Справа № 463/4628/16-а
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 р. Справа № 876/6093/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

при секретарі судового засідання Чигер І.І.

за участі позивача: ОСОБА_1

представника позивача: Прімєрова Н.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Львові на постанову Личаківського районного суду м.Львова від 12.04.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Львові про визнання дій протиправними, зобов'язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Львові про визнання протиправними дії управління Пенсійного фонду у Личаківському районі м. Львова щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до п.б ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зобов'язання відповідача призначити позивачу з 09.05.2016 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до п.б ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та виплачувати таку.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці становить 10 років 9 місяців 17 днів. Однак, 08.04.2016р. відповідач, розглянувши подані документи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, листом № 3278/02-20 повідомив, що правлінням прийнято рішення від 31.12.2015р. № 5296/245 про відмову в призначенні пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу. Вважає, що вищенаведені аргументи не відповідають вимогам чинного законодавства України, а відмовивши йому у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, орган Пенсійного фонду України, діючи не на підставі, а поза межами повноважень та у спосіб, що суперечить Конституції та Законам України, допустив порушення його прав. Просив позов задоволити.

Постановою Личаківського районного суду м.Львова від 12.04.2017 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду у Личаківському районі м. Львова щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до п.б ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зобов'язано Личаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Львові призначити та виплатити ОСОБА_1 з 09.05.2016 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до п.б ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постанову суду першої інстанції оскаржило Личаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Львові. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 10.02.1981р. по 19.07.1981р. проходив виробничу практику в структурному підрозділі «Дніпроенергоремонт» Виробничого енергетичного об'єднання «Дніпроенерго», працюючи на робочому місці і отримуючи зарплату в котельному цеху слюсарем 2 розряду по ремонту обладнання котельних та пилоприготувальних цехів за професією слюсаря з ремонту устаткування машинних цехів теплових електростанцій, як слюсарі та електромонтери з ремонту та обслуговування устаткування та автоматики в цехах: котельних, машинних (теплосилових), паливоподавання та пилоприготування, що передбачено Списком №2, розділу ХІV «Електростанції, енергопоїзди, паросилове господарство для виробничих цілей», п. а. затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. №1173, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці.

З 08.04.1982р. по 14.08.1989р. позивач працював повний робочий день у структурному підрозділі «Дніпроенергоремонт» Виробничого енергетичного об'єднання «Дніпроенерго», в тому числі з 08.04.1982р. по 15.02.1987р. за професією слюсаря з ремонту устаткування машинних цехів теплових електростанцій, з 16.02.1987р. по 31.07.1988р. - на посаді майстра турбінно-ремонтного цеху, з 01.08.1988р. по 14.08.1989р. - за професією слюсаря з ремонту парогазотурбінного устаткування. Пільговий стаж роботи у структурному підрозділі «Дніпроенергоремонт» Виробничого енергетичного об'єднання «Дніпроенерго» становить 7 років 4 місяці 6 днів.

З 17.08.1989р. по 01.01.1990р. позивач працював у Виробничому підприємстві «Запорізькатоменергоналадка» Запорізька АЕС - на посаді інженера 2 категорії на дільниці по налагоджуванню обладнання загальностанційних систем, пільговий стаж роботи на даному підприємстві становить 4 місяці 14 днів.

З 02.01.1990р. по 26.11.2001р. позивач працював повний робочий день на ВАТ «Львівенергоремонт», пільговий стаж роботи на даному підприємстві становить 2 роки 7 місяців 19 днів.

Загальний стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці становить 10 років 9 місяців 17 днів.

Пунктом б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Так, за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи, зокрема з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»:чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Оскільки наявний у позивача стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці перевищує 10 років, позивач вважає, що набув з 09.05.2016 (з досягненням 56-річного віку) право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з розрахунку 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи, тобто зі зменшенням пенсійного віку на 4 роки, у зв'язку з чим і звернувся до відповідача.

З відповіді відповідача від 08.04.2016 №3278/02-20 вбачається, що останній відмовив позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу та повідомив, що позивач набуде право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку у 58 років, тобто з 09.05.2018.

Відповідач не заперечує тієї обставини, що у позивача наявний загальний стаж роботи, що дає право на призначення у відповідності до п.б ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком на пільгових умовах.

Разом з тим, період роботи на посаді слюсаря з ремонту устаткування машинних цехів теплових електростанцій, майстра турбінно-ремонтного цеху, слюсаря з ремонту парогазотурбінного устаткування з 08.04.1982 по 18.08.1989 входить до пільгового стажу та становить 7 років 4 місяці 6 днів.

Також, відповідачем не зараховано до пільгового стажу позивача, зокрема період з 17.08.1989 по 01.01.1990 у Виробничому підприємстві «Запорізькатоменергоналадка» Запорізька АЕС на посаді інженера 2 категорії на дільниці по налагоджуванню обладнання загальностанційних систем, а також період роботи з 02.01.1990 по 21.08.1992 на посаді майстра на ремонті обладнання в машинах, котельних цехах Запорізької АЕС у зв'язку з відсутністю первинних документів.

Основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Згідно пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок, постанова № 422 відповідно). У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

З копії трудової книжки позивача вбачається, що ОСОБА_1 17.08.1989 прийнятий інженером 2 категорії на ділянку по налагоджуванню обладнання загальностанційних систем, де працював до 01.01.1990. З 02.01.1990 прийнятий по переводу в турбінний цех на ділянку віброналагоджувальних робіт на Запорізьку АЕС на посаду майстра, а тому суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на відсутність первинних документів про роботу позивача в період з 17.08.1989 по 01.01.1990 (4 місяці 14 днів) на посаді інженера 2 категорії на ділянці по налагоджуванню обладнання загальностанційних систем, а також період з 02.01.1990 по 21.08.1992 (2 роки 7 місяців 19 днів) на посаді майстра на ремонті обладнання в машинах, котельних цехах Запорізької АЕС, оскільки наведене підтверджується записами у трудовій книжці позивача, що відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і є основним документом, який підтверджує стаж роботи, та такий підлягає зарахуванню до пільгового стажу не залежно від результатів атестації робочих місць, оскільки вказані роботи позивач виконував до 21 серпня 1992 року.

Відтак вказаний період роботи позивача слід також зарахувати до пільгового стажу, тому такий становить більше 10 років (7 років 4 місяці 6 днів + 4 місці 14 днів + 2 роки 7 місяців 19 днів).

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Львові залишити без задоволення, а постанову Личаківського районного суду м.Львова від 12.04.2017 року у справі №463/4628/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: Р. Гулид

С. Кузьмич

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 21.06.2017 року