Справа № 825/3492/15-а
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
825/3492/15-а Головуючий у 1-й інстанції Кашпур О. В.
Суддя-доповідач Беспалов О.О.
22 червня 2017 року м. Київ
Судом розглядається справ за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Пантіної Любові Олександрівни про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання включити до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Двоє з трьох суддів колегії суддів прийшли до висновку, що договір банківського вкладу, укладений позивачем з банком, є нікчемним, а тому у відповідача відсутні правові підстави для включення вкладника до відповідного переліку.
З таким висновком не погоджуюсь з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що між громадянами ОСОБА_4 та Позивачем був укладений договір позики.
На виконання цього договору з рахунку ОСОБА_4 на депозитний рахунок ОСОБА_2 була перерахована сума коштів у розмірі 190134,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 14).
Таке перерахування коштів з рахунку іншої особи на депозитний рахунок Позивача не лише не заборонене діючим законодавством, а і прямо дозволено діючими нормативними актами (ст. 1062 ЦК України, а також п. 10.12 Інструкції НБУ № 492 від 12.11.2003) та договором банківського вкладу, укладеним між публічним акціонерним товариством «Український професійний банк» та Позивачем 27.05.2015 р. (а.с. 13).
Ані договір між позивачем та ОСОБА_4, ані транзакція по переведенню коштів за цим договором не оспорюються Банком у судовому чи іншому порядку (не є оспорюваними).
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.
Отже, розглядаючи дану справу я виходжу з того, що договір позики між ОСОБА_4 та Позивачем, та дії з перерахування коштів з поточного на депозитний рахунок Позивача у ПАТ «Український професійний Банк» є правомірними.
Що стосується визнання Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» нікчемним депозитного договору зазначаю наступне.
Під час розгляду справи відповідач мотивував своє рішення про віднесення договору з Позивачем до категорії нікчемних тим, що цей договір збільшує витрати, пов'язані з виведенням банку з ринку.
Проте, по-перше, договір, за яким перераховано кошти на рахунок позивача у Банку ніяк не може вважатись таким, що збільшує витрати, пов'язані з виведенням банку з ринку. За такою логікою Уповноваженої особи Фонду, взагалі усі депозитні договори збільшують ці витрати.
А головне те, що така підстава нікчемності договору, як збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з'явилася у законі лише 16.07.2015 року, в той час, як договір між позивачем та банком був укладений на два місяці раніше. За загальними правилами (зокрема, ст. 215 ЦК України), правочин може бути визнаний недійсним (нікчемним) лише у випадку недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог закону. На момент вчинення правочину в законі не існувало вимог, порушення яких покладене Уповноваженою особою Фонду в обґрунтування його нікчемності.
Крім цього, на момент укладення договору Банк ще не був віднесений до категорії неплатоспроможних.
Постанова Правління Національного банку України № 348 «Про віднесення ПАТ «УПБ» до категорії неплатоспроможних» було прийнята 28.05.2015.

З цієї дати у всіх правовідносинах Банк представляє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів.

В апеляційній скарзі відповідач стверджує, що позивач при укладенні депозитного договору діяла в інтересах ОСОБА_4, та що позивач планував передати останній суму, отриману від Фонду гарантування (а.с. 72). Ці твердження виглядають як домисли та взагалі не підтверджуються матеріалами справи.

З огляду на викладене, вважаю, що немає підстав, передбачених ч. 3 ст. 38 Закону 4452-VI, для віднесення правочину між позивачем і Банком до нікчемних, тому не згоден з рішенням про відмову у задоволенні позову.

Суддя А.Б. Парінов