Справа № 210/747/17(2-а/210/62/17)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 червня 2017 рокусправа № 210/747/17(2-а/210/62/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Чабаненко С.В. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Виконавчого комітету Криворізької міської ради на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 травня 2017 року у справі № 210/747/17(2-а/210/62/17) за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» до Виконавчого комітету Криворізької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» звернулось до суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Криворізької міської ради №33101850 від 22.12.2016 року про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень та зобовязати провести реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 травня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись із рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нове рішення, відмовивши у задоволенні позову. Апелянт вказує на те, що адресою нерухомого майна (земельної ділянки), яка зазначена у документах, поданих позивачем для реєстрації, не відповідає словникам Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Тобто, подані позивачем документи не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, зокрема, у заяві про реєстрацію прав було вказано адресу, відмінну від зазначеної у документах, долучених до такої заяви.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу позивач просив залишити оскаржену постанову суду першої інстанції без змін, як законну та обґрунтовану, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заперечила проти задоволення апеляційної скарги. Представники відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Здійснюючи перевірку законності та обґрунтованості оскарженого рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та предявлених позовних вимог, колегія суддів керується приписами статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права дійшла висновку про відсутність підстав для його скасування.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, 16.12.2016 року ПАТ «Укртелеком» звернулося до виконавчого комітету Криворізької міської ради із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо державної реєстрації права власності, форма власності: приватна на нежитлову будівлю, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Макаренка, будинок 2. Державним реєстратором прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Криворізької міської ради ОСОБА_4 22 грудня 2016 року прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №33101850 з підстави виявлених суперечностей у назві вулиці, оскільки заяву подано на житлову будівлю розташовану по вулиці Макаренка, проте відповідно до переліку нерухомого майна, переданого у статутний фонд позивача, майно розташовано по вулиці Макаренко.

Не погодившись з даним рішенням позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач, як заявник, виконав всі передбаченні чинним законодавством вимоги при поданні заяви про реєстрацію права власності на нерухоме майно та надав всі необхідні документи. Водночас, у відповідача не існувало підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 02.11.2016 року, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про обєкти та субєктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

У пункті 5 частин 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

При прийняті спірного рішення відповідач вказує на наявність суперечностей між заявленою адресою у заяві та поданими документами, а саме - у заяві про державну реєстрацію прав на нежитлову будівлю позивачем вказано вулицю Макаренка, проте як у наданих до заяви документах: переліку нерухомого майна, переданого у статутний фонд ВАТ «Укртелеком» та акту приймання-передачі нерухомого майна, переданого до статутного фонду від 09.08.2014 року, адресою будівлі, що передається до статутного фонду ВАТ «Укртелеком» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укртелеком») є вулиця Макаренко.

Так, 27.12.1999 року відповідно до наказу Державного комітету звязку та інформатизації України № 155 «Про створення ВАТ «Укртелеком» та затвердження його статуту» створено Відкрите акціонерне товариство (ВАТ) «Укртелеком» на базі цілісного майнового комплексу Українського державного підприємства електрозвязку «Укртелеком» та затверджено Статут ВАТ «Укртелеком». 09.08.2004 року відповідно до наказу Державного комітету звязку та інформатизації України № 183 «Про передачу нерухомого майна ВАТ «Укртелеком» (Дніпропетровська філія)», Додатку № 1 до наказу № 183 від 09.08.2004 року «Перелік нерухомого майна, переданого у статутний фонд відкритому акціонерному товариству «Укртелеком», Додатку № 2 до наказу Держкомзвязку України від 09.08.2004 року № 183 «ОСОБА_3 приймання-передавання нерухомого майна до статутного фонду відкритого акціонерного товариства», на виконання наказу Держкомзвязку України від 27.12.1999 року № 155 та статті 12 Закону України «Про господарські товариства» передано нерухоме майно, що знаходилось на балансі УДПЕЗ «Укртелеком» по Дніпропетровській дирекції станом на 01.07.1999 року у власність ВАТ «Укртелеком» за різними адресами у м. Дніпропетровську та Дніпропетровській області, зокрема будівлю АТС-215 (А-1-АТС-215) за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Макаренко, 2, за інвентарним номером 130202014. Відповідно до Витягу № 33754068 від 07.04.2012 реєстратором та начальником Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» підтверджено рішення про державну реєстрацію права власності від 25.10.2004 року на нежитлову будівлю, будівля АТС-215 літ. А-1 за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Макаренка, будинок 2, форма власності (приватна) за Публічним акціонерним товариством «Укртелеком». Згідно примітки: на підставі виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (серія ААБ № 261518) від 17.06.2011 Відкрите акціонерне товариство «Укртелеком» змінено назву на Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» (а.с.8-21).

Отже, при поданні заяви про державну реєстрацію прав позивачем вказано вірну назву вулиці: вулиця Макаренка. Зазначення назви саме вулиці Макаренка, вказує і відповідач у спірному рішенні.

Таким чином, державний реєстратор не мав обґрунтованих підстав для відмови у здійсненні реєстраційних дій, оскільки заявлені до реєстрації права обєктивно не мають суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема в частині зазначення адреси обєкта, тобто якщо у відповідача на підставі наданих позивачем документів обєктивно не могло виникнути сумнівів щодо ідентифікації нерухомого майна, то відмова державного реєстратора у такій реєстрації є необґрунтованою.

Апелянт вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що полягають у застосуванні положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, що діяла станом на 10.11.2015 року та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року №703, який втратив чинність 12.02.2014 року.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що судом першої інстанції дійсно застосована постанова Кабінету Міністрів України № 703 від 22.06.2011 року, яка втратила чинність 12.02.2014 року. Проте, посилання судом першої інстанції на вказану постанову Кабінету Міністрів України, як на підзаконний нормативно-правовий, яким затверджені Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, не впливають на правильність висновків, викладених в оскарженій постанові, оскільки на час виникнення спірних правовідносин ( грудень 2016 року) діяла постанова Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 року, якою також затверджені Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Порядок надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Порядок доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 200 цього ж Кодексу передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З урахуванням того, що доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскарженій постанові, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Криворізької міської ради - залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 травня 2017 року у справі № 210/747/17(2-а/210/62/17) - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: Т.С. Прокопчук