Справа № 802/518/17-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/518/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Мультян Марина Бондівна

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

21 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Смілянця Е. С. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про визнання протиправними дій та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив византи протиправними дії посадових осіб управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області щодо оформлення результатів габаритно-вагового контролю під час перевірки 28.02.2017 року на автомобільній дорозі Житомир-Могилів-Подільський 106 км. транспортного засобу марки SCANIA R114GA4X2NA, реєстраційний номер НОМЕР_1, з причепом марки KRONE SDP 24 реєстраційний номер НОМЕР_2 у відношенні до позивача та визначення йому суми сплати за проїзд згідно розрахунку від 28.02.2017 року в розмірі 921,30 євро; визнати протиправною та скасувати постанову №ПАШ 002500 від 14.03.2017 року про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700 грн.

Відповідно до постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку. У апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, 28 лютого 2017 року позивач як перевізник за маршрутом с. Гущинці - смт. Дзвиняч Івано-франківської області надавав послуги з перевезення деревини породи вільха загальною кількістю 27,025 м3 автомобільним транспортом марки SCANIA R114GA4X2NA, реєстраційний номер НОМЕР_3 з причепом марки KRONE SDP 24 реєстраційний номер НОМЕР_2.

28 лютого 2017 року вказаний транспортний засіб, відповідно до товарно-транспортної накладної (ТТН-ліс) серії ВНА № 182166 від 28 лютого 2017 року здійснював перевезення деревини. У товарно-транспортній накладній перевізником зазначено позивача.

Нa шляху до пункту розвантаження, 28 лютого 2017 року посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області у пункті д/д М 21 Житомир-Могилів-Подільський 106 км було проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки SCANIA R114GA4X2NA, реєстраційний номер НОМЕР_3 з причепом марки KRONE SDP 24 реєстраційний номер НОМЕР_2.

Відповідно до чеку зважування № 11014, сформованого технічними засобами габаритно-вагового контролю від 28 лютого 2017 року, навантаження на вісі зазначеного транспортного засобу склало: 6,55, 11,85, 8,45, 8,3, 8.8. повна маса транспортного засобу становила 43,95 тон.

28 лютого 2017 року старшими державними інспекторами складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. Так, у акті зазначено, що під час перевірки виявлено порушення ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" у тому числі і порушення абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт". Зокрема, позивач надавав послуги з перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень без оформлення документів перелік яких визначений ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме без дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, повна маса транспортного засобу дозволена 40 тон, фактична маса 43,95 тони, перевищення фактичного навантаження на одиночну вісь дозволена маса 11 тон, фактична маса 11,85 тон, перевищення фактичного навантаження на строєну вісь дозволена маса 22 тони, фактична маса 25,55 тон.

Посадовими особами відповідача також складено акт № 0005460 про перевищення транспортним засобом нормативно-вагових параметрів від 28 лютого 2017 року, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 28 лютого 2017 року.

Також, на основі виявлених порушень, відповідачем сформовано розрахунок № 5460 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування згідно ТТН від 28 лютого 2017 року № ВНА 182166 за яким визначено суму до сплати у розмірі 921,30 Євро.

14 березня 2017 року начальником управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області Соколовським О.Д. було винесено постанову № 002500 про застосування адміністративно-господарського штрафу до позивача за порушення ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" у сумі 1700 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі та в межах визначених законом повноважень, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Такі висновки суду, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам справи.

Так, ст. 29 Закону України "Про дорожній рух" №3353-XII від 30 червня 1993 року визначено, що до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов'язковому технічному контролю, пройшов такий контроль. З метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" № 2344-III від 05 квітня 2001 року, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ст.33 Закону України "Про автомобільні дороги").

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 "Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування" затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок №879).

Відповідно до п. 3 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху. Таке ж положення міститься і у пункті 3 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10 грудня 2013 року №1007/1207.

Отже, безпосереднє здійснення габаритно-вагового контролю покладено на Укртрансбезпеку та її територіальні органи спільно із відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

За змістом п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

В силу ст. 33 Закону України "Про автомобільні дороги", рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною 3 ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом (окрім зазначених у ч. 2 даної статті) є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Пунктом 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 30.03.1994 року визначено, що перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Положеннями п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2001 року встановлено, що рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Таким чином, рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами, дозволяється за наявності дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України.

З матеріалів справи встановлено, що позивач здійснював перевезення великоваговим транспортним засобом з перевищення навантаження на одиночну вісь 11,85, дозволена маса 11 тон, перевищення фактичного навантаження на строєну вісь 25,55 тон., дозволена маса 22 тони, дозволена маса транспортного засобу 40 тон, фактична маса 43,95 тони.

Також, в своїх поясненнях в суді першої інстанції представник позивача зазначила, що зважування проводилося при сильному вітрі і пересувний пункт вагового контролю встановлено на нерівній поверхні з поперечним ухилом, що могло вплинути на показники. Крім того, відповідно до п. 2.6 Технологічного регламенту здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів автомобільних дорогах загального користування, пересувний пункт повинен мати засоби організації дорожнього руху, проте на території пересувного пункту не були встановлені дорожні знаки про що свідчать фотознімки.

Однак, із долучених до матеріалів справи фотознімків, неможливо встановити, що на них зображений саме транспортний засіб марки SCANIA R114GA4X2NA реєстраційний номер НОМЕР_3 з причепом марки KRONE SDP 24 реєстраційний номер НОМЕР_2 та те, що це пересувний пункт на якому відбувалось зважування зазначеного транспортного засобу.

Разом з тим, актом від 28 лютого 2017 року про проведення перевірки на додержання вимог автотранспортного законодавства під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено, що позивач надавав послуги з перевезення великовагового вантажу без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: без дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України.

Вимогами п. 32 Порядку передбачено, що перевізник, який має намір використовувати великовагових та/або великогабаритний транспортний засіб, зобов'язаний не пізніше ніж за три доби звернутися до уповноваженого Укравтодором підприємств із заявою про видачу погодження маршруту. Дозвіл на рух великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу видається підрозділами МВС, що забезпечує безпеку руху, після надання погодженого маршруту.

Стосовно тверджень представника позивача, що відповідачем було порушено порядок проведення процедури зважування вантажу, що вплинуло на результат зважування, слід зазначити наступне.

Зважування транспортного засобу марки SCANIA R114GA4X2NA реєстраційний номер НОМЕР_3 з причепом марки KRONE SDP 24 реєстраційний номер НОМЕР_2 здійснювалось відповідно до вимог чинного законодавства, а саме при зважуванні використовувались ваги виробництва "CHEKLODE FREEWEIGH". Ваги мають сертифікат затвердженого типу засобів вимірювальної техніки № UA-М1/1-2195-2007 від 21 листопада 2007 року, який не встановлює обмеження на використання зазначених ваг для зважування в русі чи в статистичному режимі, пройшли перевірку, що підтверджується свідоцтвом про провірку робочого засобу вимірювальної техніки № 34-00/3694 від 21 серпня 2015 року та про провірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 34-00/2886 від 15 червня 2016 року. Ваги виробництва "CHEKLODE FREEWEIGH" належать до засобів вимірювальної техніки.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про метрологічну та метрологічну діяльність" засоби вимірювальної техніки не призначені для серійного виробництва на території України або для ввезення на територію України партіями, на які поширюється державний метрологічний нагляд, підлягають державній метрологічній атестації.

Тобто, ваги, які використовувались при зважуванні транспортного засобу не повинні проходити державну метрологічну атестацію та отримувати відповідне свідоцтво, відтак твердження позивача є необґрунтованими.

Що стосується тверджень представника позивача про те, що транспортний засіб у якого виявлено перевищення габаритно-вагових параметрів затримується та може продовжувати рух тільки після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд, слід зазначити слідуюче.

Згідно п.п. 4,5 п. 4 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України Міністерства внутрішніх справ України № 1007/1207 від 19 грудня 2013 року, під час здійснення габаритно-вагового контролю посадові особи Укртрансінспекції видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю, складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30-31 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю.

Якщо за результатами габаритно-вагового контролю встановлено, що рух транспортного засобу здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, визначається плата за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має право проїхати.

При цьому, повноваження щодо затримки транспортного засобу відповідно до ст. 265-2 КУпАП в управління Укртрансбезпеки відсутні, дані повноваження покладені на поліцію, яка зобов'язана здійснювати безпеку руху.

У відповідності до ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст.ст. 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскільки встановлено, що позивачем здійснено перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень без спеціального дозволу, відтак постанова начальника управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 1700 грн. є правомірною та скасуванню не підлягає.

За таких обставин оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку встановленому ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Смілянець Е. С. Залімський І. Г.