Справа № 806/1169/17
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року Житомир справа № 806/1169/17

категорія 8.1

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Попова О. Г., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Укрпалетсистем" до Головного управління ДФС у м.Києві про визнання протиправним та скасування наказу №2343 від 30.03.2017 р.,

встановив:

Приватне підприємство "Укрпалетсистем" звернулось до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у м. Києві про проведення фактичних перевірок № 2343 від 30.03.2017.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що відповідачем у спірному наказі не зазначено підстав для проведення фактичної перевірки, передбачених п.80.2 Податкового кодексу України, не надано підтвердження їх наявності, не наведено факти порушень допущених позивачем, які стали підставою для проведення фактичної перевірки. Крім того, посадовими особами контролюючого органу було надано фотокопію додатку до наказу на проведення перевірки, яку не завірено належним чином.

Представник позивача прибув до суду, подав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, поважні причини неявки не повідомив. Про дату, час та місце проведення слухання повідомлений належним чином. Надіслав до суду заперечення на адміністративний позов, в яких зазначив, що на виконання листа ДФС України №5757/7/99-99-14-05-01-17 від 07.03.2017 та протоколу апаратної наради Міністерства фінансів України №1 від 13.02.2017 Головне управління ДФС у м. Києві зобов'язано провести перевірки суб'єктів господарювання, які здійснюють роздрібну реалізацію пального, в ході якої дослідити здійснення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування. Зазначає, що представниками у встановленому законом порядку оператору АЗС було вручено копію оскаржуваного наказу на проведення перевірки та пред'явлені направлення на проведення перевірки. Враховуючи вищевикладене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у зв'язку із безпідставністю. (а.с. 31-33)

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, 30 березня 2017 року начальником Головного управління ДФС у м. Києві Л.Д. Демченко видано наказ №2343 про проведення фактичної перевірки Приватного підприємства "Укрпалетсистем" з 25 квітня 2017 року терміном 10 днів. Підставами для проведення перевірки зазначено доповідну записку управління спеціального аудиту ГУ ДФС у м. Києві від 29.03.2017 №1340/26-15-14-04-06-11. (а.с. 37).

25 квітня 2017 року на підставі вищевказаного наказу начальником Головного управління ДФС у м. Києві видано направлення на перевірку № 2546/26-15-14-04-06 та № 2547/26-15-14-04-06. Як встановлено із записів на наявних у матеріалах справи копій направлень, направлення на перевірку № 2546/26-15-14-04-06 та № 2547/26-15-14-04-06 від 25.04.2017 року були пред'явлені оператору ОСОБА_1 Олександрівна. (а. с. 35-36).

24 квітня 2017 року працівники контролюючого вийшли на перевірку за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 156/1, де розташований комплекс, який відповідно до договору оренди №01/01/17 від 01 січня 2017 року між ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "АВАНТ" та ПП "Укрпалетсистем" (а.с. 9-15) що знаходиться на праві користування у Приватного підприємства "Укрпалетсистем". Проте, працівники Головного управління ДФС у м. Києві до перевірки не були допущені представником позивача, про що складено акт про відмову від допуску до фактичної перевірки від 25.04.2017, підписаний оператором АЗС ОСОБА_2 В графі "пояснення щодо причин не допуску до перевірки" зазначено: не допущені у зв'язку з тим, що в наказі на перевірку відсутня конкретна підстава для перевірки відповідно до стю 80 Податкового кодексу України, а тільки зроблено посилання на статтю Податкового кодексу України. (а.с. 38).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Положеннями підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

За правилами п.80.1 ст.80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів (пп. 80.2.1);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (пп.80.2.2);

- письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування (пп.80.2.3);

- неподання суб'єктом господарювання в установленим законом строк обов'язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками (пп.80.2.4);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (пп.80.2.5);

- у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3 (пп.80.2.6);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації (пп. 80.2.7).

Встановлено, що підставою для проведення фактичної перевірки Приватного підприємства "Укрпалетсистем" відповідачем у оспорюваному наказі зазначено підпункти 80.2.2 - 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, а також доповідну записку управління спеціального аудиту ГУ ДФС у м. Києві від 29.03.2017 №1340/26-15-14-04-06-11. (а.с. 37).

Відповідно до змісту наявного у матеріалах справи листа Державної фіскальної служби України від 07.03.2017 №5757/99-99-14-05-01-17, зобов'язано ГУ ДФС в областях та м. Києві, Офіс великих платників в термін до 01.06.2017 провести перевірки суб'єктів господарювання, які здійснюють роздрібну реалізацію пального, в ході яких дослідити у тому числі питання відображення у розрахункових документах та звітах кодів УКТ ЗЕД при реалізації пального (а.с. 39).

Пунктом 11 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 № 265/95-ВР встановлено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані: проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування (для пального із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Стаття 15 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 № 265/95-ВР передбачає, що контроль за додержанням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи доходів і зборів шляхом проведення фактичних га документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до абз.2 п.7 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 № 265/95-ВР, суб'єкти господарювання, які використовують реєстратори розрахункових операцій (крім електронних таксометрів, автоматів з продажу товарів (послуг) та реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для обліку та реєстрації операцій з купівлі-продажу іноземної валюти) повинні подавати до органів державної податкової служби по дротових або бездротових каналах зв'язку електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці в пам'яті реєстраторів розрахункових операцій або в пам'яті модемів, які до них приєднані.

Встановлено, що підставами для проведення перевірки та винесення оскаржуваного наказу про проведення фактичної перевірки, зокрема, слугували: зміст листа Державної фіскальної служби України від 07.03.2017 №5757/99-99-14-05-01-17 (а.с. 39), пункт 6 Протоколу апаратної наради Міністерства фінансів України №1 від 13.02.2017 (а.с. 41-43), а також доповідна записка управління спеціального аудиту ГУ ДФС у м. Києві від 29.03.2017 №1340/26-15-14-04-06-11 щодо виявлення можливих порушень ПП "Укрпалетсистем" у сфері порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій свідоцтв, у тому числі на виробництво та обіг підакцизних товарів.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що податковим органом у встановленому законодавством порядку одержано інформацію, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, що у відповідності до п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України є підставою для проведення фактичної перевірки.

Відповідно до п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити субєкта (прізвище, імя, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса обєкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

Суд зазначає, що положення п.80.2 ст.80 та п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України не містять вимог до копії наказу та копії додатків до наказу (за наявності), яка вручається платнику податків до початку проведення такої перевірки щодо її засвідчення.

Суд також звертає увагу, що предметом спору є саме оскарження наказу про проведення фактичної перевірки, а не дій посадових осіб контролюючого органу під час проведення перевірки, а тому посилання позивача на вручення йому копії додатку наказу, не завіреної належним чином та ненадання відповідачем підтвердження наявності підстав для призначення перевірки судом не беруться до уваги, оскільки не стосуються предмету спору.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивачем не доведено, а відповідачем та наявними у матеріалах справи доказами спростовано протиправність наказу начальника Головного управління ДФС у м. Києві №2343 від 30 березня 2017 року про проведення фактичної перевірки Приватного підприємства "Укрпалетсистем", а тому позовні вимоги Приватного підприємства "Укрпалетсистем" є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не присуджуються.

Керуючись статтями 41, 71, 128, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Г. Попова

Повний текст постанови виготовлено: 21 червня 2017 р.