Справа № 344/16504/16-а
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/6855/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Каралюса В.М., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 травня 2017 року у справі № 344/16504/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі Позивач, ОСОБА_1В.) звернувся з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську (далі Відповідач, УПФ в м. Івано-Франківську) про визнання протиправним рішення (протокол) комісії №8 від 04.08.2016р., згідно якого утримуються кошти з пенсії в розмірі 20%, зобов'язання повернути кошти з вересня місяця 2016 року.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 травня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним рішення (протокол) УПФ в м. Івано-Франківську № 8 від 04.08.2016р., згідно якого утримуються кошти з пенсії ОСОБА_2 в розмірі 20%.

Зобов'язано УПФ в м. Івано-Франківську повернути ОСОБА_2 стягнуті з його пенсії кошти, починаючи з вересня місяця 2016р., відповідно до рішення № 8 від 04.08.2016 р.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржив Відповідач, який покликаючись на те, що вказана постанова є незаконною та прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, просить постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 травня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що рішенням суду від 01.12.2014р. зобов'язано УПФ в м. Івано-Франківську здійснити Позивачу з 12.05.2014р. перерахунок його пенсії з урахуванням матеріальної допомоги в розмірі 10839.92грн. та враховувати дану суму при чергових перерахунках пенсії, зобов'язано повернути йому різницю між отриманою з 12.05.2014р. та перерахованою сумами. На виконання даного рішення суду, управлінням здійснено перерахунок пенсії в розмірі 70% заробітку за нормами Закону України «Про державну службу» в редакції, чинній на дату перерахунку, оскільки рішення суду не розглядалося питання відсоткового відношення пенсії до заробітку. В подальшому, рішенням суду від 09.12.2015р. такі дії управління щодо зменшення відсоткового відношення при перерахунку, визнано протиправними та зобов'язано здійснити перерахунок з врахуванням 90% заробітної плати, починаючи з 26.05.2015р. без обмеження кінцевого терміну. На виконання цього рішення суду здійснено перерахунок пенсії позивача в розмірі 90% з дати зазначеної в рішенні суду - 26.05.2015р. З послідовності виконання рішення судів та вчинених перерахунків пенсій Позивача, з 12.05.2014р. до 26.05.2016р. пенсія повинна б була перераховуватись в розмірі 70% від заробітної плати, а фактично виплачена у більшому розмірі, в зв'язку з чим виникла переплата на суму 3676,65грн.

Справа розглядалась в порядку письмового провадження.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено те, що з 18.03.2009р. Позивач є пенсіонером за віком, і пенсія як державному службовцю призначена була йому у розмірі 90% від заробітку.

Постановою Івано-Франківського міського суду від 01.12.2014р., залишеного без змін 20.08.2015р., було зобов'язано здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця ОСОБА_1 з врахуванням виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових потреб у розмірі 10839.92грн., та враховувати дану суму при чергових перерахунках, зобов'язано управління повернути йому різницю між отриманою з 12.05.2014р. та перерахованою сумами пенсій.

На виконання даного рішення суду УПФ в м. Івано-Франківську здійснено перерахунок пенсії Позивачу з 12.05.2014р. в розмірі 70%, оскільки. Розмір пенсії після перерахунку з 12.05.2014р. зменшився з 3418.88грн. до 2843.17грн.

В подальшому, постановою Івано-Франківського міського суду від 09.12.2015р., дії Відповідача щодо зменшення відсоткового відношення при перерахунку пенсії Позивачу визнано протиправними та зобов'язано здійснити перерахунок з врахуванням 90% заробітної плати, починаючи з 26.05.2015р. без обмеження кінцевого терміну. Відповідач здійснив перерахунок пенсії на виконання постанови суду.

Пенсія після такого перерахунку становила - 3655.5 грн.

Різниця у виплаченій пенсії за період з 26.05.2015р. по 30.06.2016р. в розмірі 1652.99грн. Позивачу не була виплачена. Дану різницю направлено на погашення переплати коштів в розмірі 5329,64 грн., яка, на думку працівників пенсійного органу, утворилася внаслідок невірного розрахунку пенсії Позивача. Після такого погашення переплата розмір переплати становив 3867.74грн., про що зазначено листом Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області від 10.10.2016 року № 699/Г-4.

Листами Відповідача від 04.08.2016 року № 244/Г-15 та від 26.09.2016р. № 328/Г-15 Позивача повідомлено про те, що за період з 12.05.2014р. по 25.05.2016р. внаслідок фактичного зменшення пенсії (з 3418.88грн. до 2843.17грн.) Позивачу проведено переплату коштів на суму 5329.64грн., а тому вирішено утримувати кошти з його пенсії в розмірі 20%, згідно рішення (протоколу) комісії Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську № 8 від 04.08.2016р. Утримання з пенсії позивача розпочато з 01.09.2016р.

Оцінюючи правовідносини, що виникли між сторонами, апеляційний суд виходить з наступних міркувань.

Порядок утримання надміру виплачених сум пенсій та відрахування з пенсій визначений ст.. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з частиною 1 якої суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до ст.. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Аналіз наведених норм закону свідчить, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані пенсійним органом за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за № 374/7695).

Відповідно до пункту 3 цього Порядку суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії.

У розглядуваній адміністративній справі Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, і на якого у відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України покладено обов'язок доказування правомірності своїх рішень та дій, не надав належних доказів, які б підтверджували зловживання з боку позивача або подання останнім недостовірних даних при призначенні та отриманні ним пенсії.

Таким чином, оскільки Відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним рішення від 04.08.2016 року № 8 про утримання з Позивача надміру виплачених сум пенсій, оскаржене рішення підлягає скасуванню.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання в тому, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 травня 2017 року у справі № 344/16504/16-а без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5