Справа № 806/1238/17
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 року м. Житомир справа № 806/1238/17

категорія 2.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Семенюка М.М.,

з участю секретаря судового засідання Лисайчука А.О.,

позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника

відповідача ОСОБА_3, представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Житомирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Житомирській області, треті особи - Ліквідаційна комісія Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, Ліквідаційна комісія Житомирського міськвідділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, про визнання протиправним ненадання інформації, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним ненадання Управлінням Держпраці у Житомирській області достовірної, точної та повної інформації на запит ОСОБА_1 від 20.04.2017 року; зобов'язати Управління Держпраці у Житомирській області притягнути до відповідальності посадових осіб ліквідаційної комісії Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області та УМВС України в Житомирській області за порушення чинного законодавства про працю та відпустки, зазначені в заяві від 10.04.2017 року.

В обґрунтування позову зазначає, що у відповіді №19/190/П-404 від 14.04.2017 року, наданій на його запит, зазначено, що правом нагляду та контролю за порядком проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, у тому числі і грошовим забезпеченням їх, яке регулюється окремим законодавством України (яким саме не вказано), Державна служба України з питань праці та її територіальні органи повноваженнями не наділені, а у відповіді №19/138/П-10 від 26.04.2017 року на запит вказано, що відповідач взагалі не володіє такою інформацією, що є протиріччям та вводить в оману. Зокрема, останній безпідставно посилається на ст.1 ЗУ «Про доступ до публічної інформації», ігноруючи при цьому ч.3 ст.22 вказаного Закону, в якій зазначено, що розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником, що зроблено не було. Це, на думку позивача, показує на свідоме ухилення відповідача надати достовірну, точну та повну запитувану інформацію, оскільки питання яке ставилось у запиті належить саме до його компетенції, що підтверджується аналізом його відповіді та чинним законодавством. Крім того позивач вважає, що у діях відповідача вбачається грубе порушення його права на отримання інформації, реалізація якого визначається ст.ст. 3; п. 2 ч.1 ст.4, п.6 ч.1 ст.14 та 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та ч.2 ст.34 Конституції України (право вільно збирати інформацію). Зокрема, відповідно до п.6 ч.1 ст.14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобовязані надавати достовірну, точну та повну інформацію. Також позивач зазначає, що у ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантоване право на свободу одержувати інформацію. Відмова відповідача надати достовірну, точну та повну інформацію становить порушення цієї норми, оскільки така відмова не була необхідною у демократичному суспільстві у розумінні Конвенції. Крім того позивач пояснив, що відповідно до положень ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць або виплату їх не у повному обсязі. Зазначені штрафи накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю у порядку, встановленому Кабінетом ОСОБА_5 України. На даний час такі функції виконує Державна служба України з питань праці.

Позивач та представник позивача просили позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні, з підстав, що зазначені у запереченнях на позовну заяву (а.с.17-18). В обґрунтування заперечень пояснив, що Управління Держпраці у Житомирській області здійснює заходи державного нагляду (контролю) щодо дотримання законодавства з охорони праці та про працю юридичними та фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю працівників, відносини з якими оформлені трудовим договором. Представник відповідача також пояснив, що правовідносини між позивачем, як особою публічної служби, та субєктом оскарження УМВС України в Житомирській області врегульовані спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про міліцію», Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, а вказані нормативні акти не відносяться до законодавства про працю у силу положень статті 4 КЗпП України. Стосовно позовної вимоги про ненадання достовірної, точної та повної відповіді на запит позивача представник відповідача пояснив, що Управління Держпраці у Житомирській області надало позивачу вичерпну відповідь на кожне із запитань позивача, зазначених у його запиті від 20.04.2017 року. Стосовно тверджень позивача щодо відмови у притягненні до відповідальності винних осіб на підставі рішення суду представник відповідача пояснив, що підстав для накладення штрафних санкцій, передбачених ст.265 КЗпП України Управління Держпраці у Житомирській області не має. Окрім того, позивач у своєму позові не зазначає порядку, визначеного чинним законодавством України та конкретних підстав для притягнення до відповідальності винних осіб на основі наведеного у позові рішення суду від 07.03.2017 року, ухваленого в адміністративній справі №806/2073/15.

Представник третьої особи - Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області у судовому засіданні проти заявлених вимог заперечував.

Ліквідаційна комісія Житомирського міськвідділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області явку свого представника в судове засідання не забезпечила, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с.33).

Проаналізувавши дослідженні докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.04.2017 ОСОБА_1 звернувся до Управління Держпраці у Житомирській області із заявою про порушення посадовими особами вимог законодавства про працю та відпустки, у якій просив притягнути до відповідальності за порушення чинною законодавства про працю та відпустки начальника Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_6 (на даний час являється головою ліквідаційної комісії Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області), притягнути до відповідальності за порушення чинного законодавства про працю та відпустки голову ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області ОСОБА_7 та повідомити письмово у встановленому законом порядку і строк про результати щодо притягнення винних осіб у порушенні вимог законодавства про працю та відпустки до передбаченої законом відповідальності (а.с.6).

14.04.2017 року на адресу ОСОБА_1 Управління Держпраці у Житомирській області було направлено відповідь на його звернення від 10.04.2017 року, у якому зазначено про те, що відповідно до наказу Державного комітету статистики України «Про затвердження інструкції зі статистики заробітної плати» від 13.01.2004 року № 5 ОСОБА_1 відноситься до осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Відповідно до п.п. 1 п. 3 Положення Управління Держпраці у Житомирській області (далі - Управління), затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 27.03.2015 року №340, передбачено, що основним завданням Управління є реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообовязкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсації, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб. Враховуючи зазначене, Управління здійснює заходи державного нагляду (контролю) щодо дотримання законодавства з охорони праці та про працю юридичними особами та фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю працівників, відносини з якими оформлені трудовим договором. Правом нагляду та контролю за порядком проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, в тому числі грошовим забезпеченням їх, яке регулюється окремим законодавством України Державна служба України з питань праці та її територіальні органи повноваженнями не наділені (а.с.7).

20.04.2017 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із запитом на отримання публічної інформації (а.с.8), у якому просив згідно із Законом України «Про доступ до публічної інформації надати інформацію:

"1. Хто здійснює заходи державного нагляду (контролю) щодо дотримання законодавства з охорони праці та про працю - в разі порушення його посадовими особами органів внутрішніх справ (які являються юридичними особами), враховуючи п.п. 1 п. 3 Положення Управління, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України № 340 від 27.03.2015 року та п. 3 Положення про Управління Держпраці у Житомирській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці №8 від 04.02.2016. (обовязково зазначити якими нормативними актами це передбачено).

2. Хто наділений правом нагляду контролю за порядком проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, зокрема дотриманням посадовими особами ОВС законодавства про працю та відпустки (обовязково зазначити якими нормативними актами це передбачено).

3. Хто притягує до відповідальності за порушення динного законодавства про працю та відпустки посадових осіб органів внутрішніх справ, зокрема накладає адміністративний штраф, передбачений ст. 41 КУпАП (обовязково зазначити якими нормативними актами це передбачено)."

26.04.2017 року на адресу ОСОБА_1 було направлено відповідь на запит про отримання публічної інформації від 20.04.2017 року (а.с.9), однак позивач вважає вказану відповідь недостовірною, неточною та неповною.

Проте суд відхиляє дані твердження позивача виходячи з наступного.

Стосовно позовної вимоги щодо визнання протиправним ненадання Управлінням Держпраці у Житомирській області достовірної, точної та повної інформації на запит ОСОБА_1 від 20.04.2017 року суд зазначає наступне.

У розумінні ч. 1 ст. 1 Закону України від 13.01.2011 року № 2939-VI "Про доступ до публічної інформації" (у редакції, чинній на момент виникнення спору, далі Закон України № 2939-VI) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Випадки в яких розпорядник інформації має право відмовити у задоволенні запиту наведено у ст. 22 Закону України № 2939-VI.

Зокрема п.1 ч. 1 ст. 22 Закону України № 2939-VI встановлено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту у випадку, коли розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит.

Частиною 3 ст. 22 Закону України № 2939-VI передбачено, що розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

З матеріалів справи вбачається, що відповідь на запит ОСОБА_1 від 20.04.2017 року на отримання публічної інформації відповідачем було направлено 26.04.2017 року за вихідним № 19/138/П-10 на адресу ОСОБА_1

У вказаній відповіді щодо пункту 1 запиту позивача від 20.04.2017 року Управлінням Держпраці у Житомирській області повідомлено, що відповідно до п.п. 1 п. 3 Положення Управління, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 27.03.2015 року № 340, передбачено, що основним завданням Управління є реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообовязкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб. Враховуючи зазначене Управління здійснює заходи державного нагляду (контролю) щодо дотримання законодавства з охорони праці та про працю юридичними особами та фізичними особами-підприємцями, які використовую найману працю працівників, відносини з якими оформлені трудовим договором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 38 Закону України від 14.10.1992 року № 2694-XII «Про охорону праці» визначено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці здійснює державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці. Відповідно до п. 2.1 Положення про організацію та здійснення державного гірничого нагляду, державного нагляду (контролю) у сфері промислової безпеки та охорони праці в системі Держгірпромнагляду, затвердженого наказом МНС України від 11.08.2011 року № 826 (далі - Положення) Державний нагляд (контроль) здійснюється шляхом проведення посадовими особами Держгірпромнагляду України згідно з цим Положенням перевірок (обстежень) установ, підприємств, організацій, їх відокремлених підрозділів, філій, представництв, юридичних осіб, фізичних осіб, що використовують найману працю (далі - суб'єкти господарювання), у тому числі окремих виробничих об'єктів суб'єктів господарювання - виробничих цехів та дільниць, машин і механізмів, промислових майданчиків, інших відокремлених виробничих структурних підрозділів.

Стосовно надання відповіді на пункт 2 запиту позивача від 20.04.2017 року відповідачем зазначено про те, що Управління Держпраці у Житомирській області не володіє запитуваною інформацією.

Крім того, представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що оскільки відповідач не володіє запитуваною у пункті 2 запиту від 20.04.2017 року інформацією, то, відповідно до ч.3 ст. 22 Закону України № 2939-VI, Управління Держпраці у Житомирській області було позбавлене можливості перенаправити заяву позивача за належністю до відповідного органу для організації для її розгляду.

Щодо пункту 3 запита від 20.04.2017 року на отримання публічної інформації Управління Держпраці у Житомирській області надало відповідь, що за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України та ч. 2-7 ст. 53 Закону України "Про зайнятість населення" на субєктів господарювання та роботодавців накладаються штрафи. Штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи) відповідно до Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, який затверджений постановою Кабінету ОСОБА_5 України від 17.07.2013 року № 509. Справи про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення чинного законодавства про працю, які передбачені ч. 1, 2, 3, 4 ст. 41 КУпАП, розглядаються районними судами.

Відповідно до ст. 2 КЗпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або фізичною особою.

Відповідно до ст. 4 КЗпП України передбачено, що законодавство складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України прийнятих відповідно до нього.

Суд погоджується із твердженнями відповідача щодо того, що Управління Держпраці у Житомирській області здійснює заходи державного нагляду (контролю) щодо дотримання законодавства з охорони праці та про працю юридичними та фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю працівників, відносини з якими оформлені трудовим договором, проте як спірні правовідносини між позивачем, як особою публічної служби, та УМВС України в Житомирській області врегульовані спеціальним законодавством, зокрема Законом України від 20.12.1990 року № 565-XII «Про міліцію» (далі Закон України № 565-ХІІ), Положенням проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою КМ УРСР від 29.07.1991 року № 114 (далі Положення № 114), і зазначені нормативні акти не відносяться до законодавства про працю в силу розуміння положень статті 4 КЗпП України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачу у повному обсязі було надано запитувану ним у запиті від 20.04.2017 року інформацію в порядку та у термін визначені Законом України № 2939-VI.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання Управління Держпраці у Житомирській області притягнути до відповідальності посадових осіб ліквідаційної комісії Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області та УМВС України в Житомирській області за порушення чинного законодавства про працю та відпустки, зазначені у заяві від 10.04.2017 року суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу.

Частиною 4 статті 265 КЗпП встановлено, що штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом ОСОБА_5 України.

Процедуру накладення штрафів за порушення субєктом господарювання законодавства про працю та зайнятість населення визначає Порядок накладення за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету ОСОБА_5 України від 17.07.2013 року № 509 (далі - Порядок №509).

Відповідно до п. 2 Порядку №509 штрафи можуть бути накладені на підставі рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про те, що підстав для накладення на посадових осіб ліквідаційної комісії Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області та УМВС України в Житомирській області штрафних санкцій, передбачених ст. 265 КЗпП України, Управління Держпраці у Житомирській області не має, оскільки відповідальність встановлену ст. 265 КЗпП України несуть юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю працівників, відносини з якими оформлені трудовим договором, а не посадові особи органів внутрішніх справ, а згідно приписів ст. 15 КУпАП поліцейські, якими є посадові особи третіх осіб, несуть відповідальність за адміністративні правопорушення, передбачені ст. 41 КУпАП, за дисциплінарними статутами.

Права, обов'язки і відповідальність осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і Положенням № 114 (п. 10 Положення № 114).

Крім того, вирішення питань щодо притягнення до відповідальності за порушення законодавства про працю та відпустки належить до виключної компетенції відповідача та не належить до компетенції адміністративного суду, а відтак, суд не повноважний перебирати на себе функції іншого субєкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого субєкта та зобовязувати його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність субєкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не може втручатися у дискрецію субєкта владних повноважень.

У відповідності з Рекомендаціями №R (80) 2 Комітету ОСОБА_5 Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 року №21-87а13, а згідно із статтею 244-2 КАС України, суд зобовязаний привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Отже, аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що з боку Управління Держпраці у Житомирській області відсутні протиправні дії (бездіяльність), які полягають у ненаданні достовірної, точної та повної інформації на запит ОСОБА_1 від 20.04.2017 року, а також відсутні правові підстави для зобовязання відповідача притягнути до відповідальності посадових осіб ліквідаційної комісії Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області та ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області за порушення чинного законодавства про працю та відпустки, зазначені у заяві від 10.04.2017 року, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

постановив:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження, якщо апеляційної скарги не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.М. Семенюк

Повний текст постанови виготовлено: 26 червня 2017 р.