Справа № 761/25401/16-а
Суддя: Малинников О. Ф.
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/44/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Малинникова О.Ф.

при секретарях - Данилевській Є.П., Салаті В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2016 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України у м. Києві (далі ГУПФУ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Позивач зазначив, що 22 листопада 2005 року наказом Міністра внутрішніх справ України його звільнено у запас Станом на 21 листопада 2005 року вислуга позивача становить 27 років 03 місяці 17 днів у календарному обчисленні та 29 років 06 місяців 21 день у пільговому.

В січні 2016 року позивач дізнався про те, що йому не нараховується належна мені пенсія, у зв'язку з чим, позивачем було направлено запит до ГУПФ

У відповіді ГУПФУ у лютому місяці 2016 року повідомлено, що пенсія не нараховується на підставі ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус судців", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Позивач вважає, що дії Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві є не законними, необґрунтованими, та такими, що грубо порушують його права як пенсіонера.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 нараховується пенсія відповідно до Закон про пенсійне забезпечення військовослужбовців, а норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення втратили чинність, керуючись Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-УІІІ, ст. ст. 6, 17-19, 56, 59, 71, 99, 104- 106 КАС України, позивач просив:

Визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у поновлені ОСОБА_1 виплати пенсії з січня місяця 2016 року.

Зобов'язати Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві поновити виплату пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ОСОБА_1 з січня місяця 2016 року.

В судове засідання з'явились позивач та його представник підтримали позовні вимоги додатково зазначили що нарахування пенсії Головним Управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві поновлено з січня 2017 року. Просили задовольнити їх вимоги та зобов'язати Головне Управління Пенсійного фонду України в м. Києві поновити виплату пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ОСОБА_1 з січня місяця 2016 року.

Представник відповідача Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві у судове засідання повторно не з'явився, заперечень на позовну заяву не надав.

Суд заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Як вбачається із матеріалів справи, позивача ОСОБА_1 звільнено у запас Збройних Сил України п. 67 «Б» (за станом здоров'я) наказом Міністра внутрішніх справ України (по особовому складу) № 868 о/с, положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України від 22 листопада 2005 року. Як зазначено у даному наказі, станом на 21 листопада 2005 року вислуга позивача становить 27 років 03 місяці 17 днів у календарному обчисленні та 29 років 06 місяців 21 день у пільговому.

Позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві (в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян), отримував пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та працював у Державній службі експортного контролю України на посаді головного спеціаліста відділу державної експертизи міжнародних передач озброєнь, військової техніки та боєприпасів Департаменту державної експертизи, що підтверджується довідкою № 149/80 від 18.01.2016 року(а.с. 12).

Головним Управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві ОСОБА_1 була нарахована пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»

Законом України «Про внесення змін де деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 24 грудня 2015 року № 911-УИІ було внесено зміни до Законів України, які регулюють порядок виплати пенсій. На підставі Закону були внесені зміни до статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (зі змінами) тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

У відповіді Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві від 02.02.2016 року на заяву позивача, який просив поновити виплату йому згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» було відмовлено з посиланням на ст..54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, деяких інших осіб». зі змінами, внесеними Законом України від 02.03. за № 213-УІІІ (із змінами) про тимчасове з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особам, яким пенсія призначена відповідно до цього закону (крім інвалідів, учасників бойових дій, ветеранів війни) у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, зокрема Закону України «Про державну службу» пенсії згідно цього Закону не виплачуються. Відповідно до пункту 5 розділу III "Прикінцеві положення" Закону у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Такий закон як до 1 червня 2015 року так і пізніше не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність норми Закону України Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення, внаслідок чого пенсії за цим Законом не призначалися.

Таким чином, оскільки позивач втратив право на призначення пенсії на умовах та в порядку передбаченому Законом України «Про державну службу» та за іншими спеціальними законами, які з 1 червня 2015 року не діють, то відпали підстави до призупинення виплати мені пенсії за вислугою року

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Досліджуючи матеріали справи суд встановив, що позивач був позбавлений пенсії на підставі Закону України від 2 березня 2015 року №213-УІІІ, яка була призначена йому за вислугу років у 2008 році, призначеної відповідно до ст..ст.52,54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, деяких інших осіб».

Як встановлено судом, Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп 2016 справа № 1-38/2016 за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини сьомої статті 43, згідно із якими максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб які втратили працездатність, тимчасово у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10 740 грн. визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційнимиі) положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ зі змінами.,

Звертаючись до Конституційного Суду України з конституційним поданням Верховний Суд України посилався на підстави невідповідності ос порених положень пенсійного законодавства на ч.1 ст.8,ч.5ст.17ч.2 та ч.3 ст.22, ч.1 ст.46, частині 1 ст.58, ст..64 Конституції України. Рішенням Конституційного Суду України визнано неконституційним тимчасове позбавлення пенсії, призначеної за Законом України № 2262, пенсіонерів, які працюють на посадах та на умовах передбаченим Законом України «Про державну службу»

Так, згідно положень ст.8 Конституції України «В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Ст.22 Конституції України передбачила, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У частині 1 ст.58 Конституції України Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Ст.64 Конституції України також передбачила, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Виходячи із наведених положень, суд, вирішуючи даний спір позивача вважає, припинення виплати призначеної позивачу пенсії призвело до порушення його права на пенсії за період з січня 2016 року до часу відновлення виплати пенсії. Як зазначив позивач у судовому засіданні він не отримував пенсію з 01 квітня 2015 року по січень 2017 року, виплата пенсії поновлена у лютому 2017 року.

За викладених обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у поновлені ОСОБА_1 виплати пенсії з січня місяця 2016 року та зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві вчинити відповідні дії щодо поновлення нарахування та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 за період починаючи з січня 2016 року.

На підставі викладеного та ст.ст.8,17,22,46,58,64 Конституції України, Закону України "«Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, деяких інших осіб», Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», Закону України «Про пенсійне забезпечення» та керуючись ст.ст.7,18, 19, 71, 86, 94, 159, ч.ч.1, 2 ст.160, ст.161, ч.1 ст.162, ст.163, КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

1. Визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у поновлені ОСОБА_1 виплати пенсії з січня місяця 2016 року.

2. Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві вчинити відповідні дії щодо поновлення нарахування та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 за період починаючи з січня 2016 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва

Суддя: О.Ф.Малинников.