від 27 січня 2016 року ВЛК ДУ "ТМО МВС України по Хмельницькій області" позивачу встановлено III групу інвалідності (захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ).

31 січня 2017 року ОСОБА_4 звернувся з листами до ГУ НП у Хмельницькій області та ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області, в яких просив призначити та виплатити одноразову грошову допомогу, в звязку з встановленням йому групи інвалідності, що пов'язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Листом від 16 лютого 2017 року за №29/В-27 Головне управління національної поліції в Хмельницькій області повідомило позивача, що призначення ОГД працівникам міліції згідно Закону України " Про міліцію" та Порядку, затвердженого Постановою 850, не входить до компетенції ГУНП в Хмельницькій області, оскільки позивач звільнений наказом ГУНП в Хмельницькій області від 03.02.2016 року №7о/с зі служби в поліції за пунктом 2 частини 1 статті 77 Закону України "Про національну поліцію" ( через хворобу), з 05.02.2016 року.

Листом № 29 /В-19 від 16.02.2017 року управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області повідомило позивача, що дія постанови КМ України № 850 від 21.10.2016 року не поширюється на працівників поліції, а отже відсутні підстави для направлення до МВС України висновку щодо виплати ОСОБА_4 грошової допомоги.

Вважаючи дії відповідача протиправними позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Згідно пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності IIІ групи.

Пунктом 2 Порядку № 850 передбачено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно пункту 5 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" (набрав чинності 07 листопада 2015 року) визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про міліцію".

Разом з тим, за змістом пункту 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Частиною 2 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» визначено порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до статей 97 - 101 Закону України "Про Національну поліцію", наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджений (далі - Порядок № 4), який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Водночас, колегія суддів наголошує, наказом МВС України № 916 від 12 вересня 2016 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України за №1277/29409 від 22 вересня 2016 року, пункт 5 розділу 1 Порядку № 4 доповнено підпунктом 4, яким передбачено призначення поліцейському одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності, чи втрати працездатності, яка виникла внаслідок внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми, каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

У пункті 1 розділу ІІ Порядку №4 зазначено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, після служби в міліції і звільнення з органів внутрішніх справ 06.11.2015 року продовжив службу в поліції, з якої був звільнений 05.02.2016 року через хворобу.

Довідкою МСЕК від 10.02.2016 року підтверджено, що позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності з захворювання, яке пов'язане із проходженням служби в ОВС.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає, що ОСОБА_4 після звільнення з міліції 06.11.2015 року набув право на призначення і виплату грошової допомоги, відповідно до Закону України "Про Національну поліцію", який також передбачає призначення і виплату одноразової грошової допомоги у разі визначення поліцейському інвалідності з захворюванням, яке пов'язане з проходженням служби в ОВС, згідно з Порядком, затвердженим наказом МВС України №4 від 11.01.2017 року.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Порядку №4 формування пакета документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги у поліції здійснюється підрозділами фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції, фінансовими підрозділами головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві (далі - фінансові підрозділи) у взаємодії з підрозділами кадрового забезпечення, службами державного нагляду за охороною праці цих органів та фахівцями військово - лікарської комісії.

Заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського (пункт 3 розділу ІІІ Порядку №4).

Для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності із документами, що визначені цим пунктом (пункт 5 розділу ІІІ Порядку №4).

Пунктами 1, 2 розділу IV Порядку №4 передбачено, що фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2.

Керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п'ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати ОГД, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

Зважаючи на встановлені обставини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідач, повертаючи заяву на виплату одноразової грошової допомоги позивачу діяв в межах чинного законодавства, оскільки в даному випадку порядок виплати одноразової грошової допомоги врегульовано Порядком №4, а не Постановою №850.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем надано суду достатньо належних доказів, які свідчать про необґрунтованість заявлених позовних вимог, а доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Таким чином, суд першої інстанції задовольняючи адміністративний позов, не в повній мірі належно надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, помилково застосував норми матеріального права, у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанову суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до ліквідаційної комісії управління МВС України в Хмельницькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити дії скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до ліквідаційної комісії управління МВС України в Хмельницькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити дії відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 26 червня 2017 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6