Справа № 804/4431/16
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2017 р. Справа № 804/4431/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування рішення та податкових повідомлень-рішень, -
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1І.) звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області), в якому просила:
- скасувати повністю рішення про застосування фінансових санкцій ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області №6111/04-66-13-02 від 12.04.2016р.;
У судових засідання представник позивача підтримав предявлений позов та, посилаючись на викладені у ньому доводи, просив повністю його задовольнити.
У судове засідання 13.04.2017р. представник позивача не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав додаткові докази, що були витребувані судом, а також клопотання про подальший розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.
У судових засіданнях представник відповідача також заперечував проти задоволення адміністративного позову, посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях на нього.
Додатково представник відповідача у судових засіданнях наголошував на правомірності оскаржуваного рішення про застосування фінансових санкцій ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області №6111/04-66-13-02 від 12.04.2016р., з посиланням на те, що в ході проведеної фактичної перевірки позивача встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 вимог ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» через зберігання, реалізацію позивачем алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, а саме: пляшки рому Бакарді 1 л., що підтверджується матеріалами фотофіксації, долученим до акта фактичної перевірки.
У судове засідання 13.04.2017р. представник відповідача також не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Зважаючи на приписи ч.4 ст.122, ч.4, ч.6 ст.128 КАС України, суд розглянув дану справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши пояснення представників сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
На підставі наказу начальника ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 17.03.2016р. №147 та п.п.80.2.5, п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України (далі - ПК України) начальником відділу адміністрування податку на доходи фізичних осіб, податків із самозайнятих осіб, єдиного внеску, податків із громадян, майнових податків і зборів з фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_4 та головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб цього контролюючого органу ОСОБА_5 проведена фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. К.Маркса, 20, бар, з питань дотримання платником податків норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
На підставі акта фактичної перевірки від 24.03.2016р. №380/04/66/13-02/НОМЕР_1 ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області винесено наступні рішення:
Вирішуючи позовні вимоги про визнання протиправними та скасування вищевказаних рішень відповідача, суд зважає на таке.
Щодо рішення про застосування фінансових санкцій №6111/04-66-13-02 від 12.04.2016р.
Абзацом 3 частини 4 статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995р. (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.
За змістом приписів п.п.14.1.107 п.14.1 ст.14 ПК України марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.
Згідно з п.п.14.1.109 п.14.1 ст.14 ПК України маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.
При цьому п.226.1 ст.226 ПК України встановлено, що у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов'язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.
В силу приписів п.226.5, п.226.6 ст.226 ПК України маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України. Маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об'ємних одиниць.
Як свідчать матеріали фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1, в ході її проведення на вітрині бару була виявлена пляшка рому Бакарді ємністю 1л. без марки акцизного податку, що підтверджується фотофіксацією цієї пляшки з обох боків, що є додатком до акта перевірки та з якої видно, що на вказаній пляшці дійсно відсутня марка акцизного податку, а також відсутні сліди наклеювання такої марки.
В письмових поясненнях до акта фактичної перевірки адміністратор бару ОСОБА_3 зазначила, що пляшка рому Бакарді 1л. знаходилась на вітрині без марки акцизного податку тому, що при отриманні товару така акцизна марка загубилася.
Допитана у судовому засіданні 28.03.2017р. у якості свідка ОСОБА_3 суду пояснила, що дійсно вищевказана пляшка рому Бакарді 1л. була без марки акцизного податку, їй цю пляшку показали посадові особи контролюючого органу і запитали чому немає марки акцизного податку, на що ОСОБА_3 відповіла, що цього не знає, а в подальшому склала письмові пояснення, що є додатком до акта перевірки.
Наведене підтверджує встановлений в ході перевірки позивача факт зберігання, реалізації ФОП ОСОБА_1 алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.
Щодо доводів позивача відносно того, що представниками контролюючого органу не здійснювалася контрольна закупівля алкогольного напою, що, на їх думку, зберігався без марок акцизного податку встановленого зразка, суд зазначає, що для встановлення факту зберігання та реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку не обовязково здійснювати контрольну закупівлю таких напоїв, а достатньо виявлення пляшок з цими напоями без означеного маркування.
При цьому за змістом приписів п.80.4 ст.80 ПК України перед початком фактичної перевірки, саме з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.
Проведення обовязкових контрольних закупівель алкогольних напоїв перед початком фактичної перевірки нормами ПК України не передбачено.
Щодо доводів ФОП ОСОБА_1 про те, що сама фактична перевірка була проведена відповідачем з порушенням чинного законодавства, оскільки підстави для її проведення відсутні, суд зазначає таке.
Згідно з п.80.1 ст.80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Відповідно до п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, як:
- у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (- п.п.80.2.5);
- у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації (80.2.7).
Пунктом 80.5 статті 80 ПК України передбачено, що допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.
Так, п.81.1 ст.81 ПК України встановлено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки. Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки. Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється. При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення. У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.
Згідно з п.81.2 ст.81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.
Як слідує з наказу начальника ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 17.03.2016р. №147 перевірка ФОП ОСОБА_1 була призначена на підставі п.п.80.2.5, п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України.
Копія вказаного наказу про призначення перевірки була вручена адміністратору бара ОСОБА_3, про що вона розписалася у направленнях на проведення перевірки, які також їй були предявлені. Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні це підтвердила.
При цьому посадові особи ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області були допущені до перевірки, а наказ про її призначення ФОП ОСОБА_1 не оскаржувався.
Таким чином, правові наслідки наказу про її призначення є вичерпаними, оскільки наказ є актом одноразового застосування та вичерпує свою дію фактом його виконання.
Водночас, після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки і, навіть, якщо мали місце окремі порушення встановленої процедури проведення перевірки чи прийняття спірного рішення, останні не нівелюють факту порушення позивачем податкового законодавства та не є підставою для звільнення його від відповідальності за це порушення.
За наведених обставин, суд приходить до висновку про правомірність рішення ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області про застосування фінансових санкцій №6111/04-66-13-02 від 12.04.2016р. та про відмову у задоволенні частини позовних вимог ФОП ОСОБА_1 щодо його скасування.
Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначені Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995р., дія якого поширюється на усіх суб'єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.
Відповідно до п.1, п.2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) субєкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобовязані:
- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;
- видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обовязковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.
При цьому згідно з п.1 ст.17 Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання: вчинене вперше - 1 гривня.
Як слідує з акта фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1, в ході проведення цієї перевірки встановлено не проведення розрахункових операцій через РРО з фіскальним режимом роботи на загальну суму 66,00грн. та не роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції на загальну суму 66,00грн.
Доказів проведення цієї розрахункової операції через РРО з фіскальним режимом роботи позивачем не надано.
Пунктом 1.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Національного банку України №637 від 15.12.2004р. (далі Положення №637) визначено, що оприбуткування готівки це проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.
Відповідно до п.2.2 Положення №637 підприємства (підприємці) здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів. Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.
За змістом приписів п.2.6 Положення №637 уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК). Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.
Статтею 8 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачено, що форма, зміст розрахункових документів, порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, а також форма та порядок подання звітності, пов'язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій або використанням розрахункових книжок, встановлюються органами доходів і зборів.
Відповідно до пункту 6 глави 4 розділу ІІ Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій (Форма №№ 2-КОРО, 3-КОРО), затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України №417 від 28.08.2013р. (чинного на час виникнення спірних правовідносин) використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає, зокрема, наявність книги ОРО на місці проведення розрахунків, де встановлено РРО; підклеювання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках книги ОРО; щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо.
Згідно з п.1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» №436/95 від 12.06.1995р. у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.
Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» №436/95 від 12.06.1995р. штрафні санкції, передбачені цим Указом, застосовуються до осіб, зазначених у статті 1 цього Указу, органами державної податкової служби на підставі матеріалів проведених ними перевірок і подань державної контрольно-ревізійної служби, фінансових органів та органів Міністерства внутрішніх справ України в установленому законодавством порядку та в розмірах, чинних на день завершення перевірок або на день одержання органами державної податкової служби зазначених подань.
За наведених підстав, позовні вимоги задоволенню не підлягають у повному обсязі.
Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати, понесені позивачем у вигляді сплати судового збору, відповідно до ст.94 КАС України, не відшкодовуються.
Керуючись ст. ст. 122, 128, 160 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування рішення та податкових повідомлень-рішень відмовити у повному обсязі.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_6