Справа № 820/6439/16
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 р.Справа № 820/6439/16

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді Бартош Н.С.,

Суддів: Курило Л.В., Присяжнюк О.В.

при секретарі Дудка О.А.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2017р. по справі № 820/6439/16

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень і рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ФОП ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 08.11.2016 р. за №№ НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4, № НОМЕР_5, № НОМЕР_6, № НОМЕР_7

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2017р. по справі № 820/6439/16 позовні вимоги задоволено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2017р. по справі № 820/6439/16 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач письмові заперечення на апеляційну скаргу не подав.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та заслухавши пояснення представників сторін у судовому засіданні, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що фахівцями Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області проведена документальна планова перевірка діяльності ФОП ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р.

Підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень слугував акт № 3654/20-30-13-04-06/НОМЕР_8 від 21.09.2016 р., в якому перевіряючими зафіксовані порушення позивачем вимог податкового законодавства, а саме: пп. 164.1.3 ст. 164, п. 177.1 ст. 177 ПК України, що призвело до невнесення до складу загального оподатковуваного доходу торгівельної виручки в розмірі 5291801,56 грн.; п. 177.4 ст. 177 ПК України, що призвело до збільшення складу витрат за рахунок сплати по ліцензіям на роздрібну торгівлю ліцензіями на роздрібну торгівлю алкогольними напоями і тютюновими виробами; ст. 176 ПК України, що призвело до недекларування та неоплати військового збору з суми прихованого (заниженого) доходу у розмірі 5373581,56 грн.; пп. 7.1.2 ст. 7, п. 9.2 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», що призвело до заниження бази нарахування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування;

пп. «а» п. 187.1 ст. 187 ПК України, що призвело до заниження податкових зобовязань з ПДВ; п. 216.9 ст. 216 ПК України, що призвело до заниження податкових зобовязань з акцизного податку по господарським операціям з продажу горілчаних виробів; п. 1, п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», що призвело до незастосування реєстраторів розрахункових операцій при одержані готівкових коштів у сумі 6350161,88 грн. з ПДВ (5291801,56 грн. без ПДВ) як заниженого за даними перевірки (прихованого) чистого оподатковуваного доходу за двома попередніми епізодами порушень у справляння податку з доходів фізичних осіб.

У звязку з цим, контролюючим органом винесені наступні податкові повідомлення-рішення: № НОМЕР_6 на суму штрафу 1,00 грн. (за порушення п. 1, п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»); № НОМЕР_5 на суму штрафу 510,00 грн. (за порушення п. 44.1, 44.3, 44.6 ст. 44, п. 85.2 ст. 85 ПК України у вигляді незбереження первинних документів, які підтверджують дані документів податкової звітності, а також неподання таких документів до перевірки); № НОМЕР_4 на суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб у загальному розмірі 1336587,62 грн. (основний платіж 1069270,10 грн., штраф 367317,52 грн.); № НОМЕР_7 на суму грошового зобовязання з ПДВ у загальному розмірі 1587540,00 грн. (основний платіж 1058360,00 грн., штраф 529180,00 грн.); № НОМЕР_3 на суму грошового зобовязання з військового збору у загальному розмірі 100754,30 грн. (основний платіж 80603,44 грн., штраф 20150,86 грн.; № НОМЕР_2 на суму грошового зобовязання з акцизного податку у загальному розмірі 148901,87 грн. (основний платіж 119121,50 грн., штраф 29780,57 грн.); № НОМЕР_1 на суму грошового зобовязання з єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у загальному розмірі основного платежу 7707,37 грн.

Не погодившись з прийнятими контролюючим органом податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов до висновку, що субєкт владних повноважень за правилами ч. 2 ст. 71 КАС України не довів фактичної обґрунтованості та юридичної правильності спірних рішень.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що за змістом акту перевірки встановлено факт неналежного ведення обліку доходів та витрат у 2015р., а саме відображення не у повному обсязі отриманих доходів (торгівельної виручки), а сааме: не відображення в графі 2 та 4 книги обліку доходів та витрат сум доходів, які надходили на розрахункові рахунки з призначення платежу торгівельна виручка, також у книги обліку доходів та витрат № 1465 від 11.11.2013 р. ФОП ОСОБА_3 не веде щоденний облік витрат, повязаних з господарською діяльністю гр. 5, 6, 7, 8 книги обліку доходів та витрат, чим, на думку податкового органу, порушено п. 177.10 ст. 177 ПК України.

При здійсненні перевірки книг КОРО (чеків Z-звітів денних), банківських виписок по рахунках позивача податковим органом встановлено, що сума продажу товарів складається з готівкових коштів та платежів карткою на загальну суму - 33138351,30 грн. (з ПДВ).

Платежі карткою - (безготівкові кошти) надходили з призначенням платежу «розрахунки по еквайрінгу» до розрахункових рахунків № 0091 АТ «Піреус банк МКБ» МФО 300658 та № 0253 ПАТ КБ «Приватбанк» МФО 351533 на загальну суму 13842265,18 грн. (з ПДВ), у тому числі: 1) за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р. по кредиту розрахункового рахунку № 0091 АТ «Піреус банк МКБ» МФО 300658 надійшли кошти з призначенням платежу «розрахунки по еквайрінгу» у сумі 11463747,32 грн. (з ПДВ); 2) за період з 01.04.2015 р. по 31.12.2015 р. по кредиту розрахункового рахунку № 0253 ПАТ КБ «Приватбанк» МФО 351533 надійшли кошти з призначенням платежу «розрахунки по еквайрінгу» у сумі 2378517,86 грн. (з ПДВ), що за висновком перевірюячих свідчить про те, що сума готівкових коштів за продаж товарів, яка надійшла до каси, із застосуванням РРО складає 19296086,12 грн. (з ПДВ) (33138351,30 грн. - 13842265,18 грн. = 19296086,12 грн.)

Також, при здійсненні перевірки банківських виписок по розрахунковим рахункам № 0091 АТ «Піреус банк МКБ» МФО 300658 , № 2101 ПАТ «Альфа-Банк» у м. Києві МФО 300346 за перевіряємий період по кредиту надходили кошти з призначенням платежу «торгівельна виручка» сим 2, «внесення торгівельної виручки» сим 2 на загальну суму - 25646248,0 грн. (з ПДВ), у тому числі: 1) за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р. по кредиту розрахункового рахунку № 0091 АТ «Піреус банк МКБ» МФО 300658 надійшли кошти з призначенням платежу «внесення торгівельної виручки» сим 2 у сумі 11278998,00 грн. (з ПДВ); 2) за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р. по кредиту розрахункового рахунку № 2101 ПАТ «Альфа-Банк» у м. Києві МФО 300346 надійшли кошти з призначенням платежу «торгівельна виручка» сим 2 у сумі 14367250,0 грн. (з ПДВ). По розрахунковому рахунку №0253 ПАТ КБ «Приватбанк» МФО 351533 за період 01.04.2015 р. по 31.12.2015 р., коштів з призначенням платежу «торгівельна виручка» не надходило.

У звязку з цим, контролюючим органом зроблений висновок, що за перевіряємий період, сума готівкових коштів, яка надійшла до каси із застосуванням РРО - 19296086,12 грн. (з ПДВ), а сума готівкових коштів, яка була внесена на розрахункові рахунки з призначенням платежу «торгівельна виручка» сим 2 та «внесення торгівельної виручки» сим 2 на суму - 25646248,00 грн. (з ПДВ).

На підставі вказаних вище обставин, відповідачем зроблений висновок, що ФОП ОСОБА_3 за перевіряємий період не були проведені через реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів готівкові кошти у сумі 6350161,88 грн. (з ПДВ) (25646248,0 грн. - 19296086,12 грн. = 6350161,88 грн.), та не внесено до складу загального оподатковуваного доходу декларації за 2015 р., (додаток Ф4 до податкової декларації про майновий стан і доходи), чим порушено пп. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164, п. 177.1 ст. 177 ПК України, та п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Також, при перевірці правильності визначення витрат, на підставі первинних документів встановлено, що ФОП ОСОБА_3 в порушення вимог п. 177.4 ст. 177 ПК України віднесено до складу витрат за 2015 р. сплату за ліцензії у сумі 81780,00 грн., а саме згідно наданих до перевірки первинних документів було сплачено за ліцензії у січні 2015 р. у сумі 780,00 грн., у лютому 2015 р. у сумі 13500,00 грн., у березні 2015 р. у сумі 6500,00 грн., у квітні 2015 р. у сумі 2500,00 грн., у травні 2015 р. у сумі 13500,00 грн., червні 2015 р. у сумі 6500,00 грн., у липні 2015 р. у сумі 2500,00 грн., у серпні 2015 р. у сумі 13500,00 грн., у вересні 2015 р. у сумі 6500,00 грн., у жовтні 2015 р. у сумі 2500,00 грн., у листопаді 2015 р. у сумі 13500,00 грн., як інші витрати, які відсутні у переліку витрат, визначених у пп. 177.4.1, 177.4.2, 177.4.3., 177.4.4 п. 177.4 ст. 174 ПК України.

В рішенні суду першої інстанції зазначено, що контролюючий орган у ході перевірки визнав ті обставини, що загальна сума доходу платника податків від продажу товару склала 33138351,30 грн. (з ПДВ), з яких: 13842265,18 грн. (з ПДВ) надійшло за платежами по банківській картці, а 19296086,12 грн. (з ПДВ) до каси через реєстратори розрахункових операцій.

При цьому, суд першої інстанції вказав, що зі змісту акту перевірки однозначно слідує, що сума у розмірі 19296086,12 грн. (з ПДВ; як надходження до каси ФОП через реєстратори розрахункових операцій) була обчислена відповідачем виключно розрахунковим шляхом за допомогою арифметичної дії віднімання від загальної суми одержаного позивачем доходу (33138351,30 грн. з ПДВ) тієї суми, котра надійшла у власність ФОП за платежами по банківській картці (13842265,18 грн. з ПДВ).

В подальшому, вдавшись до визнання достовірності показника загальної суми доходу і визнання достовірності власно обрахованого показника надходжень по касі, відповідач від суми надходжень по кредиту рахунків виконаних ФОП зобовязань по кредиту (25646248,00 грн. з ПДВ) віднімає суму надходжень до каси через реєстратори розрахункових операцій (19296086,12 грн. з ПДВ), хоча вказані показники не можуть бути задіяні в одній арифметичній дії з метою визначення одержаного ФОП доходу від підприємницької (господарської) діяльності, позаяк є результатами різних господарських операцій.

В свою чергу, в доводах апеляційної скарги відповідач по справі зазначив, що в ході перевірки, встановлено заниження оподатковуваного доходу в сумі 6350161,88 грн. Жодних арифметичних розрахунків фахівці ОДПІ під час визначення встановлення порушення не здійснювали. Дане порушення обґрунтовується, виключно дослідженням та співставленням щоденних даних (отримані доходи) відображених платником в Книзі обліку доходів та витрат, книгах КОРО та даних надходження коштів на розрахунковий рахунок платника. Кошти у розмірі 6350161,88 грн. надійшли на розрахункові рахунки платника із призначенням платежу «Торгівельна виручка», «торгівельна виручка (горілчані вироби), що зазначалась самостійно позивачем в квитанціях на внесення готівки в банку. Перевіркою встановлено не відображення доходу в сумі 6350161,88 грн., які позивачем не обліковано в Книзі обліку доходів та витрат протягом 2015 року. Жодних висновків щодо нелегального отримання доходу контролюючий орган в акті перевірки не наводить, підстави для дослідження джерела отримання ФОП товарів на суму 6350161,88 грн. у ОДПІ відсутні.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 164.1 ст. 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. Базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до п. 177.2 ст. 177 та п. 178.3 ст. 178 цього Кодексу. Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Положеннями пп. 177.1, 177.2, 177.4 ст. 177 ПК України визначено, що доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в п. 167.1 ст. 167 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця. До переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 1.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 р. № 637 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 р. за № 40/10320 (далі - Положення № 637), підприємці виконують касові операції, тобто операції, що пов'язані з прийманням і видачею готівки під час проведення розрахунків через касу з відображенням цих операцій у відповідних книгах обліку.

Згідно з п. 2.2 Положення № 637, облік операцій з готівкою підприємці здійснюють у відповідних книгах обліку (касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку прийнятих та виданих касиром грошей або книзі обліку розрахункових операцій).

При цьому, п. 4.2 Положення № 637 передбачено, що підприємці касової книги не ведуть, що свідчить про те, що чинним законодавством не передбачено, що приватні підприємці повинні вести касову книгу, а тому у них відсутні підстави для виписування ними прибуткових та видаткових касових ордерів.

В свою чергу, діяльність підприємців у частині здійснення обліку операцій з готівкою передбачає ведення ними обліку операцій з готівкою у відповідних книгах обліку - книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Відповідно до п. 2.7 Положення № 637, ліміт каси та строки здавання готівкової виручки (готівки) для підприємців не встановлюються, що свідчить про те, що готівкова виручка у підприємця може зберігатися в будь-якому розмірі і без обмеження по днях. Здавати таку виручку в банк також не обов'язково. Здавання готівкової виручки (готівки) може здійснюватися для зарахування на будь-який банківський рахунок підприємця на його вибір.

Відповідно до пп. 2.9 п. 2 Положення № 637, готівкова виручка (готівка) підприємців використовуються ними для забезпечення потреб, що виникають у процесі їх функціонування, а також для проведення розрахунків з бюджетами та державними цільовими фондами за податками і зборами (обов'язковими платежами).

Уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно та в повній сумі оприбутковуватися. При проведенні готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичного надходжень у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків . Всі готівкові кошти, що надходять до каси повинні своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися і відображатися в Книзі обліку доходів і витрат.

Відповідно до п. 177.10 ст. 177 ПК України, фізичні особи - підприємці зобовязані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Облік доходів і витрат фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, ведуть у Книзі обліку доходів і витрат (далі - Книга), форма та порядок ведення якої затверджені наказом Міндоходів від 16.09.2013 р. № 481 (далі Порядок № 481).

Фізичні особи - підприємці на загальній системі оподаткування у графі 2 Книги відображають суму доходу, отриманого від здійснення господарської діяльності із сумарним підсумком за місяць, квартал, рік, зокрема, кошти, що надійшли на поточний рахунок, касу платника податків та/або отримано готівкою, сума заборгованості, за якою минув строк позовної давності, вартість безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг) (п. 6 Порядку № 481).

Записи у Книзі виконуються за підсумками робочого дня, протягом якого отримано дохід (п. 5 Порядку № 481).

Наведене свідчить про те, що ФОП ОСОБА_3, що здійснює розрахункові операції через реєстратор розрахункових операцій, у графі 2 Книги вказує загальну суму отриманого доходу за підсумком кожного робочого дня, протягом якого отримано дохід.

В свою чергу, під час перевірки податковим органом не був проаналізований загальний стан касових оборотів надходжень готівки до каси банків з даними надходжень торгівельної виручки з початку підприємницької діяльністю ФОП ОСОБА_3, зокрема, під час перевірки фахівці контролюючого органу порівнюють за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 рік суму готівкових коштів, яка надійшла до каси із застосуванням РРО 19296086,12 грн. та суму внесену на розрахункові рахунки з призначенням платежу «торгівельна виручка» сим 2 та «внесення торгівельної виручки» сим 2 на суму 25646248,00 грн. не враховуючи залишок готівкових коштів, який зберігався у ФОП ОСОБА_3 за минулі періоди, згідно п. 2.7 та п. 2.9 Положення № 637 і був належним чином оприбуткований згідно ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг та п. 2.6 Положення № 637 у книзі КОРО та книги обліку доходів та витрат.

На підставі наведених вище обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що судження контролюючого органу про заниження платником доходу на суму 6350161,88 грн. з ПДВ (5291801,56 грн. без ПДВ) не було доведено за правилами ч. 2 ст. 71 КАС України, не підтверджено жодним з належним та допустимих у розумінні ст. 70 КАС України доказів, а базується лише на власно проведених арифметичних розрахунках, механізм яких не відповідає закону.

В ході проведення перевірки контролюючим органом також зроблений висновок про завищення позивачем витрат у сумі 81780,00 грн., повязаних з придбанням ліцензій. При цьому, відповідач послався на те, що за приписами п. 177.4 ст. 177 ПК України, відсутні витрати повязані з придбанням ліцензій.

Відповідно до п. 177.4 ст. 177 ПК України, до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Згідно п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів. Витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг. До декларації про доходи, одержані за звітний період, включаються тільки прямі витрати, що відповідають фактичній сумі отриманого в цьому періоді доходу в будь-який формі від визначеного виду діяльності та підтверджені документально.

Судовим розглядом встановлено, що ФОП ОСОБА_3 отримувала основний дохід від здійснення підприємницької діяльності, яка повязана зі здійсненням роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» зі змінами та доповненнями роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами може здійснюватися субєктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій. Плата за ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами справляється щоквартально рівними частками і зараховується до місцевих бюджетів згідно з чинним законодавством.

Судом першої інстанції встановлено та відповідачем по справі не заперечувалося, що позивач отримав ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями бланк серія АЕ № 466857 видана 02.12.2014 р.; бланк серія АЕ №551857 видана 05.03.2015 р.; ліцензію на роздрібну торгівлю тютюновими виробами бланк серія АЕ № 492938 видана 02.12.2014 р.; серія АЕ № 559990 видана 04.03.2015 р.; ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями бланк серія АЕ № 466843 видана 02.12.2014 р.; ліцензію на роздрібну торгівлю тютюновими виробами бланк серія АЕ № 492927 видана 02.12.2014 р.; ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями бланк серія АЕ № 466461 видана 17.10.2014 р.; ліцензію на роздрібну торгівлю тютюновими виробами бланк серія АЕ № 492448 видана 17.10.2014 р.; ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, бланк серія АЕ №593137 видана 27.03.2015 р.; ліцензію на роздрібну торгівлю тютюновими виробами бланк серія АЕ № 596132 видана 27.03.2015 р.; ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, бланк серія АЕ № 500244 видана 06.06.2014 р. бланк серія АЕ № 593865 видана 08.06.2015 р.; ліцензію на роздрібну торгівлю тютюновими виробами бланк серія АЕ № 501262 видана 06.06.2014 р. серія АЕ № 596924 видана 08.06.2015 р.

Вказані ліцензії засвідчують право суб'єкта господарювання - ліцензіата на провадження певного виду господарської діяльності протягом визначеного строку за умови виконання ліцензійних умов.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що фізична особа-підприємець на загальній системі оподаткування може віднести до складу витрат витрати, якщо вони документально підтверджені первинними документами, повязані з господарською діяльністю фізичної особи-підприємця, безпосередньо повязані з отриманням доходів, фактично сплачені. Тобто, основною умовою для віднесення ФОП на загальній системі оподаткування сум сплати за ліцензії до витрат, безпосередньо повязаних з отриманням доходу є використання цих ліцензій для здійснення власної господарської діяльності. Інших умов і обмежень податковим законодавством не встановлено.

З урахуванням вищенаведеного, податковим органом протиправно не враховано понесені ФОП ОСОБА_3 документально підтверджені витрати на придбання ліцензій на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами за 2015 р. у розмірі 81780,00 грн., оскільки такі витрати підлягають врахуванню при визначенні об'єкта оподаткування фізичної особи-підприємця, які безпосередньо пов'язані з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця відповідно до зареєстрованих видів діяльності.

В ході проведення перевірки контролюючим органом також встановлено порушенням позивачем вимог податкового законодавства, яке полягало у не оприбуткуванні в книзі обліку доходів і витрат виручки у розмірі 3119350,00 грн.

Разом з тим, в ході судового розгляду справи встановлено, що вказана сума не являється торговою виручкою, оскільки була зазначена позивачем помилково, тому і не відобразилась в книзі обігу доходів і витрат, про що свідчить лист Керуючому Харківським відділенням № 3 ПАТ «Альфа-Банк» від 30.09.2016 р. вих. № 139 про виправлення призначення платежу, де вказано, що було не вірно вказано призначення платежу «Торгівельна виручка (горілчані вироби)» треба вважати дійсними призначення платежу «Внесення власних заощаджень».

При цьому, власні кошти, які фізична особа-підприємець зараховує на розрахунковий розрахунок, не включаються до складу доходу (виручки у грошовій та натуральній формі) та не відображаються у Книзі обліку доходів та витрат. В той же час, штрафних санкцій за порушення порядку заповнення поля «Призначення платежу» жодним нормативним документом не передбачено.

Враховуюче вищенаведене, сума 3108350,00 грн. є внесенням власних заощаджень позивача, а тому не включається до складу доходів та не відображається в Книзі обліку доходів та витрат, що спростовує висновок податкового органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства.

Таким чином, висновок відповідача про неналежне ведення позивачем обліку доходів та витрат у 2015р. ґрунтується на математичному розрахунку, проведеному шляхом співставлення даних по банківських рахунках позивача та книгах обліку доходів і витрат, проте суть порушення встановлюється шляхом виявлення незаконного проведення господарських операцій в порушення приписів податкового законодавства.

Такого порушення податковим органом не встановлено, в акті перевірки не зафіксовано, а тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Враховуючи те, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2017р. по справі № 820/6439/16 прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не виявила підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2017р. по справі № 820/6439/16 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2017р. по справі № 820/6439/16 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень і рішення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_4
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_5 ОСОБА_6

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 23.06.2017 року.