Справа № 607/6650/17
Суддя: Сливка Л. М.
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2017 Справа №607/6650/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 предявив до суду позов до ОСОБА_3 соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації, в якому просить визнати неправомірними дії ОСОБА_3 соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації щодо виплати щорічної разової грошової допомоги як інваліду війни ІІІ групи ОСОБА_1 у розмірі 2310 гривень у 2016 році та невиплати такої допомоги в розмірі 5600 гривень та зобовязати ОСОБА_3 соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації здійснити ОСОБА_1 перерахунок щорічної разової грошової допомоги інваліду війни ІІІ групи відповідно до ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та виплатити різницю у розмірі 5600 гривень. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є інвалідом війни третьої групи, що підтверджується посвідченням серії Б №257008 та має право на отримання пільг, передбачених ст.13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, якою передбачено, що інвалідам війни 3 групи повинна щорічно, до 05 травня, виплачуватися разова грошова допомога у розмірі семи мінімальних пенсій за віком. Однак, замість гарантованої законодавством допомоги у розмірі 7910 гривень відповідач виплатив йому щорічну разову грошову допомогу у розмірі 2310 гривень, у звязку із чим недоодержані ним кошти за 2016 рік становлять 5600 гривень. Звернувшись у квітні 2017 року до ОСОБА_3 соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації із письмовою заявою про виплату йому щорічної разової грошової допомоги до 05 травня як інваліду війни у розмірі, встановленому ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, листом від 28 квітня 2017 року відповідач повідомив його, що допомога у розмірі 2310 гривень виплачена згідно постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 141 Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань. Вважає вказані дії ОСОБА_3 соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації неправомірними та просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 травня 2017 року відкрито скорочене провадження у вказаній адміністративній справі.

06 червня 2017 року від відповідача ОСОБА_3 соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації надійшли заперечення на позов, згідно яких відповідач позовні вимоги не визнав та зазначив, що позивачу виплачено разову грошову допомогу в 2016 році до 5 травня в розмірі 2310 гривень відповідно до положень Бюджетного кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 141 Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань, відтак, ОСОБА_3 соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації діяло в межах своїх повноважень і у спосіб, встановлений чинним законодавством, тому, позивачу в задоволенні позовних вимоги необхідно відмовити.

Відповідно до ч.4 ст.183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, і, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, дійшов до висновку щодо відмови в задоволенні позову, виходячи з наступних підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є інвалідом війни третьої групи, що підтверджується посвідченням серії Б №257008 виданим 01 листопада 2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст.13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Тобто, розмір щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій до 5 травня визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Згідно п. 26 розділу VI Прикінцеві і перехідні положення Бюджетного кодексу України ( в редакції Закону України від 28.12.2014 року №79- VIІІ) встановлено, що норми і положення, серед іншого, ст.ст.12,13,14,15,16 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч.2 ст.95 Конституції України, виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

В рішенні Конституційного Суду України №20-рп/2011 від 26.12.2011 року зазначено, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Водночас зміст основного права не може бути порушений, що є загальновизнаним правилом. Неприпустимим також є встановлення такого правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в частині третій статті 46 Конституції України, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме статті 21 Конституції України.

В рішенні Конституційного Суду України №3-рп/2012 від 25.01.2012 року зазначено, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України. Однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов'язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості.

Повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Крім того, право встановлювати законодавчі обмеження щодо виплати пенсії узгоджуються з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеної в справі «ОСОБА_4 проти України», яка полягає в тому, що зменшення розміру пенсійного забезпечення не є порушенням права власності у розумінні Протоколу №1, оскільки таке зменшення відбувається шляхом внесення законодавчих змін до акту, яким встановлено таке право власності. Крім того, суд стверджує, що перша і найважливіша вимога ст. 1 Протоколу № 1 є те, що будь-яке втручання з боку державних органів в мирне володіння майном, повинно бути законним і що воно повинне переслідувати законну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, необхідно знайти справедливий баланс до вимог загальних інтересів спільноти та вимог захисту основних прав особистості. Необхідний баланс не буде знайдений, якщо особі або особам доводиться нести індивідуальний і надмірний тягар. При цьому Суд зазначає, що зменшення розміру пенсії очевидно було обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансових труднощів, з якими зіткнулася держав.

Відповідно до п.1 ч.1 постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №141 Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань встановлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань, здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - органи соціального захисту населення), які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах, зокрема, інвалідам війни третьої групи у розмірі 2310 гривень.

Відповідно до ст. 117 Конституції України постанови Кабінету Міністрів України є обов'язковими до виконання.

Таким чином, ОСОБА_3 соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації здійснило виплату разової щорічної допомоги ОСОБА_1 за 2016 рік в розмірі 2310 гривень , визначених чинним законодавством.

За таких обстави, суд вважає, що щорічна разова грошова допомога до 5 травня за 2016 рік була нарахована та виплачена позивачу у розмірі 2310 гривень відповідно до положень Бюджетного кодексу України та Постанови Кабінету Міністрів України №141 від 02.03.2016 року Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань, які не визнані неконституційними та не скасовані, і в яких чітко вказаний розрахунок такої допомоги.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає, що заявлені позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Керуючись ч.2 ст.11, ст.ст. 17,50, 72, 86, 99, 100, 158, 160, 162, 163, 186, 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України,суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок державного бюджету.

Постанова набирає законної сили через десять днів з дня її проголошення , якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддяОСОБА_5