Справа № 334/233/17
Суддя: Добрєв М. В.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 01.06.2017
Справа № 334/233/17
Провадження № 2-а/334/214/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запорожжя у складі:

головуючого судді Добрєва М.В.,

при секретарі Матвієнко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком у відповідності до ст.. 26, ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2013, 2014, 2015 роки; зобовязати ОСОБА_2 обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя призначити позивачу пенсію за віком з 27 грудня 2016 року відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком (2013-2015 рр.) та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Позивач посилається на те, що він з 26 квітня 2006 року перебуває на обліку в Правобережному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя та отримує пенсію зі зниженням пенсійного віку, призначену на пільгових умовах, по Списку № 2 у відповідності до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Після призначення пенсії позивач продовжував працювати.

З 26 квітня 2011 року позивач набув право на пенсію за віком на загальних підставах у відповідності до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і 27 грудня 2016 року звернувся до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя з заявою про призначення пенсії за віком у відповідності до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за три попередніх роки, що передують зверненню з заявою про призначення пенсії.

ОСОБА_2 обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя листом від 03 січня 2017 року № 382/С-1 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком на загальних підставах, оскільки, з 26.04.2006 року йому вже призначено пенсію за віком за Списком № 2, законних підстав для призначення, нарахування та виплати їй пенсії відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням ч.2 ст.40 Закону України «Пре загальнообовязкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки Україні за останні три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком та надання попереднього розрахунку пенсії, про що позивач зазначає у своєму зверненні, немає.

Позивач вважає дії відповідача неправомірними, посилаючись на те, що він просить вперше призначити йому пенсію відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вимог ст. 40 Закону, а відповідач відмовляється призначати йому пенсію, залишаючи показник середньої заробітної плати в галузях економіки України за 2007 рік. Позивач вважає, що відповідачем ототожнені поняття: перехід та переведення, вид пенсії по закону № 1058 та різні інші види пенсії за іншими законами. Різниця ж в зазначених поняттях полягає у тому, що при переведенні з одного виду пенсії на інший застосовується показник заробітної плати, з якого обраховувалась пенсія при призначенні її вперше, а при призначенні пенсії використовується показник середньої заробітної плати за три роки перед призначенням пенсії.

У судовому засідання сторони не зявилися, надали до суду заяви, у яких просять розглянути справу за їх відсутністю. Від відповідача до суду надійшло заперечення, у якому він просить відмовити позивачу у задоволенні позову.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вислухавши сторони, дійшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у звязку із наступним.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Позивач, з 26.04.2006 року перебуває на обліку в Правобережному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя та отримує пенсію зі зниженням пенсійного віку, призначену на пільгових умовах, по Списку № 2 п. «б» ст. 13 у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення». Після призначення пенсії позивач продовжував працювати.

З 26 квітня 2011 року позивач набув право на пенсію за віком на загальних підставах у відповідності до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і 27 грудня 2016 року звернувся до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя з заявою про призначення пенсії за віком у відповідності до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за три попередні роки, що передують зверненню з заявою про призначення пенсії.

Відповідно розрахунку Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, позивачу було відмовлено в призначенні пенсії, та повідомлено, що показник середньої заробітної плати по Україні береться за 2007 рік, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 р. №327.

Так, згідно із ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачу була призначена пільгова пенсія зі зниженням пенсійного віку у відповідності до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В свою чергу, позивач 27 грудня 2016 року звернувся до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя з заявою про призначення їй пенсії за віком у відповідності до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за три попередніх роки, що передують зверненню з заявою про призначення пенсії.

У зв'язку із переходом на пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та поданої заяви, до розрахунку пенсії позивача взято середню заробітну плату за 2007 рік.

Згідно статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», особі, яка має одночасне право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

У разі, якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне страхування» та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором.

При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок Державного бюджету.

Проте, на момент призначення позивачу пенсії зі зниженням пенсійного віку призначену на пільгових умовах, по Списку № 2, позивач не мав права на жодний інший вид пенсійного забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі-Закон № 1058) за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Законом № 1058 не регулюються порядок призначення, розміру та виплати пенсій зі зниженням пенсійного віку на пільгових умовах по Списку № 2.

Станом на день звернення з заявою про призначення пенсії за віком позивач повністю відповідав вимогам, встановленим ст. 26 Закону № 1058.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 45 Закону № 1058 при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати(доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Посилання відповідача на вказану норму суд до уваги не приймає, оскільки, застосування показника середньої заробітної плати за 2007 рік суперечить вказаній нормі, так як в ній йдеться про переведення з одного виду на інший вид, у разі застосування показника середньої заробітної плати при нарахуванні попередньої пенсії. Іншими словами вказана норма застосовується до тих видів пенсій, які регулюються саме Законом № 1058.

Судом встановлено, що при призначенні пенсії позивачу зі зниженням пенсійного віку по Списку № 2, показник середньої заробітної плати по галузях економіки не застосовувався.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що реалізація права позивача на пенсію на підставі Закону № 1058 проводиться вперше.

Подібна правова позиція була також висловлена Вищим Адміністративним судом України в ухвалах від 26 травня 2015 року № К/800/2756/14, від 03 червня 2015 року № К/800/15619/15 та Верховним Судом України у постанові від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14, яка, відповідно до приписів статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковою для всіх судів України.

Крім того, після отримання права на пенсію зі зниженням пенсійного віку, призначену на пільгових умовах, по Списку № 2, позивач продовжував працювати та сплачувати у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Таким чином, при призначенні позивачеві пенсії за віком на загальних підставах у відповідності до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», позивачу має бути розраховано пенсію з урахуванням вимог ч. 2 ст. 40 даного Закону, із застосуванням показника середньої зарплати з якої сплачено страхові внески в Україні, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2013-2015 роки).

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З огляду на зміст та обсяг заявлених вимог, які стосуються зобовязання відповідача здійснити призначення пенсії за віком, то таке призначення має бути здійснене з 27 грудня 2016 року, оскільки позивач подав заяву про призначення пенсії за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» саме 27 грудня 2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до квитанції, яка міститься в матеріалах справи, позивачем сплачено 640, 20 грн. судового збору на рахунок Державного бюджету України в особі Управління ДКСУ в Дніпровському районі міста Запоріжжя Запорізької області. Тож, ця сума підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.26, .40, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 159-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчення дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови в призначення ОСОБА_3 пенсії за віком у відповідності до ст.. 26, ч. 2 ст. 40 Закону України «про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по України за 2013, 2014, 2015 роки.

Зобовязати ОСОБА_2 обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя призначити ОСОБА_3 пенсію за віком з 27 грудня 2016 року відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2013-2015 рр.) та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на користь ОСОБА_3, суму судових витрат, а саме: судовий збір у розмірі 640,20 грн.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду.

Суддя: Добрєв М. В.