Справа № 812/477/17
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 червня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/477/17

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Чиркіна С.М.,

за участю

секретаря судового засідання Моспанюк Є.С.,

та

представників сторін:

від позивача ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

від відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 812/477/17 за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кремінська харчосмакова фабрика» до Кремінської державної нотаріальної контори, про зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

29 березня 2017 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Кремінська харчосмакова фабрика» (далі - Позивач) до Кремінської державної нотаріальної контори (далі - Відповідач) про зобовязання вчинити певні дії.

14.06.2017 Позивача остаточно визначився з позовними вимогами та просив суд:

1) зобовязати державного нотаріуса Кремінської державної нотаріальної контори скасувати заборону відчуження нерухомого майна:

- за реєстраційним номером обтяження № 2741097, зареєстрованого 26.12.2005 реєстратором: Кремінською державною нотаріальною конторою, на підставі договору застави від 04.12.1995 без вказання заставодержателя; обєкт обтяження: будинок, склад: ціле, стан: добудоване, статус: жиле, за адресою: вулиця Вокзальна, будинок № 10, місто Кремінна, Луганської області, власником якого є Кремінська харчосмакова фабрика;

- за реєстраційним номером обтяження № 3013631, зареєстрованого 24.03.2006 реєстратором Кремінська державна нотаріальна контора, на підставі договору застави від 04.12.1995 № 90 без вказання заставодержателя; обєкт обтяження: нежиле приміщення, рибний цех, сітроцех, котельня за адресою: вулиця Вокзальна, будинок № 10, місто Кремінна, Луганської області, власником якого є АТЗТ «Кремінська харчосмакова фабрика»;

2) зобовязати державного нотаріуса Кремінської державної нотаріальної контори виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис від 26.12.2005 № 2741097 та від 24.03.2006 № 3013631 про відчуження майна за адресою: вул.Вокзальна, 10, м. Кремінна, Луганська область (а.с. 110).

Представники позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили задовольнити позов оскільки відсутні інші шляхи зняття заборони на відчуження нерухомого майна.

Відповідач надав до суду пояснення від 15.06.2017 № 107/01-16 (а.с. 239), в яких зазначив, що пояснити жодних обставин з приводу предмету в даній справи не може, так як справи Кремінської державної нотаріальної контори за 1995 рік теперішньому державному нотаріусу не передавались. Колишній завідувач Кремінської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, який працював у 2006 році, повідомив в усній формі, що він дійсно передав до Луганського обласного нотаріального архіву справи та наряди до 2000 року включно, про що було складено та підписано акт приймання-передавання, який він здав на ухвалення комісії ЕПК, але цей акт не було повернено після схвалення. Згідно номенклатури справ Кремінської державної нотаріальної контори за 1995 рік накладення та зняття заборон на нерухоме майно реєструвалось у Журналі реєстрації повідомлень та наказів, яка була перехідною з 1993 по 2000 рік, та яка також була передана на зберігання до Луганського обласного нотаріального архіву, тому надати копії записів із зазначеного журналу про накладення заборони на майно Позивача та акт приймання передавання цього журналу, також не має можливості

Проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечує.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.

Позивач ТОВ «Кремінська харчосмакова фабрика», (), зареєстрований як юридична особа 24.05.2012, є правонаступником ПрАТ «Кремінська харчосмакова фабрика» (попередня назва АТЗТ «Кремінська харчосмакова фабрика»). АТЗТ «Кремінська харчосмакова фабрика» створено шляхом приватизації перетворення Товариства покупців «Кремінської харчосмакової фабрики», яке засновано на власності членів Товариства покупців Кремінської харчосмакової фабрики (а.с. 7-35, 115-158).

Відповідно до технічного паспорту реєстровий номер № 472/2 інвентаризаційна справа № 170 на будівлю та споруди, розташовані за адресою: вул. Вокзальна, 10, м.Кремінна, замовником технічної інвентаризації або уповноваженою ним особою визначено ТОВ «Кремінська харчосмакова фабрика», паспорт виготовлений 15.11.2016 та підтверджує фактичний стан нерухомості Позивача (а.с. 36).

Згідно з інформацією, зазначеною в Інформаційній довідці від 27.12.2016, у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна міститься відомості про обтяження від 26.12.2005 № 2741097 та від 24.03.2006 № 3013631 (а.с. 64-65). В обох записах підставою зазначено договір застави від 04.12.1995, без визначення заставодержателя.

06.02.2017 комунальне підприємство «Кремінське районне бюро технічної інвентаризації» листом № 29 повідомило Позивача, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи станом на 01 січня 2013 року обєкт нерухомого майна «будівлі та споруди», розташований в м. Кремінна, вул. Вокзальна, 10, зареєстрований в КП «Кремінське районне бюро технічної інвентаризації» 15.09.1995 в реєстровій книзі 3 за номером 472 на праві власності за акціонерним товариством «Кремінська харчосмакова фабрика» на підставі реєстраційного посвідчення, виданого 15.09.1995 на виконання рішення Кремінського міськвиконкому від 08.09.1995 № 871 (а.с. 66).

10.02.2017 виконуючий обовязки державного нотаріуса Кремінської державної нотаріальної контори державний нотаріус Рубіжанської державної нотаріальної контори листом № 1/01-16 повідомив Позивача, що для зняття заборони відчуження необхідно надати належним чином оформлені лист та заяву заставоутримувача, однак у випадку Позивача це неможливо, так як документи, на підставі яких було накладено цю заборону, передані на зберігання до Луганського обласного державного нотаріального архіву, справи якого залишились на території, яка тимчасово непідконтрольна українській владі. Повідомлено, що надати постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії Кремінська ДНК не має можливості, так як на цей час накладення та зняття заборони вилучені з переліку нотаріальних дій, передбачених Законом України «Про нотаріат» (а.с. 68).

22.03.2017 Позивач звернувся із вимогою до Кремінської державної адміністрації про зняття арешту та заборони відчуження нерухомого майна від 26.12.2005 № 2741097 та від 24.03.2006 № 3013631 як помилково внесені (а.с. 67).

22.03.2017 Кремінська районна державна адміністрація Луганської області листом №37-1/886 повідомила Позивача про відсутність правових підстав для вчинення реєстраційних дій щодо зняття заборони відчуження нерухомого майна (а.с. 69).

Згідно інформації, зазначеної в листі від 24.04.2017 № 130, комунальне підприємство «Кремінське районне бюро технічної інвентаризації» повідомило Позивача, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи станом на 01 січня 2013 року обєкт нерухомого майна «будівлі та споруди», розташований в м. Кремінна, вул. Вокзальна, 10, зареєстрований в КП «Кремінське районне бюро технічної інвентаризації» 15.09.1995 в реєстровій книзі 3 за номером 472 на праві власності за акціонерним товариством «Кремінська харчосмакова фабрика» на підставі реєстраційного посвідчення, виданого 15.09.1995 згідно рішення Кремінського міськвиконкому від 08.09.1995 № 871. Інформація щодо накладення заборони на вказаний обєкт нерухомого майна в інвентаризаційній справі відсутня (а.с. 66).

Позивач посилається на те, що в архівах підприємства Позивача відсутні будь-які відомості про договір застави від 04.12.1995 та заставодержателя. Всі фінансові зобовязання Позивач виконував і на даний час до нього не було предявлено жодних фінансових претензій третіх осіб, зокрема, відсутні претензія щодо майна. На думку Позивача, на нерухоме майно за адресою: вул. Вокзальна, 10, м. Кремінна, Луганська область було безпідставно накладено арешт.

На підтвердження зазначених обставин Позивачем надано довідку про показники платоспроможності та фінансової стійкості АТЗТ «Кремінська харчосмакова фабрика» (а.с. 197); баланс підприємства (а.с. 198-199); аудиторський висновок щодо достовірності та повноти передавального акту приватного акціонерного товариства «Кремінське районне бюро технічної інвентаризації» (а.с. 200-202); лист Кремінського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції від 23.02.2017 № 987, в якому зазначено, що станом на 23.02.2017 у відділі виконавчих проваджень, за якими стороною є Позивач, не перебуває.

Предметом зазначеного спору є скасування в Єдиному реєстрі заборони відчуження об'єктів нерухомого майна обтяження від 26.12.2005 № 2741097 та від 24.03.2006 № 3013631 у вигляді заборони.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Статтею 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі Закон № 3425) встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Із наведеної норми випливає, що на нотаріуса покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок внесення (вилучення) записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна регулюється Положенням про єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09 червня 1999 року № 31/5 (у редакції на момент внесення запису) (далі - Положення).

Так, пунктом 1.1 Положення встановлено, що Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (далі - Реєстр заборон) - це електронна база даних, яка містить відомості про: обтяження нерухомого майна: накладені заборони відчуження та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна.

Держателем Реєстру заборон є Міністерство юстиції України (пункту 1.3 Положення).

Відповідно до пункту 1.5 Положення, Реєстраторами Реєстру заборон (далі - Реєстратор) є: державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з Адміністратором і мають повний доступ до Реєстру заборон через комп'ютерну мережу.

Згідно з пункту 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об'єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною контрою або приватним нотаріусом - Реєстратором заборони відчуження на об'єкти нерухомого майна.

Таким чином, відповідно до вказаного Положення державні нотаріальні контори виступають як Реєстратори Реєстру заборон, Держателем якого є Міністерство юстиції України, та при внесенні реєстраційного запису до Реєстру заборон не вчиняють нотаріальної дії, а виконують управлінські функції.

Пунктом 2 частини першої статті 10 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон №1952) визначено, що нотаріус є державним реєстратором

Процедура перенесення державним реєстратором прав на нерухоме майно записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек, Державного реєстру обтяжень рухомого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно визначена Порядком використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого Наказом Мінюста №1844/5 від 14 грудня 2012 року.

Відповідно до пункту 6 цього Порядку, перенесення записів з Реєстрів до Державного реєстру прав здійснюється державним реєстратором прав у разі, коли наявні у Реєстрах записи є чинними та ідентифікують обєкт нерухомого майна або суб'єкта речових прав, їх обтяжень.

Згідно із інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 27.12.2016, підставою для обтяження зазначено договір застави, б/н та договір № 90, посвідчений Кремінською державною нотаріальною конторою. З вказаного витягу не можливо встановити ідентифікаційних даних щодо особи заставоутримувача, вказано лише власника Кременська піщевкусова фабрика та АТЗТ «Кремінська харчосмакова фабрика» відповідно.

Правомірність внесення запису про обтяження Позивачем не оспорюється та відповідно не є предметом спору.

Відповідно до вимог статті 74 Закону № 3425, одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Сторони визнали, що внаслідок відсутності договору застави неможливо встановити обставину припинення обтяження, особу обтяжувача.

Накладання та зняття заборони щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) і транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації нотаріусами визначено Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок № 282).

Зняття заборони відчуження майна визначено в пункті 5 Глави 15 Порядку № 282.

Підпунктом 5.1. пункту 5 Глави 15 Порядку № 282 визначено, що нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення:

- кредитора про погашення позики;

- про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки);

- про припинення договору іпотеки у зв'язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, після припинення договору іпотеки у зв'язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки;

- про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору;

- органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини;

- про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п'ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою;

- про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт;

- про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав;

- про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір;

- про відчуження майна, переданого під виплату ренти;

- за рішенням суду;

- в інших випадках, передбачених законом.

Якщо заборону знімає нотаріус, який її не накладав, він направляє за місцем зберігання справи, що містить відомості про накладання заборони, повідомлення про зняття заборони.

У випадках, передбачених частиною першою статті 537 Цивільного кодексу України, нотаріус може зняти заборону відчуження заставленого майна за заявою боржника (підпункт 5.2. пункту 5 Глави 15 Порядку № 282).

Як доказ зазначеного нотаріусу боржником подаються: копія зобов'язання, копія договору застави/іпотеки, квитанція про внесення в депозит нотаріуса належних кредиторові грошових коштів або цінних паперів, які свідчили б про повне і безумовне виконання зобов'язання, копія повідомлення нотаріуса кредиторові про внесення боргу в депозит, копія заяви боржника, переданої нотаріусом кредиторові відповідно до вимог цього Порядку, щодо вчинення цим кредитором необхідних дій із зняття заборони відчуження тощо (підпункт 5.3. пункту 5 Глави 15 Порядку № 282).

При знятті заборони на примірнику правочину, що залишається у справах нотаріуса, проставляється відмітка про зняття заборони, проставляються дата, підпис нотаріуса та його печатка.

Про зняття заборони нотаріус письмово повідомляє кредитора (підпункт 5.4. пункту 5 Глави 15 Порядку № 282).

Про зняття заборони, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на майно нотаріус робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна (підпункт 6.1. пункту 6 Глави 15 Порядку № 282).

Таким чином, законодавець визначив ініціатора зняття заборони, документи на підставі яких нотаріус вчиняє зазначені дії, та чіткий регламент зняття заборони.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, ці норми одночасно покладають обовязок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Позивачем не надано Відповідачу передбачених законом документів на підставі яких повинен був прийняти рішення про зняття заборони, та не надано взагалі документів про погашення боргових зобовязань які-б свідчили про виконання зобовязань.

З урахуванням викладеного, системно проаналізувавши положення чинного законодавства України та надавши оцінку доказам, які є у справі, суд дійшов висновку, що викладені у позовній заяві доводи Позивача є не обґрунтованими, а його вимоги такими, що задоволенню не підлягають.

На підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 22 червня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Складення постанови у повному обсязі відкладено, про що згідно вимог частини другої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Кремінська харчосмакова фабрика» до Кремінської державної нотаріальної контори про зобовязання вчинити певні дії відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено та підписано 27 червня 2017 року.

Суддя ОСОБА_5