Справа № 803/130/17
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/4630/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Ковельської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Негабарит - Сервіс» до Ковельської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання в частині протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

ТзОВ «Негабарит - Сервіс» 06.02.2017 звернулося в суд з адміністративним позовом до Ковельської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі Ковельська ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області), в якому з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просило визнати протиправним та частково скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача форми «С» від 11.10.2016 № на суму 1 598,96 грн.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Ковельської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області від 11 жовтня 2016 року № у розмірі 1 598,96 грн.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Ковельська ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови було порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт вказує, що на виконання імпортного контракту від 26.01.2016 №48, ТзОВ «Негабарит-Сервіс» здійснено 01.03.2016 попередню оплату згідно платіжного доручення від 01.03.2016 №8 на суму 9000,00 євро/265507,38 грн. на користь нерезидента «Fa.Alfred Schuster Mercedes PKW und Teile» (Австрія) в розмірі 100% від загальної суми контракту, граничний термін надходження товару 30.05.2016. Імпортний товар - самохідний колісний навантажувач, з вилковим захватом для рівної місцевості, код товару - НОМЕР_1 надійшов від фірми «Fa.Alfred Schuster Mercedes PKW und Teile» (Австрія), згідно імпортної ВМД №3091 від 30.07.2016 на суму 9 000,00 євро, що еквівалентно 247 510,87 грн., з порушенням встановлених граничних термінів - на 61 день, а тому відповідачем накладено пеню за порушення терміну ввезення імпортного товару по контракту від 26.01.2016 №48, в сумі 46 169,38 грн.

Також, ТзОВ «Негабарит-Сервіс» укладено контракт від 04.02.2016 №707 з фірмою «BERMA S.R.L.» (Італія), на отримання від нерезидента запасних частин до розкидачів органічних добрив (код товару - НОМЕР_2) на загальну суму 15 101,20 євро. На виконання контракту від 04.02.2016 №707, ТзОВ «Негабарит-Сервіс» здійснено попередню оплату на користь нерезидента «BERMA S.R.L.» (Італія) в загальній сумі 15 101,20 євро, що еквівалентно 8 452 663,93 грн., а саме: згідно платіжного доручення від 24.02.2016 року №2 на суму 5 000,00 євро/149 813,46 грн., - граничний термін надходження товару 24.05.2016 та згідно платіжного доручення від 22.03.2016 №19 на суму 10 101,20 євро/302 850,47 грн., - граничний термін надходження товару 20.06.2016. Імпортний товар - запасні частини до розкидачів органічних добрив, код товару - НОМЕР_2, надійшов від фірми «BERMA S.R.L.» (Італія), на користь ТзОВ «Негабарит-Сервіс» на загальну суму 15 101,20 євро, що еквівалентно 422 688,52 грн. згідно імпортної ВМД (ІМ40) №5311 від 26.05.2016 на суму 15 101,20 євро, що еквівалентно 422 688,52 грн., з порушенням встановлених граничних термінів - на 2 дні, а тому відповідачем накладено пеню за порушення терміну ввезення імпортного товару по контракту від 04.02.2016 №707, в сумі 842,08 грн.

При апеляційному розгляді представник позивача заперечив вимоги апеляційної скарги та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити.

Заслухавши суддю - доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що ТзОВ «Негабарит-Сервіс» зареєстроване як юридична особа та перебуває на обліку як платник податків в Ковельській ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області.

Ковельською ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області в період з 19 вересня 2016 року по 23 вересня 2016 року проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТзОВ «Негабарит-Сервіс» з питань своєчасності розрахунків при здійсненні операцій зовнішньоекономічної діяльності по контрактах: від 26 січня 2016 року №48 за період з 26 січня 2016 року по 31 серпня 2016 року та від 04 лютого 2016 року №707 за період з 04 лютого 2016 року по 31 серпня 2016 року, за результатами якої складено акт від 26 вересня 2016 року №1092/03-06-14-37707423.

Перевіркою встановлено порушення статті 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (із змінами та доповненнями) від 23.09.1997 №185/94-ВР.

За наслідками перевірки Ковельською ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області прийняте податкове повідомлення-рішення від 11 жовтня 2016 року №, яким ТзОВ «Негабарит-Сервіс» визначено суму грошового зобовязання за платежем: пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 47 011,46 грн.

В результаті адміністративного оскарження рішенням ГУ ДФС України у Волинській від 15 листопада 2016 року №5786/10/03-2010-03-06 про результати розгляду первинної скарги та рішенням ДФС України від 16 січня 2017 року №870/6/99-99-11-01-0225 про результати розгляду скарги податкове повідомлення-рішення від 11 жовтня 2016 року № залишено без змін, а скарги позивача без задоволення.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що день фактичної поставки товару не включається до періоду часу, за який може здійснюватись стягнення пені. При цьому, датою імпорту товару є дата перетину таким товаром митного кордону України та прийняття його під митний контроль, а не дата оформлення вантажної митної декларації на нього.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» (із змінами та доповненнями) імпорт (імпорт товарів) - купівля (у тому числі з оплатою в не грошовій формі) українськими суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності в іноземних суб'єктів господарської діяльності товарів з ввезенням або без ввезення цих товарів на територію України, включаючи купівлю товарів, призначених для власного споживання установами та організаціями України, розташованими за її межами.

Згідно із статтею 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» порушення резидентами, крім суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Згідно із пунктом 1 постанови Правління Національного банку України №863 від 4 грудня 2015 року «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» (постанова набрала чинності з 5 грудня 2015 року і діяла до 4 березня 2016 року), пунктом 1 постанови Правління Національного банку України №140 від 3 березня 2016 року «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» (постанова набрала чинності з 5 березня 2016 року і діяла до 8 червня 2016 року включно) розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Як видно з матеріалів справи, ТзОВ «Негабарит-Сервіс» (покупцем) укладено імпортний зовнішньоекономічний контракт від 26 січня 2016 року №48 з фірмою «Fa.Alfred Schuster Mercedes PKW und Teile» (Австрія), в подальшому «продавець».

Предметом даного контракту є придбання на умовах поставки EXW-Ottnang (Австрія) самохідного колісного навантажувача марки «Hyster Typ H7.00 Erdgas». Загальна сума контракту становить 9000,00 Євро. Оплата за поставлений товар буде проводитись покупцем в Євро. Передоплата в розмірі 100%, що становить 9000,00 Євро повинні бути виплачені покупцем до 29.02.2016.

На виконання умов п.п. 4.1 п. 4 контракту від 26 січня 2016 року №48, ТзОВ «Негабарит-Сервіс» згідно платіжного доручення № березня 2016 року здійснило оплату на користь нерезидента фірми «Fa.Alfred Schuster Mercedes PKW und Teile» (Австрія) в розмірі 100% від загальної суми контракту, що складає 9 000,00 Євро (граничний термін надходження товару 30 травня 2016 року) (а.с. 73).

Імпортований товар самохідний колісний навантажувач марки «Hyster Typ H7.00 Erdgas» від фірми «Fa.Alfred Schuster Mercedes PKW und Teile» (Австрія) на користь ТзОВ «Негабарит-Сервіс» згідно митної декларації №205020003/2016/003091 був поставлений в Україну 30 липня 2016 року на загальну суму 9 000,00 Євро (а.с. 40).

Згідно розрахунку пені за порушення термінів розрахунків від здійснення зовнішньоекономічної діяльності ТзОВ «Негабарит-Сервіс», сума пені, нарахованої податковим органом за контрактом від 26 січня 2016 року №48, за порушення встановлених граничних термінів надходження товару на суму 9 000,00 Євро становить 46 169,38 грн за період з 31 травня 2016 року по 30 липня 2016 року включно (61 день).

Також, як встановлено судом, ТзОВ «Негабарит-Сервіс» (покупець) укладено імпортний зовнішньоекономічний контракт від 04 лютого 2016 року №707 з фірмою «BERMA S.R.L.» (Італія), в подальшому «продавець».

Предметом даного контракту є придбання на умовах поставки EXW-Gazzuolo (Італія) запасних частин до розкидачів органічних добрив. Загальна сума контракту становить 15 101,20 Євро. Оплата за поставлений товар буде проводитись покупцем в Євро.

На виконання умов п.п. 4.1 п. 4 контракту від 04 лютого 2016 року №707, ТзОВ «Негабарит-Сервіс» згідно платіжного доручення № лютого 2016 року здійснило попередню оплату на користь нерезидента фірми «BERMA S.R.L.» (Італія) в розмірі 5,000,00 Євро (граничний термін надходження товару 24 травня 2016 року) та згідно платіжного доручення № березня 2016 року в розмірі 10 101,20 Євро (граничний термін надходження товару 20 червня 2016 року). Загальна сума перерахованих нерезиденту фірмі «BERMA S.R.L.» (Італія) коштів складає 15 102,20 Євро (а.с. 72,74).

Імпортований товар запасні частини до розкидачів органічних добрив від фірми «BERMA S.R.L.» (Італія) на користь ТзОВ «Негабарит-Сервіс» згідно митної декларації №205060001/2016/005311 був поставлений в Україну 26 травня 2016 року на загальну суму 15 102,20 Євро (а.с. 47), а згідно відміток Закарпатської митниці на міжнародній товарно-транспортній накладній «під митним контролем» вказаний товар був поставлений в Україну 23 травня 2016 року (а.с. 48).

Згідно розрахунку пені за порушення термінів розрахунків від здійснення зовнішньоекономічної діяльності ТзОВ «Негабарит-Сервіс», сума пені, нарахованої податковим органом за контрактом від 04 лютого 2016 року №707, за порушення встановлених граничних термінів надходження товару на суму 5000,00 Євро становить 842,08 грн за період з 25 травня 2016 року по 26 травня 2016 року (2 дні).

Разом з тим, відповідно до частини третьої статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини другої статті 251 Цивільного кодексу України терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 252 Цивільного кодексу України).

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно із частиною першою статті 255 Цивільного кодексу України якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку.

Відтак, пеня може бути нарахована лише за кожен повний день прострочення виконання зобовязання.

Із аналізу наведених приписів чинного законодавства видно, що день фактичної поставки товару не включається до періоду часу, за який може здійснюватися стягнення пені.

У той же час контролюючим органом донараховано пеню за день, в який відбулася поставка товару, що суперечить нормам чинного законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15 січня 2015 року у справі № 910/23600/13.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що нарахування відповідачем пені за день, в який відбулась поставка продукції, є безпідставним, оскільки суб'єкт господарських відносин шляхом вчинення активних дій, проведених належним чином, припиняє таке зобов'язання, тому день належного виконання зобов'язання не є днем його прострочення.

Щодо нарахування відповідачем пені за порушення термінів розрахунків від здійснення зовнішньоекономічної діяльності ТзОВ «Негабарит-Сервіс» за контрактом від 04 лютого 2016 року №707, за порушення встановлених граничних термінів надходження товару на суму 5000,00 Євро за період з 25 травня 2016 року по 26 травня 2016 року (2 дні) колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16 квітня 1991 року № 959-XII (далі Закон № 959-XII) позивач є субєктом зовнішньоекономічної діяльності, одним з видів якої згідно зі статтею 4 цього Закону є імпорт.

Відповідно до абзацу 14 статті 1 Закону № 959-XII та абзацу 2 підпункту 1.1 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої постановою Національного банку України від 24 березня 1999 року № 136, імпорт це купівля українськими субєктами зовнішньоекономічної діяльності в іноземних субєктів господарської діяльності товарів з ввезенням або без ввезення цих товарів на територію України, включаючи купівлю товарів, призначених для власного споживання установами та організаціями України, розташованими за її межами.

Імпортна операція у розумінні статті 2 Закону № 185/94-ВР передбачає здійснення субєктом господарювання імпорту.

При цьому, моментом здійснення імпорту відповідно до абзацу 38 статті 1 Закону № 959-XII є момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця.

Отже, моментом вчинення імпортної операції, зокрема моментом поставки товару за такою операцією, для застосування статей 2, 4 Закону № 185/94-ВР є момент фактичного перетину імпортованим товаром митного кордону України.

Дата оформлення вантажної митної декларації не завжди збігається з датою фактичного перетину митного кордону України, оскільки сама вантажна митна декларація є документом, що підтверджує права особи на розміщення товарів у заявленому митному режимі і права та обовязки зазначених у ній осіб щодо здійснення ними відповідних фінансових, господарських та інших операцій.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що датою імпорту товару є дата перетину таким товаром митного кордону України та прийняття його під митний контроль, а не дата оформлення вантажної митної декларації на нього.

Як видно з проставлених штампів на міжнародній товарно-транспортній накладній (CMR), днем перетину митного кордону вищевказаного товару від фірми «BERMA S.R.L.» (Італія) та прийняття його під «митний контроль» є 23 травня 2016 року (Закарпатська митниця ДФС).

Таким чином, згідно з відміткою Закарпатської митниці від 23.05.2016 «Під митним контролем» імпортований позивачем за контрактом від 04 лютого 2016 року №707 товар перетнув митний кордон України в межах строку, встановленого згаданою нормою Закону № 185/94-ВР.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі №21-412а11.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення Ковельської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області від 11 жовтня 2016 року № в частині нарахування ТзОВ «Негабарит-Сервіс» пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності за день, в який відбулася поставка товару 30 липня 2016 року в розмірі 756,87 грн. та з 25 травня 2016 року по 26 травня 2016 року в розмірі 842,08 грн є протиправним та підлягає скасуванню.

Відтак, доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198 п. 1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Ковельської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 року у справі №803/130/17 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5

Повний текст судового рішення виготовлено 26.06.2017