Справа № 808/896/17
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

21 червня 2017 року м. Київ К/800/20561/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпак Ю.К., розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправним та скасування підпункту 2.1 пункту 2 наказу від 06 червня 2016 року № 117,

встановив :

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2017 року, адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі статтей 99, 100 КАС України у зв`язку з пропуском встановленого законом строку звернення до суду.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу у Національній гвардії України, остання посада перед звільненням офіцер оперативного відділення штабу військової частини НОМЕР_1 . Наказом командувача Національної гвардії України від 20 травня 2016 року № 74 о/с позивача звільнено з військової служби у запас, а наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 06 червня 2016 року № 117 виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та усіх видів забезпечення з 06 червня 2016 року. В подальшому позивачу відмовлено у виплаті грошової компенсації замість речового майна, у зв`язку з чим позивач звертався до Запорізького окружного адміністративного суду із відповідним позовом.

Так, постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2017 року, в задоволенні позову про виплату грошової компенсації замість речового майна у справі № 808/2442/16 відмовлено.

У квітні 2017 року позивач звернувся до суду з вимогою про визнання протиправним та скасування підпункту 2.1 пункту 2 наказу від 06 червня 2016 року № 117 щодо виключення ОСОБА_1 із списків особового складу військової частини.

Залишаючи адміністративний позов без розгляду на підставі статті 100 КАС України, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що оскільки про порушення своїх прав ОСОБА_1 дізнався 05 жовтня 2016 року, тобто у день, коли відбулось судове засідання у справі № 808/2442/16, в якому вирішувалось питання щодо наявності у нього права на виплату грошової компенсації замість речового майна, то звернувшись до суду з позовом у квітні 2017 року з вимогою про визнання протиправним та скасування підпункту 2.1 пункту 2 наказу від 06 червня 2016 року № 117 щодо виключення ОСОБА_1 із списків особового складу військової частини, позивач пропустив встановлений частиною 3 статті 99 КАС України місячний строк звернення до суду за захистом своїх прав.

До того ж, позовна вимога ОСОБА_1 про скасування підпункту 2.1 пункту 2 наказу від 06 червня 2016 року № 117 не стосується права позивача на виплату грошової компенсації замість речового майна, відсутність якого вже встановлена судовими рішеннями, що набрали законної сили, тому запити позивача щодо речового майна не впливали на можливість позивача у строк, визначений частиною 3 статті 99 КАС України звернутися до суду за захистом своїх прав, а саме з позовом про оскарження наказу, яким його з 06 червня 2016 року виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та усіх видів забезпечення.

Доводи позивача, що тільки 02 березня 2017 року йому стало відомо про порушення свого права на повний розрахунок перед звільненням є безпідставними, оскільки у постанові Запорізького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2016 року у справі № 808/2442/16, яка набрала законної сили, та при прийнятті якої позивач та його представник були присутніми у судовому засіданні, містяться всі факти, на які посилається позивач у позові, поданому на початку квітня 2017 року.

Разом з тим, обставини, які б перешкоджали позивачу звернутись до суду з цим позовом в межах строку визначеного частиною 3 статті 99 КАС України, та становили об`єктивно непереборні обставин, які пов`язані з дійсними істотними труднощами у реалізації права звернення до суду, відсутні.

Питання звернення до суду за захистом своїх прав при прийнятті, проходженні та звільненні з публічної служби врегульовуються положеннями КАС України, який встановлює спеціальні строки звернення до адміністративного суду.

Відповідно до частини 1 статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 3 статті 99 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, процесуальний закон, включаючи в себе спеціальну норму щодо строків звернення до адміністративного суду з питань, зокрема, звільнення з публічної служби, встановлює місячний строк для звернення до суду з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод або інтересів.

Згідно із частиною 1 статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

У касаційній скарзі позивач посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ці судові рішення та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зазначає, що про порушення своїх прав йому стало відомо тільки 02 березня 2017 року, після набрання законної сили ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у справі № 808/2442/16, у зв`язку з чим не звернувся до суду із позовом у встановлений законом строк.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій і не дають підстав вважати, що судові рішення ухвалені з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 213 КАС України касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає порушення норм матеріального чи процесуального права та як вони вплинули на правильність вирішення справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини п`ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень, в яких надана відповідна оцінка доказам, у тому числі доводам касатора, які він зазначав також у судах попередніх інстанцій, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній аргументи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не навів підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п`ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправним та скасування підпункту 2.1 пункту 2 наказу від 06 червня 2016 року № 117.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.К. Черпак