Справа № 824/59/17-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/59/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Левицький В. К.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

20 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Матохнюка Д.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Термекс" на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Термекс" до Головного управління Державної фіскальної служби України у Чернівецькій області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю "Термекс" звернулося до Чернівецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Чернівецькій області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до Чернівецького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти доводів апеляційної скарги, у звязку з чим просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю "Термекс" (58003, Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Головна, 246, ) зареєстроване як юридична особа 08.10.2003 та взяте на облік як платник податків 30.10.2003.

На підставі направлень від 29.08.2016 № 487, № 488, № 489, № 490, № 491, № 491, № 492, наказів від 18.08.2016 № 293 «Про проведення документальної планової перевірки» та від 08.09.2016 № 327 «Про продовження строків проведення документальної планової виїзної перевірки», згідно з п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 77.1, п. 77.4 ст. 77, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України та відповідно до плану-графіку проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання, посадовими особами відповідача проведено документальну виїзну планову перевірку ТзОВ «Термекс» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 30.06.2016.

За результатами перевірки 23.09.2016 посадовими особами відповідача складено акт перевірки № 33/24-13-14-02/32652485 (т.1 а. с. 17-64, 200-207).

Згідно з висновками акту перевірки відповідачем встановлено порушення позивачем п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, п. 5, п. 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290, п. 5, п. 7, п. 9, п. 17, п. 20 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку № 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318, в результаті чого встановлено заниження від'ємного значення об'єкта оподаткування (рядок 04 Декларації) всього в сумі 1167133,0 грн., в тому числі за півріччя 2016 року на 1167133,0 грн.; п. 44.1 ст. 44, п. 192.1 ст. 192, п. 198.3, п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість всього на суму 87674,00 грн., в тому числі за січень 2016 року в сумі 7957,00 грн., за березень 2016 року в сумі 79661,00 грн., за травень 2016 року в сумі 56,00 грн.; п. 51.1 ст. 51, п.п. «б» 176.2 п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, зокрема, ТОВ «Термекс» не включено підприємством в повному обсязі виплачені суми доходів фізичним особам-підприємцям та фізичним особам при нарахуванні та виплаті доходів від надання рухомого та нерухомого майна в оренду в поданих податкових розрахунках сум доходів, нарахованих (сплачених) на користь платників податку і сум утриманого з них податку за І квартал 2015 року - II квартал 2016 року; п. 103.9 ст. 103 Податкового кодексу України, а саме: не надано звіт про виплачені доходи нерезидентам за І півріччя 2016 року, при наявності таких виплат ТзОВ «Карго 911», ПП ОСОБА_4 Республіки Білорусь в сумі 1100,0 дол. США та 1000,0 дол. США відповідно; п. 2.11, п. 2.12, п. 3.1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 року за № 40/10320, а саме: порушення встановлених строків використання готівкових коштів та повернення невитраченого залишку готівки отриманих з каси підприємства на загальну суму 11990,11 грн.; видача готівкових коштів під звіт або на відрядження без повного звітування у встановленому порядку за раніше отримані під звіт суми на загальну суму 5791,98 грн.; проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів належно оформлених, згідно із законодавством України, платіжних документів (товарного або касового чека, квитанції до прибуткового ордера, іншого письмового документа), який був би підтвердним документом про витрачені кошти (підтверджував сплату покупцем готівкових коштів при проведенні розрахункової операції) на загальну суму 2084,79 грн.; порушення встановлених строків подання звіту про використання коштів та повернення невитрачених готівкових коштів одержаних з поточного рахунку із застосуванням корпоративного спеціального платіжного засобу на загальну суму 4870,00 грн.; п.п. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України, в результаті чого не подано звіт про контрольовані операції за 2015 рік до 01.05.2016.

Не погодившись з висновками, викладеними в акті перевірки, позивач подав заперечення до акту (т. 1, а. с. 72-74).

За результатами розгляду заперечення на акт перевірки, 07.10.2016 відповідачем надано позивачу відповідь, в якій вказано, що наведені заперечення не спростовують порушення встановлені за результатами перевірки, а отже висновки акту перевірки є обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства (т.1, а. с. 75-82).

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, 10.10.2016 відповідачем винесені наступні податкові повідомлення - рішення:

- № НОМЕР_1, яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1167133,00 грн. (т. 1, а. с. 4);

- № НОМЕР_2, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 131511, 00 грн., в тому числі 876740,00 грн. за основним платежем та 43837,00 грн. за штрафними санкціями (т. 1, а. с. 15);

- № НОМЕР_3, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 365400,00 грн. (т. 1, а. с. 16).

Не погодившись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, 20.10.2016 позивач оскаржив їх в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України (т.1, а. с. 83-87).

Згідно з рішенням про результати розгляду скарги від 21.12.2016 №27565/6/99-99-11-01-01-25, Державною фіскальною службою України скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 10.10.2016 № НОМЕР_1 в частині завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток по операціях за період 2015 року, перше півріччя 2016 року, щодо яких підтверджено здійснення оплати скаржником по послугах оренди від фізичних осіб і не встановлено наявність дебіторської заборгованості за 2015 рік, перше півріччя 2016 року. При цьому, залишено без змін рішення в іншій частині та податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 10.10.2016 № НОМЕР_2, № НОМЕР_3 (т.1, а. с. 88-93).

За наслідками розгляду скарги позивача, Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 12.01.2017 (на заміну податкового повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 10.10.2017), яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 1005991,00 грн. (т. 1, а. с. 13).

Не погодившись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся з позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що порушення, встановлені документальною виїзною плановою перевіркою ТзОВ «Термекс» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 30.06.2016, які стали підставою для прийняття відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи по суті заявлених позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Статтями 67 та 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755- IV (далі - ПК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 39.2 ст. 39 ПК України визначено поняття, порядок здійснення та умови контрольованих операцій.

Згідно з п.п. 39.2.1.2 п. 39.2 ст. 39 ПК України для цілей нарахування податку на прибуток підприємств контрольованими є господарські операції, що впливають на об'єкт оподаткування платника податків, однією із сторін яких є нерезидент, зареєстрований у державі (на території), що включена до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Операції з контрагентом, зареєстрованим у державі (на території), включеній до зазначеного переліку, визнаються контрольованими з дати включення держави (території) до такого переліку.

Відповідно до п.п. 39.2.1.4 п. 39.2 ст. 39 ПК України господарською операцією для цілей трансфертного ціноутворення є всі види операцій, договорів або домовленостей, документально підтверджених або непідтверджених, що можуть впливати на об'єкт оподаткування податком на прибуток підприємств платника податків, зокрема, але не виключно: операції з товарами, такими як сировина, готова продукція тощо; операції з надання послуг; операції з нематеріальними активами, такими як роялті, ліцензії, плата за використання патентів, товарних знаків, ноу-хау тощо, а також з будь-якими іншими об'єктами інтелектуальної власності; фінансові операції, включаючи лізинг, участь в інвестиціях, кредитах, комісії за гарантію тощо; операції з купівлі чи продажу корпоративних прав, акцій або інших інвестицій, купівлі чи продажу довгострокових матеріальних і нематеріальних активів.

Згідно з п.п. 39.2.1.7 п. 39.2 ст. 39 ПК України господарські операції, передбачені підпунктами 39.2.1.1 - 39.2.1.3 і 39.2.1.5 підпункту 39.2.1 цього пункту, визнаються контрольованими, якщо одночасно виконуються такі умови: річний дохід платника податків від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 50 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік; обсяг таких господарських операцій платника податків з кожним контрагентом, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 5 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік.

Підпунктом 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 ПК України визначено, що платники податків, обсяг контрольованих операцій яких з одним контрагентом перевищує 5 млн гривень (без урахування податку на додану вартість), зобов'язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, до 1 травня року, що настає за звітним, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Форма звіту про контрольовані операції встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з п. п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, зокрема, згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Пунктом 120.3 ст. 120 ПК України встановлено, що неподання платником податків звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення або невключення до такого звіту інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції відповідно до вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу тягне за собою накладення штрафу у розмірі: 300 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, - у разі неподання (несвоєчасного подання) звіту про контрольовані операції; 1 відсоток суми контрольованих операцій, незадекларованих у поданому звіті про контрольовані операції, але не більше 300 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за всі незадекларовані контрольовані операції; 3 відсотки суми контрольованих операцій, щодо яких не була подана документація, визначена підпунктом 39.4.6 пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу, але не більше 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за всі контрольовані операції, здійснені у відповідному звітному році.

Сплата таких фінансових санкцій (штрафів) не звільняє платника податку від обов'язку подання звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення.

Відповідно до п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України об'єктом оподаткування податку на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток) визначається у Звіті про фінансові результати (Звіті про сукупний дохід), який позначається як форма №2. Актуальна форма цього звіту для великих підприємств затверджена Національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 р. № 73, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.02.2013 за № 336/22868 (далі - Положення бухгалтерського обліку).

Так, згідно пункту 3 розділу 1 "Загальні положення" Положення бухгалтерського обліку, звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) - звіт про доходи, витрати, фінансові результати та сукупний дохід.

У звіті про фінансові результати розкривається інформація про доходи, витрати, прибутки і збитки, інший сукупний дохід та сукупний дохід підприємства за звітний період (пункт 8 розділу 2 "Склад та елементи фінансової звітності" Положення бухгалтерського обліку).

Відповідно до п. 5 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за № 860/4153, дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов'язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена. Критерії визнання доходу, наведені в цьому Положенні (стандарті), застосовуються окремо до кожної операції. Проте ці критерії потрібно застосовувати до окремих елементів однієї операції або до двох чи більше операцій разом, якщо це випливає із суті такої господарської операції (операцій).

Згідно з пунктом 7 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 "Дохід" визнані доходи класифікуються в бухгалтерському обліку за такими групами: дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); інші операційні доходи; фінансові доходи; інші доходи.

З матеріалів справи встановлено, що протягом періоду, який перевірявся відповідачем, позивач здійснював господарські операції (імпорт) з нерезидентом компанії «Gallaway International FZC» (Об'єднані Арабські Емірати) на загальну суму 21 579 938,53 грн.

01.10.2010 між ТОВ «Термекс» (комітент) та ТОВ «Термекс Логістік» (комісіонер) () укладено договір комісії № 1, відповідно до якого останньому доручено за винагороду від свого імені за рахунок та на користь позивача здійснювати операції з купівлі товару: електроводонагрівачів накопичувального та проточного типів, електроконвекторів, запчастин до них.

Згідно з договором комісії комісіонер зобов'язаний щомісячно надавати комітенту звіт про виконане доручення та документи, що підтверджують витрати, які виникали у комісіонера під час придбання товару для комітента.

На виконання умов договору комісії № 1 ТОВ «Термекс Логістік» уклало від свого імені імпортний контракт №UAE/UKR-005 від 11.10.2010 з компанією Об'єднаних Арабських Еміратів «Gallaway International FZC». Предметом даного контракту є продаж електричних водогнагрівачів марки GARANTEM, АТТ, THERMEX, запчастин та комплектуючих до них.

05.01.2011 до договору комісії № 1 від 01.20.2010 внесено зміни, відповідно до яких комітент зобов'язаний оплачувати придбаний товар безпосередньо продавцеві товару (нерезиденту), оплачувати ПДВ самостійно, в т.ч. при ввезенні товару на митну територію України, або за угодою сторін доручати сплату ПДВ комісіонерові з наступною його компенсацією.

Згідно зі змінами ТОВ «Термекс» оплачувало придбаний товар безпосередньо продавцеві товару (нерезиденту) та обліковувало розрахунки за товар з нерезидентом на рахунку 632 «Розрахунки з іноземними постачальниками».

Матеріалами справи підтверджено, а саме: вантажно-митними деклараціями, що за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 на виконання контракту № UAE/UKR-005 від 11.10.2010 від нерезидента товару надійшли (пристрої електричні водогрійні акумулювальні, побутові для водопостачання гарячою водою торгівельної марки «THERMEX», торгівельної марки «GARANTERM», виробники продукції: Ferroli Heating Equipment (China) Co. LTD, Shanghai D&D International Trading CO., LTD - код товару НОМЕР_4 та запасні частини) на загальну суму 966694,29 дол. США або 21579 438,52 грн., з них: в період з 01.01.2015 по 30.04.2015 на суму 21579438,52 грн. (без урахування податку на додану вартість).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 1042-р затверджено перелік держав (територій), у яких ставки податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижчі, ніж в Україні, який діяв до 13.05.2015.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 № 449-р затверджено перелік держав (територій), які відповідають критеріям, установленим п. п. 39.2.1.2 п. 39.2 ст. 39 ПК України, який діяв до 15.09.2015.

В свою чергу, з 16.09.2015 по 31.12.2015 діяло розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 977-р, яким затверджено перелік держав (територій), які відповідають критеріям, установленим п. п. 39.2.1.2 п. 39.2 ст. 39 ПК України.

Так, фірма «Gallaway International FZC» зареєстрована в Об'єднаних Арабських Еміратах та у період, що підлягав перевірці, входила до переліку держав, затверджених розпорядженнями Кабінету Міністрів України, у яких ставки податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсотків пунктів нижчі, ніж в Україні.

В акті перевірки зафіксовано, що загальний обсяг господарських операцій платника податків (позивача) з фірмою «Gallaway International FZC», проведених у 2015 звітному році, складає 21579438,52 грн., що перевищує 5 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків), які, в свою чергу, визнаються контрольованими операціями відповідно до абз.3 п.п. 39.2.1.7 п. 39.2 ст. 39 ПК України.

Колегія суддів зазначає, що річний дохід позивача від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку (за вирахуванням непрямих податків) за 2015 звітний рік складає 50 870 446 грн., що перевищує 50 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих додатків) за відповідний податковий (звітний) рік та відповідає критерію визнання операцій контрольованими, визначеними в абз.2 п.п. 39.2.1.7 п. 39.2 ст. 39 ПК України.

Таким чином, вказані вище господарські операції, здійснені ТОВ «Термекс» з фірмою «Gallaway International FZC», визнаються контрольованими згідно з підпунктами 39.2.1.2, 39.2.1.4, 39.2.1.7 п. 39.2 ст. 39 ПК України.

З матеріалів справи встановлено, що ТОВ „Термекс" не подано до ДФС України звіт про контрольовані операції за 2015 рік.

З урахуванням наведеного, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що висновки відповідача про порушення позивачем п.п. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 ПК України підтверджуються матеріалами справи, отже штраф в сумі 365400,00 грн. (300х1218,00 грн.) накладено правомірно відповідно до п. п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України та в порядку, визначеному п. 120.3 ст. 120 ПК України.

Таким чином, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги в частині визнання протиправним податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 10.10.2016 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 365400,00 грн., оскільки таке є правомірним та не підлягає скасуванню.

Крім того, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про відсутність обов'язку подання звіту про контрольовані операції за 2015 рік з контрагентом Gallaway International FZC (ОАЕ), у зв'язку із виключенням Об'єднаних Арабських Еміратів з переліку держав (територій), у яких ставки податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижчі, ніж в Україні з 16.09.2015, оскільки на час здійснення господарських операцій із зазначеним контрагентом в період з 01.01.15 по 15.09.15, з урахуванням вимог п.п. 39.2.17 п. 39.2 ст. 39 ПК України, платник податків зобов'язаний подати звіт про контрольовані операції, в якому зазначити інформацію щодо цих операцій згідно з Порядком складання звіту про контрольовані операції, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.01.2016 р. № 8.

Крім того, з матеріалів справи встановлено, що за 2015 рік ТОВ «Термекс» отримало дохід від операційної курсової різниці в розмірі 1587013,35 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що по бухгалтерському обліку по субрахунку 714 «Дохід від операційної курсової різниці» суму у розмірі 1587013,35 грн. віднесено на витратний субрахунок 945 «Витрати від операційної курсової різниці» з від'ємним значенням: ДТ 945 КТ 714 (- 1587013,35 грн.).

При цьому, відповідно до вимог Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 № 291, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21.12.1999 за № 893/4186, на рахунку 71 "Інший операційний дохід" ведеться узагальнення інформації про інші доходи від операційної діяльності підприємства у звітному періоді, крім доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг).

За кредитом рахунку 71 "Інший операційний дохід" відображається збільшення (одержання) доходу, за дебетом - суми непрямих податків (податку на додану вартість, акцизного податку та інших зборів (обов'язкових платежів)) та списання в порядку закриття на рахунок 79 "Фінансові результати".

Рахунок 71 "Інший операційний дохід" має субрахунки, серед яких, 714 "Дохід від операційної курсової різниці".

Згідно з актом перевірки встановлено, що ТОВ «Термекс» на виконання вимог Інструкції, дохід від операційної курсової різниці в сумі 1 587013,35 грн. повинно було списати в порядку закриття на рахунок 79 "Фінансові результати".

Проте, позивачем зазначені вимоги Інструкції не виконані, внаслідок чого занижено доходи від усіх видів діяльності та занижено інші операційні витрати на суму 1587013,35 грн.

Як встановлено з матеріалів справи, на письмовий запит Головного управління ДФС у Чернівецькій області позивачем надано копії головної книги за період з 01.01.2015 по 30.06.2016, згідно з якою дохід від операційної курсової різниці при здійсненні операцій з іноземною валютою за 2015 рік складає 1 587 013,35 грн., а саме:

Дт714 «Дохід від операційної курсової різниці» Кт314 «Інші рахунки в банку в іноземній валюті» в сумі 485195,4 грн. в т.ч. за січень 2015 року 386 921,59 грн., за лютий 2015 року 98273,81 грн.;

Дт714 «Дохід від операційної курсової різниці» Кт333 «Грошові кошти в дорозі в національній валюті» в сумі 113423,37 грн. в т.ч. за травень 2015 року 66337,01 грн., за червень 2015 року 24735,31 грн., за липень 2015 року 984,77 грн., за вересень 2015 року 7236,12 грн., за листопад 2015 року 6820,04 грн., за грудень 2015 року 7310,12 грн.;

Дт714 «Дохід від операційної курсової різниці» Кт334 «Грошові кошти в дорозі в іноземній валюті» в сумі 625180,99 грн. в т.ч. за січень 2015 року 12872,67 грн., за лютий 2015 року 245392,57 грн., за березень 2015 року 86624,61 грн., за квітень 2015 року 4375,39 грн., за травень 2015 року 10605,0 грн., за червень 2015 року 31295,20 грн., за липень 2015 року 15767,35 грн., за серпень 2015 року 1894,56 грн., за вересень 2015 року 47812,91 грн., за жовтень 2015 року 71247,15 грн., за листопад 2015 року 39960,35 грн., за грудень 2015 року 57333,23 грн.

Дт714 «Дохід від операційної курсової різниці» Кт632 «Розрахунки з іноземними постачальниками» в сумі 363213,59 грн. в т. ч. за грудень 2015 року 363213,59 грн.

За півріччя 2016 року ТОВ „Термекс" отримувало аналогічні доходи від операційної курсової різниці в розмірі 521174,65 грн. По бухгалтерському обліку операційні курсові різниці за півріччя 2016 року відображено записами:

Дт714 «Дохід від операційної курсової різниці» Кт314 «Інші рахунки в банку в іноземній валюті» на суму 232636,56 грн.;

Дт714 «Дохід від операційної курсової різниці» Кт333 «Грошові кошти в дорозі в національній валюті» на суму 21835,32 грн.;

Дт714 «Дохід від операційної курсової різниці» Кт334 «Грошові кошти в дорозі в іноземній валюті» на суму 75632,6 грн.;

Дт714 «Дохід від операційної курсової різниці» Кт632 «Розрахунки з іноземними постачальниками» на суму 191070,17 грн.;

Дт791 «Результати операційної діяльності» Кт714 «Дохід від операційної курсової різниці» на суму 521174,65 грн.

За результатами проведеної посадовими особами податкового органу перевірки встановлено, що ТОВ „Термекс" правильно відображено в бухгалтерському обліку дохід від операційної курсової різниці при здійсненні операцій з іноземною валютою за півріччя 2016 року, віднесено на фінансовий результат підприємства та відображено у складі доходів від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначених за правилами бухгалтерського обліку.

Водночас, згідно з п. 8 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 21 «Вплив змін валютних курсів», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 10.08.2000 № 193, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.08.2000 за № 515/4736, визначення курсових різниць за монетарними статтями в іноземній валюті проводиться на дату балансу, а також на дату здійснення господарської операції в її межах або за всією статтею (відповідно до облікової політики). Для визначення курсових різниць на дату балансу застосовується валютний курс на кінець дня дати балансу. При визначенні курсових різниць на дату здійснення господарської операції застосовується валютний курс на початок дня дати здійснення операції. Підприємство може здійснити перерахунок залишків на кінець дня за монетарними статтями в іноземній валюті, за якими протягом дня здійснювались господарські операції із застосуванням валютного курсу, встановленого на кінець цього дня.

Курсові різниці від перерахунку грошових коштів в іноземній валюті та інших монетарних статей про операційну діяльність відображаються у складі інших операційних доходів (витрат).

З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що допущені позивачем порушення вплинули на правильність визначення річного доходу від будь-якої діяльності, що впливає на визначення господарських операцій, які згідно з п.п. 39.2.1.7 п. 39.2 ст. 39 ПК України підпадають під визначення контрольованих.

Відповідно до Методичних рекомендацій щодо заповнення форм фінансової звітності, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 433 від 28.03.2013, дохід від операційних курсових різниць відображається у статті «Інші операційні доходи» (рядок 2120 Звіту про фінансові результати), а дохід від неопераційних курсових різниць відображається у статті «Інші доходи» (рядок 2240 Звіту про фінансові результати).

Так, дохід від операційної та неопераційної курсової різниці враховується для обчислення річного доходу платника податків від будь-якої діяльності для цілей трансфертного ціноутворення.

З матеріалів справи встановлено, що в податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2015 рік, дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку (рядок 01) задекларовано у розмірі 49283433,00 грн. Фактично доходи підприємства за 2015 рік, з урахуванням зазначених порушень складають 50870446,00 грн.

На підставі викладеного вище, оцінивши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що під час проведення перевірки відповідач дійшов правильного висновку щодо порушення ТОВ «Термекс» п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, п. 5, п. 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку № 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 р. №290, в результаті чого занижено дохід (за вирахуванням непрямих методів), визначений за правилами бухгалтерського обліку (рядок 01 Декларації за 2015 рік в сумі 1587013,00 грн.).

Оцінивши доводи апеляційної скарги щодо відсутності порушень податкового законодавства з податку на додану вартість та податку на прибуток, зафіксованих в акті перевірки, на підставі висновків яких винесено податкові повідомлення - рішення № НОМЕР_5 від 12.01.2017 в частині збільшення податкових зобов'язань в сумі 200789,00 грн. та № НОМЕР_2 від 10.10.2016 в частині збільшення податкових зобов'язань в сумі 34477,63 грн. та штрафу 17238,81 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п. 185.1 ст. 185 ПК України об'єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст. 186 ПК України.

Відповідно до п. 192.1 ст. 192 ПК України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних: постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації; отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Розрахунки коригування, складені платником податку до податкових накладних, що не видаються отримувачу, що складені до 1 лютого 2015 року, а також складених під час отримання послуг від нерезидента, місцем постачання яких визначено митну територію України, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних таким платником податку.

Розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов'язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

З матеріалів справи встановлено, що ТОВ «Термекс» у період, за який відповідачем здійснювалась перевірка, проводило вирахування з доходів, у зв'язку з поверненням товарів (водонагрівачів) від покупців, в тому числі від кінцевих споживачів. Так, товариство проводило коригування обсягів постачання та податкових зобов'язань у зв'язку з поверненням товарів (водонагрівачів) в сторону зменшення, без підтверджуючих документів.

В бухгалтерському обліку такі господарські операції відображені записами по рахунках Дт704 Кт719.

Згідно з матеріалами перевірки посадовими особами відповідача встановлено, що протягом періоду з 01.01.2015 по 30.06.2016 покупцями ТОВ «Термекс» здійснено повернення товарів всього на суму 3396381,00 грн., в тому числі податок на додану вартість 566063,6 грн. (за 2015 рік 2774587,65 грн., в тому числі ПДВ 462 431,28 грн. та за півріччя 2016 року 621 794,17 грн., в т. ч. ПДВ 103632,36 грн.).

Проте, позивач не надав для перевірки документів на підтвердження фактичного повернення товарів від покупців та документи, на підставі яких здійснено вирахування з доходу всього на суму 99358,00 грн., в т. ч. за 2015 рік 92645,00 грн. та за півріччя 2016 року на суму 6713,00 грн.

З матеріалів справи встановлено, що для підтвердження фактичного повернення товарів від покупців ТОВ «Термекс» надало для перевірки наступні первинні документи: накладні на повернення товару від покупців, заявки, акти дефектації, акти зміни ціни, товарні чеки на продукцію ТОВ «Термекс».

Водночас, згідно з накладними, в яких покупцями зазначено «Кінцевий споживач», не надано жодного додаткового первинного документа, а саме: заявок, актів дефектації, товарних чеків на продукцію ТОВ «Термекс»; не надано підтверджуючих документів, а саме: накладних на повернення від покупців, заявок, актів дефектації, товарних чеків на продукцію ТОВ «Термекс»; та не надано видаткових накладних (повернення) по взаємовідносинах з ТОВ ЖБОТО "Компаньйон", ТОВ "Епіцентр К", ПАТ "Нова Лінія", якими підтверджувався факт повернення товару, з відображенням інформації про те, хто відвантажив, хто одержав повернений товар. Не надано товарно-транспортні накладні, які б підтверджували факт повернення товару на склади ТОВ «Термекс».

Таким чином, на час проведення перевірки позивачем не надано документів на підтвердження фактичного повернення товарів від покупців ТОВ «Термекс», у зв'язку з чим відсутня можливість встановити факт придбання повернутого товару у ТОВ «Термекс» та фактичного повернення на склади товариства.

З урахуванням наведеного, оцінивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про правомірність висновків відповідача про заниження позивачем доходу від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих методів), визначений за правилами бухгалтерського обліку (рядок 01 Декларації) всього на суму 99358,00 грн., в т.ч. за 2015 рік 92645,00 грн., та за півріччя 2016 року на суму 6713,00 грн., внаслідок порушення вимог п. 44.1, п.44.2 ст. 44 ПК України, ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Дослідивши матеріали справи та оцінивши доводи сторін про завищення позивачем витрат на збут всього в сумі 262573,00 грн., в т.ч. за 2015 рік в сумі 189536,00 грн., та за півріччя 2016 року в сумі 73037,00 грн., колегія суддів зазначає таке.

З матеріалів справи встановлено, що протягом періоду з 01.01.2015 по 30.06.2016 товариство користувалося автомобілями, орендованими у фізичних осіб (працівників підприємства), на підставі наступних договорів: № НАК076740 від 10.11.2014; № ВРС785919 від 07.06.2012; № ВРІ483661 від 27.05.2011; № ВРТ102530 від 03.07.2012; № ВРН526323 від 01.11.2011; № ВТЕ381790 від 13.06.2013; № НАА664589 від 27.06.2014; № НАІ 723902 від 01.04.2016; № НАІ416438 від 01.04.2016; № НАІ227599 від 07.04.2016; № НАІ227604 від 07.04.2016.

Розрахунки за отримані послуги оренди від фізичних осіб ТОВ «Термекс» обліковував на рахунку 685 «Розрахунки з іншими кредиторами».

Так, до складу витрат на збут віднесено орендну плату за користування автомобілями у розмірі за 2015 рік - 88105,00 грн. та за півріччя 2016 року - 73037,00 грн. (в т. ч. за І квартал 2016 року - 9611,00 грн.). В бухгалтерському обліку зазначені операції відображені записами по рахунках: Дт 93 Кт 685; Дт 685 Кт 311.

При цьому, як встановлено з матеріалів справи, ТОВ «Термекс» не надано для перевірки акти виконаних робіт (наданих послуг) за вищезазначеними послугами оренди автомобілів, а також інших первинних документів, які б підтверджували здійснення цих господарських операцій.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон №996-XIV) первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Статтею 3 Закону № 996-XIV передбачено, що фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірювач, базуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно зі ст. 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Відповідно до пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 № 168/704 (далі - Положення), під первинними документами розуміються документи, створені у письмовій або електронній формах, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Згідно з п. 2.2 Положення первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).

Пунктом 2.4 Положення визначено, що первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральній та /або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис особи, що брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 2.5 Положення документ повинен бути підписаний особисто та підпис може бути скріплений печаткою.

Колегія суддів зазначає, що первинний документ має такі обов'язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення. Господарськими операціями є ті операції, які призвели до зміни майнового стану платника податків, а метою їх придбання було їх подальше використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Згідно зі змістом листа Міністерства фінансів України від 30.05.2016 № 31-11410-09-10/15182 про розгляд питання щодо первинних документів при виконанні договору оренди, встановлено, що правовідносини щодо нарахування та сплати орендної плати регулюються договором про оренду з урахуванням норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України. Проте для підтвердження господарської операції з надання й отримання послуг з оренди майна протягом звітного періоду договору про оренду недостатньо, тому необхідне складання окремого первинного документа.

Для здійснення орендних платежів, як правило, складається ОСОБА_4 виконаних робіт (послуг), який є підставою для розрахунків, порядок котрих визначається договором про оренду, та підписується посадовими особами орендодавця та орендаря.

При цьому якщо умовами договору про оренду встановлено окремий первинний документ, який є підтвердженням для розрахунків із надання послуг (оренди майна), то складається первинний документ, визначений таким договором.

З урахуванням наведеного, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає, що у позивача відсутні необхідні первинні документи, які відображають зміст виконаних господарських операцій з оренди автомобілів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про порушення позивачем п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», в результаті чого товариством завищено витрати на збут в сумі 161142,00 грн., в т.ч. за 2015 рік в сумі 88105,00 грн. та за півріччя 2016 року в сумі 73037,00 грн. (в т. ч. за І квартал 2016 року - 9611,00 грн.).

Крім того, з матеріалів справи встановлено, що ТОВ «Термекс» орендувало у ТОВ «Еффект» (, м. Донецьк вул. Домобудівна, 10) офісне приміщення загальною площею 30 кв. м. за адресою: м. Донецьк, вул. Домобудівна, 10 на підставі договору оренди приміщень від 01.09.2009. Згідно з листом № 25-05/1 від 25.05.2015 договір оренди приміщень ТОВ «Термекс» розірвано з 01.07.2015. До складу витрат за 2015 рік віднесено суму оренди у розмірі 62433,00 грн., та до складу податкового кредиту - 12 486,00 грн.

Протягом 2015 року ТОВ «Термекс» отримувало послуги від ФОП ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_6, м. Луганськ) з перевезення водонагрівачів з м. Харкова до м. Луганська на суму 27489,40 грн.; від ФОП ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_7, м. Новогродовка, Донецької області) з перевезення з м. Донецька до м. Красноармійська на суму 10917,00 грн. До складу витрат по таких послугах перевезення включено 38 406,0 грн.

Послуги з технічного обслуговування від ТОВ «Восткомресурс» (, м.Донецьк) на суму 710,0 грн. До складу витрат віднесено вартість послуг у розмірі 592,00 грн. та до складу податкового кредиту включено 118,00 грн.

TOB «Термекс» обліковувало фінансово-господарські операції з контрагентами на бухгалтерському рахунку № 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Так, по вказаних вище операціях до складу витрат за 2015 рік віднесено 101431,00 грн. та до складу податкового кредиту 12604,00 грн. за відповідні податкові періоди 2015 року.

Дослідженими судом первинними документами встановлено, що у товарно-транспортних накладних, отриманих від ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 у період з січня по червень 2015 року не зазначено особи водіїв; в графі «пункт навантаження» вказано тільки місто, без зазначення конкретної адреси, в графі «пункт розвантаження» також вказано тільки місто, без зазначення конкретної адреси, не заповнені наступні графи: «кількість місць», «отримав водій-екпедитор», «маса брутто», «відпуск дозволив», «усього відпущено на загальну суму». В товарно-транспортних накладних не вказані також марки водонагрівачів, ціни за одиницю, загальної суми вантажу, а вказано тільки «водонагреватели» та кількість «шт.»

Колегія суддів зазначає, що для документування та бухгалтерського обліку господарських операцій з перевезення автомобільним транспортом обов'язковою є наявність товарно-транспортної накладної, яка підтверджує факт перевезення товару від постачальника до покупця, форма якої затверджена наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за № 128/2568.

Відповідно до абзацу 27 пункту 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Пунктом 11.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні також визначено, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Залежно від виду вантажу та його специфічних властивостей до основних документів додаються інші (ветеринарні, санітарні та якісні - сертифікати, свідоцтва, довідки, паспорти тощо), що визначається правилами перевезень зазначених вантажів.

Згідно з пунктом 11.4 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом і при необхідності печаткою (штампом).

З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що товарно-транспортні накладні на перевезення водонагрівачів заповнені без урахування вказаних вище вимог законодавства, отже встановлені під час проведення перевірки порушення податкового законодавства знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

На підставі викладеного вище, оцінивши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що порушення, встановлені документальною виїзною плановою перевіркою ТзОВ «Термекс» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 30.06.2016, які стали підставою для прийняття відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, підтверджується матеріалами справи, тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

З урахуванням наведеного, а також встановлених у справі обставин, доводи апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Термекс" не знайшли свого підтвердження.

У зв'язку з цим, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Термекс" залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року - без змін.

Постанова або ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбаченим цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу з дня складення постанови в повному обсязі.

Ухвала суду складена в повному обсязі 27 червня 2017 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_7 ОСОБА_8