Справа № 819/13/17
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/4828/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

за участю секретаря Дідик Н.С.

представника позивача Мартинюка Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 14.03.2017 в справі №819/13/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехпрод» до Головного управління ДФС у Тернопільській області про скасування податкового повідомлення - рішення,

встановив:

У січні 2017 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротехпрод» - звернувся в суд з позовом до Головного управління ДФС у Тернопільській області, в якому просив скасувати податкове повідомлення - рішення № 4 від 11.11.2016 року.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 14.03.2017 адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Головне управління ДФС у Тернопільській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при ухваленні даної постанови було зроблено висновки, які не відповідають обставинам справи та порушено норми матеріального й процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Вказує, зокрема, на відсутність документів, що підтверджують транспортування товару, а також обрив ланцюга подальшої реалізації цурку чи його використання в подальшому покупцями, що свідчить про нереальність господарських операцій.

В судовому засіданні представник позивача вимоги апеляційної скарги заперечив за їх безпідставністю.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників судового процесу, проаналізувавши доводи апелянта та вивчивши матеріали справи у їх сукупності, апеляційний суд дійшов переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротехпрод» зареєстровано по вул. Л. Курбаса, 48 м. Скалат Підволочиського району Тернопільської області як сільськогосподарське товариство, а тому як сільськогосподарський виробник використовувало загальний та спеціальний режим оподаткування з податку на додану вартість.

Головним управлінням ДФС у Тернопільській області з 29.08.2016 р. по 16.09.2016 р. була проведена документальна планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехпрод» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період 01.07.2014р. по 30.06.2016р., висновки якої оформлені в акті № 381/14-01/31973756 від 23.09.2016 р.

Відповідно до акта перевірки прийнято податкове повідомлення - рішення № 4 від 11.11.2016 року, яким донараховано грошове зобов'язання позивачу з податку на додану вартість на суму 536471,25 грн, з якої 429177,00 грн - основний платіж та 107294,25 грн - штрафні фінансові санкції.

Підставою для нарахування податкового зобов'язання з податку на додану вартість стали висновки податкового органу про фіктивність господарських операцій щодо продажу цукру ТзОВ Агротехпрод" наступним контрагентам: ТОВ "Велмарт", ТОВ "Інвест Проект Груп", ТОВ "КДЦ "Ексіто", ТОВ "Рівер Плюс", ТОВ "Право-Делюкс", ТОВ "Двін-С", ТОВ "Мега Старт".

Вважаючи податкове повідомлення - рішення протиправним, позивач оскаржив його до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з наступних мотивів, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

Як передбачено п.44.1 ст. 44 ПК України (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно із п. 187.1., ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Водночас, статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. №996-XIV, з наступними змінами та доповненнями, визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, факт здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами підтверджується наявними в матеріалах справи первинними документами.

Так, господарські відносини між ТзОВ «Агротехпрод» та ТОВ «Велмарт» (код за ) підтверджуються: договором купівлі - продажу цукру № 25/01 від 25.06.2015р. в кількості 22 тони на загальну суму 229900,00 грн (в т.ч. ПДВ - 38316,67 грн); платіжним дорученням № 58 від 25.06.2015 року на суму 229900,00 грн, що підтверджує перерахунок коштів від ТОВ "Велмарт" до продавця ТОВ "Агротехпрод"; розхідною накладною № 49 від 25.06.2015 року про відвантаження цукру зі складу ТзОВ "Радехівський цукор" м. Чорткова, Тернопільської області; податковою накладною № 50 від 25.06.2015 року; дорученням № 25065 від 25.06.2015 року на отримання від ТОВ "Агротехпрод" згідно з рахунком № 31 від 21.06.2015 року цукру в кількості 22 тонни; листом директора ТОВ "Велмарт" від 25.06.2015 року на ім'я директора ТОВ "Агротехпрод" про відвантаження цукру на відповідний транспортний засіб із зазначенням водія.

Господарські відносини між ТзОВ «Агротехпрод» та ТОВ «Інвест Проект Груп» () підтверджуються: договорами купівлі - продажу цукру № 23/07 від 23.07.2015р. та № 27/07 від 27.07.2015р. в загальній кількості 62 тони на загальну суму 670600,00 грн (в т. ч. ПДВ 111766,67 грн); платіжними дорученнями № 223 від 23.07.2015 року на загальну суму 217000,00 грн, та № 237 від 27.07.2015р. на загальну суму 453600,00 грн, що підтверджує перерахунок коштів від ТОВ "Інвест Проект Груп" до продавця ТОВ "Агротехпрод"; розхідними накладними № 53 від 23.07.2015 року, № 55 від 27.03.2015р. про відвантаження цукру з складу ТзОВ "Радехівський цукор" м. Чорткова, Тернопільської області; податковими накладними № 54 від 23.07.2015 року та № 56 від 27.07.2015 року; дорученням № 07/08 від 23.07.2015 року на отримання від ТОВ "Агротехпрод" згідно з рахунком № 35 від 23.07.2015 року цукру в кількості 20 тонн та дорученням № 07/11 від 27.07.2015р. на отримання від ТОВ "Агротехпрод" згідно з рахунком № 37 від 27.07.2015 року цукру в кількості 42 тонни; листами директора ТОВ "Інвест Проект Груп" на ім'я директора ТОВ "Агротехпрод" про відвантаження 20 тонн і 42 тони цукру на відповідні автомобілі із зазначенням водіїв.

Взаємовідносини ТзОВ «Агротехпрод» з ТОВ «КДЦ «Ексіто» () оформлено такими документами: договором купівлі - продажу цукру № 30/07 від 30.07.2015р. у кількості 22 тони на загальну суму 237160,00 грн (в т.ч. ПДВ 39526,67 грн); платіжним дорученням № 2 від 30.07.2015 року на суму 237160,00 грн, що підтверджує перерахунок коштів від ТОВ "КДЦ "Ексіто" до продавця ТОВ "Агротехпрод"; розхідною накладною № 58 від 31.07.2015 року про відвантаження цукру зі складу ТзОВ "Радехівський цукор" м. Чорткова, Тернопільської області; податковою накладною № 59 від 31.07.2015 року; дорученням № 3 від 30.07.2015 року на отримання від ТОВ "Агротехпрод" згідно з рахунком № 39 від 27.07.2015 року цукру в кількості 22 тонни; листом директора ТОВ "КДЦ "Ексіто" від 30.07.2015 року на ім'я директора ТОВ "Агротехпрод" про відвантаження 22 тони цукру на відповідний автомобіль із зазначенням водія.

Матеріалами справи також місять документи, що підтверджують господарські відносини позивача з ТОВ «Рівер Плюс» (), а саме: договори купівлі - продажу цукру № 24/07 від 24.07.2015р. в кількості 22 тони на загальну суму 237600,00 грн (в т.ч. ПДВ 39600,00 грн) та № 08 від 05.08.2015р. в кількості 30 тонн на загальну суму 315000,00 грн (в т.ч. ПДВ 52500,00 грн); платіжні доручення № 181 від 27.07.2015 року на загальну суму 237600,00 грн, та № 225 від 05.08.2015р. на загальну суму 315000,00 грн, що підтверджує перерахунок коштів від ТОВ "Рівер Плюс" до продавця ТОВ "Агротехпрод"; розхідні накладні № 54 від 24.07.2015 року, № 64 від 27.03.2015р. про відвантаження цукру зі складу ТзОВ "Радехівський цукор" м. Чорткова, Тернопільської області; податкові накладні № 55 від 24.07.2015 року та № 63 від 05.08.2015 року; доручення № 29 від 27.07.2015 року на отримання від ТОВ "Агротехпрод" цукру в кількості 22 та 30 тонн цукру; лист директора ТОВ "Рівер Плюс" від 21.07.2015р. року на ім'я директора ТОВ "Агротехпрод" про відвантаження цукру на відповідний автомобіль із зазначенням водія.

Позивачем ТзОВ "Агротехпрод" був також укладений договір купівлі - продажу цукру № 01 від 10.03.2016р. з ТОВ "Право-Делюкс" (код за ) у кількості 22 тони на загальну суму 298100,00 грн ( в т.ч. ПДВ 49683,33 грн). Реальність проведення даної господарської операції підтверджується: платіжним дорученням № 293 від 10.03.2016 року на суму 298100,00 грн, що підтверджує перерахунок коштів від ТОВ "Право-Делюкс" до продавця ТОВ "Агротехпрод"; розхідною накладною № 8 від 12.03.2016 року про відвантаження цукру з складу ТзОВ "Компанія "Галичина цукор" м. Київ; податковою накладною № 8 від 10.03.2016 року; дорученням № 03/05 від 11.03.2016 року на отримання від ТОВ "Агротехпрод" згідно з рахунком № 8 від 10.08.2016 року цукру в кількості 22 тонни; листом директора ТОВ "Право-Делюкс" від 12.03.2016 року на ім'я директора ТОВ "Агротехпрод" про відвантаження 22 тони цукру на відповідний автомобіль із зазначенням водія.

Позивачем ТзОВ "Агротехпрод" був укладений договір купівлі - продажу цукру № 02 від 23.03.2016р. з ТОВ "Двін-С" (код за ) у кількості 22 тони на загальну суму 291500,00 грн (в т.ч. ПДВ 49683,33 грн). Реальність проведення даної господарської операції підтверджується: платіжним дорученням № 260 від 22.03.2016 року на суму 291500,00 грн, що підтверджує перерахунок коштів від ТОВ "Двін-С" до продавця ТОВ "Агротехпрод"; розхідною накладною № 10 від 25.03.2016 року про відвантаження цукру з складу ТзОВ "Волочиськ-Агро", м. Волочиськ, Хмельницької області; податковою накладною № 10 від 23.03.2016 року; дорученням № 03/03 від 25.03.2016 року на отримання від ТОВ "Агротехпрод" згідно з рахунком № 10 від 22.03.2016 року цукру в кількості 22 тонни; листом директора ТОВ "Двін-С" від 25.03.2016 року на ім'я директора ТОВ "Агротехпрод" про відвантаження 22 тони цукру на відповідний автомобіль із зазначенням водія.

Господарські відносини між ТзОВ «Агротехпрод» та ТОВ «Мега Старт» (код за ) підтверджуються: договором купівлі - продажу цукру № 06 від 30.06.2016р. у кількості 24 тони на загальну суму 298800,00 грн ( в т.ч. ПДВ 49800,00); платіжним дорученням № 12 від 30.06.2016 року на суму 298800,00 грн, що підтверджує перерахунок коштів від ТОВ "Мега Старт" до продавця ТОВ "Агротехпрод"; розхідною накладною № 27 від 30.06.2016 року про відвантаження цукру зі складу ТзОВ "Компанія "Галичина цукор" м. Київ; податковими накладними № 28/2 та № 29 від 30.06.2016 року; довіреністю № 1 від 30.06.2016 року на отримання від ТОВ "Агротехпрод" згідно з рахунком № 25 від 30.06.2016 року цукру в кількості 22 тонни; листом директора ТОВ "Мега Старт" від 30.06.2016 року на ім'я директора ТОВ "Агротехпрод" про відвантаження цукру на відповідні автомобілі із зазначенням водіїв.

Відповідно до змісту договорів, укладених з контрагентами, зазначеними вище, вивезення і транспортування товару здійснювалося за рахунок покупців.

Досліджені в судових засіданнях бухгалтерські та первинні документи складені з дотриманням належної форми та змісту, не містять ознак дефектності.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність в діях позивача ТзОВ "Агротехпрод" протиправності чи незаконності дій при реалізації цукру контрагентам ТОВ "Велмарт", ТОВ "Інвест Проект Груп", ТОВ "КДЦ "Ексіто", ТОВ "Рівер Плюс", ТОВ "Право-Делюкс", ТОВ "Двін-С", ТОВ "Мега Старт", при цьому суд вважає, що в діях позивача відсутні ознаки фіктивності господарських операцій при продажі цукру даним контрагентам, в судовому засіданні не встановлено умислу зі сторони позивача на проведення таких фіктивних операцій.

Відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" позивачу ТзОВ "Аротехпрод" при вчиненні купівлі - продажу своєї продукції були представлені всі необхідні фінансово - бухгалтерські документи, що підтверджували реальність проведення господарських операцій по купівлі продажі цукру, а саме: договори, платіжні доручення, що підтверджують попередню оплату за проданий цукор, видаткові і податкові накладні, доручення на відвантаження продукції, витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, відповідно до діючого законодавства були зареєстровані в даному реєстрі як підприємства, що займають господарською діяльністю в Україні і є платниками податків в тому числі і податку на додану вартість.

Дані підприємства - контрагенти свої податкові накладні по податку на додану вартість по даних господарських операціях реєстрували в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, що давало їм на відшкодування податкового кредиту з податку на додану вартість.

Щодо відсутності товаротранспортних накладних на перевезення цукру в ТОВ "Агротехпрод", а також подальшої реалізації, чи не реалізації даного цукру підприємствами - контрагентами, колегія суддів вважає підставною позицію суду першої інстанції про те, що зазначене не є доказом і не може свідчити про фіктивність господарських операцій при реалізації цукру зі сторони позивача, так як витрати по транспортуванню цукру відповідно до укладених договорів несли покупці і вони дані витрати вправі були включати в валові затрати підприємства, що впливало на прибуток підприємства.

Згідно з положеннями частини 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» визначив, що «...адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

В той же час, податковим органом під час розгляду адміністративної справи не наведено об'єктивних доводів щодо наявності в діях позивача ознак неправомірності, не надано доказів узгодженості дій позивача з недобросовісними платниками податків (постачальниками) з метою незаконного отримання податкової вигоди, як і не доведено правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування немає.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській області залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 14.03.2017 в справі №819/13/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів після набрання нею законної сили, а уразі складення такої в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий суддя М. В. Костів
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель

Повний текст ухвали складено 23.06.2017.