Справа № 203/1285/17
Суддя: Католікян М. О.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №203/1285/17
Провадження №2-а/0203/105/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2017 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Дзьомі Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в місті Дніпрі Рябцуна Дмитра Вікторовича про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі,

у с т а н о в и в:

10 квітня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до інспектора Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Рябцуна Д.В. про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 03.04.2017 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 255,00 грн. Стягнення передбачене частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та пов'язано з неправильним проїздом на наказовий дорожній знак. Насправді позивач правил дорожнього руху не порушував, оскільки з боку, від якого він рухався, цей знак водіям не видно. Крім того, відповідач порушив процедуру розгляду адміністративної справи. Викладене стало причиною звернення позивача до суду з позовом про визнання незаконною та скасування ухваленої відносно нього постанови, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення (а.с.а.с. 1 - 6).

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов, а відповідач - заперечував проти його задоволення.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом було встановлено, що 03.04.2017 року відповідачем було ухвалено постанову серії ЕАА №079833, відповідно до якої позивач 03.04.2017 року, о 1953 год., в м. Дніпрі, на вул. Глінки (у районі будинку №13), рухаючись автомобілем, здійснив проїзд прямо, порушивши вимоги дорожнього знаку 4.3 (рух ліворуч), чим порушив вимоги пункту 8.4г Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі - Правила), вчинивши правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП (а.с. 10).

Відповідно до підпункту «г» пункту 8.4 Правил наказові знаки показують обов'язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Згідно з пунктом 8.21 Правил дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини. Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги). Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

З тексту позовної заяви та пояснень представника позивача вбачається, що позивач 03.04.2017 року, біля 2000 год., виїхав з вул. Європейської (де біля будинку №16 був припаркований його автомобіль), повернувши ліворуч на вул. Глінки, де біля будинку №13 і був зупинений поліцейським патрулем (а.с.а.с. 19, 20).

Маршрут руху позивача додатково підтвердився відтвореним у судовому засіданні відеозаписом з нагрудної камери відповідача, згідно з яким позивач також стверджував, що рухався саме від будинку №13 по вул. Глінки. Це твердження відповідачем у суді спростовано не було.

Між тим, як представник позивача, так і відповідач у суді пояснили, що дорожній знак 4.3 (рух ліворуч) не є видимим у разі руху шляхом, яким слідував позивач, що свідчить про безпідставність висновків відповідача про порушення позивачем підпункту «г» пункту 8.4 Правил.

У відповідності з частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Викладене поряд з тим, що відповідач (який є суб'єктом владних повноважень) не реалізував своє право довести відповідно до частини другої статті 71 КАС правомірність ухваленого рішення, свідчить про наявність підстав для задоволення позову.

Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов у частині визнання незаконною та скасування ухваленої відповідачем постанови задовольнити.

Розв'язуючи заявлений позов у частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд виходить з того, що адміністративні суди не наділені такими повноваженнями, оскільки це питання віднесено до компетенції органів, що ухвалюють рішення про притягнення осіб до адміністративної відповідальності. Відтак суд вважає за необхідне позов у цій частині залишити без задоволення.

Аналізуючи доводи позивача, пов'язані з процедурними порушеннями, яких припустився відповідач, суд не знаходить їх обґрунтованими.

Так, позивач стверджує, що відповідач не зазначив в ухваленій постанові, що всі обставини розгляду справи про адміністративне правопорушення фіксувалися за допомогою відеореєстратора. Між тим, під час відтворення у судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери відповідача було встановлено, що одразу після зупинки автомобіля позивача відповідач повідомив його про застосування нагрудної відеокамери, що свідчить про безпідставність вказаного доводу через його суто формальну природу.

Суд також критично ставиться до твердження позивача про порушення його права на захист. Так, згідно з відеозаписом з нагрудної камери відповідача позивач просив відповідача відкласти розгляд справи про адміністративне правопорушення на інший день через перебування адвоката, з яким у нього було укладено угоду, у відрядженні в м. Харкові.

Між тим, намагаючись довести цю обставину, представник позивача надав суду матеріали, згідно з якими представник позивача (адвокат Чернусь П.О.) 03.04.2017 року відбув в м. Київ.

Крім того, суд також бере до уваги й той факт, що цей доказ був наданий представником позивача лише після огляду ним наданого відповідачем відеозапису.

Викладене разом з тим, що позивач є діючим суддею Дніпропетровського окружного адміністративного суду (ця обставина є загальновідомою через поширення в офіційних інтернет-джерелах), безумовно, свідчить про безпідставність тверджень позивача (який є кваліфікованим фахівцем саме у галузі адміністративного права) про порушення відповідачем його права на отримання правової допомоги.

У порядку статті 94 КАС судові витрати у справі необхідно віднести на рахунок держави.

Керуючись статтями 7 - 12, 17 - 20, 86, 94, 98, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в місті Дніпрі Рябцуна Дмитра Вікторовича про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі задовольнити частково.

Визнати незаконною й скасувати постанову серії ЕАА №079833 від 03 квітня 2017 року, ухвалену інспектором Управління патрульної поліції в місті Дніпрі Рябцуном Дмитром Вікторовичем за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Постанова набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 254 КАС України, і може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її ухвалення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також ухвалення постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то 10-денний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення 5-денного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено 23 червня 2017 року.

Суддя М.О. Католікян