Справа № 826/2655/17
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2017-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 червня 2017 року письмове провадження № 826/2655/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів : головуючого судді Арсірія Р.О., суддів Кузьменка В.А., Огурцова О.П., розглянувши адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Державної служби України з надзвичайних ситуацій

Головного управління ДСНС України у м.Києві

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1, позивач) з позовом до Державної служби України з надзвичайних ситуацій (далі також - ДСНС, відповідач-1), Головного управління ДСНС України у м.Києві (далі також - Головне управління, відповідач-2) в якому просить, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог скасувати рішення комісії з призначення одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту від 20.04.2016 щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги сім'ї загиблого ОСОБА_2 та зобов'язати комісію повторно розглянути питання про призначення одноразової грошової допомоги сім'ї загиблого ОСОБА_2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є матір'ю померлого ОСОБА_2, який працював на посаді старшого інженера групи пожежно-рятувальних робіт 39-ОПДПО ГУ ДСНС України в м.Києві і загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок дорожно-транспортної пригоди при слідуванні до місця служби. За таких обставин позивач вважає, що відмова їй у виплаті одноразової грошової допомого у зв'язку із смертю сина, оформлена оскаржуваним протоколом № 3, є неправомірною, а протокол підлягає скасуванню. Просила суд розглядати справу за її відсутності.

Представники відповідачів в судове засідання не прибули, хоча були належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду. Проти позову заперечували, про що надали відповідні письмові заперечення, які наявні в матеріалах справи.

Справа розглянута в порядку письмового провадження, у відповідності до положень ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності необхідності заслуховувати свідків чи експертів.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2, який працював на посаді старшого інженера групи пожежно-рятувальних робіт 39-ОПДПО ГУ ДСНС України в м. Києві, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди при слідуванні до місця служби.

У 2008 році позивач та її чоловік ОСОБА_3 неодноразово зверталися до Головного управління ДСНС у м. Києві з приводу визнання ОСОБА_2 як такого, що загинув в період проходження служби під час виконання службових обов'язків. Проте, позивачу було відмовлено у зв'язку із тим, що він загинув, перебуваючи у громадському транспорті, а згідно п. 2.6 наказу МНС України від 18.08.2006 № 540 «Про затвердження Інструкції про порядок розслідування, ведення обліку нещасних випадків в органах і підрозділах МНС України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.10.2006 за № 1106/12980, визнаються пов'язаними з виконанням службових обов'язків нещасні випадки, що сталися з особою під час проїзду на службу чи зі служби на транспортному засобі, що належить органу і підрозділу МНС України або на іншому транспортному засобі, наданому керівником.

Також позивач зазначає, що після втрати сина стан її здоров'я почав погіршуватися і вона систематично перебувала на лікуванні, оздоровленні.

На неодноразові звернення позивача з приводу виплати, Головним управлінням ДСНС України у м.Києві було видано довідку № 383 від 26.06.2015, в якій зазначено, що колишній старший інженер 39-ОПДПО управління з організації забезпечення пожежної безпеки на закритих об'єктах ГУ МНС України в м. Києві старший лейтенант служби цивільного захисту ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 при слідуванні до місця служби внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, перебуваючи в громадському транспорті. Згідно п. 2.6 наказу МИС України від 18.08.2006 № 540 «Про затвердження Інструкції про порядок розслідування, ведення обліку нещасних випадків в органах і підрозділах МНС України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.10.2006 за № 1106/12980, визнаються пов'язаними з виконанням службових обов'язків нещасні випадки, що сталися з особою під час проїзду на службу чи зі служби на транспортному засобі, що належить органу і підрозділу МНС України, або на іншому транспортному засобі, наданому керівником.

В подальшому, як зазначає позивач, перебуваючи у відчаї, вона звернулась до народного депутата України Міщенка С. Г., на особистий прийом.

За наслідками депутатського звернення, листом № 01-509/162 від 14.01.2016 за підписом голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій ОСОБА_5 повідомлено про те, що за результатами проведення службового розслідування було прийнято рішення про визнання ОСОБА_2 як такого, що загинув у період проходження служби під час виконання службових обов'язків й видачу позивачу відповідної довідки від 13.01.2016.

У березні 2016 року позивачем підготовлено та подано необхідний пакет документів для призначення одноразової грошової допомоги у зв'язку із загибеллю ОСОБА_2 до Головного Управління ДСНС України у місті Києві.

24 березня 2016 року документи були передані до ДСНС України, які були розглянуті 20 квітня 2016 року Комісією з призначення одноразової грошової допомоги.

Як вбачається із витягу з Протоколу № 3 засідання Комісії від 20.04.2016 позивачу було відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги у зв'язку з тим, що відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 № 908 «Про затвердження Порядку умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту», особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, можуть звернутися до підрозділу для її виплати протягом трьох років з дня загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи настання інвалідності. Оскільки ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1, то сім'я загиблого ОСОБА_2 втратила право на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі.

Вважаючи дії ДСНС України неправомірними, зважаючи на те, що строк звернення для призначення одноразової грошової допомоги був пропущений з поважних причин, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 року № 908 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затверджений постановою (надалі також - Порядок № 908).

Пунктом 1 Порядку № 908 передбачено, що у разі загибелі (смерті) осіб рядового і начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту під час виконання службових обов'язків сім'ям загиблих (померлих), а за відсутності сім'ї батькам та утриманцям таких осіб виплачується одноразова грошова допомога в розмірі десятирічного грошового забезпечення загиблих (померлих) за останніми посадами, які вони займали.

Для виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) особи рядового або начальницького складу члени його сім'ї, а за їх відсутності батьки та утриманці, подають до підрозділу або його правонаступника пакет документів (п.4 Порядку).

Підрозділ подає ДСНС висновок щодо можливості виплати грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 4 і 5 цього Порядку, а також довідку про грошове забезпечення та копію документа, що свідчить про обставини загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання, захворювання чи нещасного випадку, який трапився з особою рядового або начальницького складу.

Служба приймає на підставі поданих документів рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги та надсилає його разом із зазначеними документами підрозділу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які мають право на її отримання (п.6 Порядку № 908).

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги можуть звернутися до підрозділу для її виплати протягом трьох років з дня загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи настання інвалідності (п.7 Порядку).

Як слідує з матеріалів справи, позивач неодноразово зверталася після загибелі сина до підрозділу з приводу виплати одноразової грошової допомоги. Однак, позивачу було відмовлено у виплаті, з огляду на те, що ОСОБА_2 загинув, перебуваючи у громадському транспорті, що суперечить положенням п. 2.6 наказу МНС України від 18.08.2006 № 540 «Про затвердження Інструкції про порядок розслідування, ведення обліку нещасних випадків в органах і підрозділах МНС України».

Як зазначалося вище, в подальшому, позивачу було надано довідку № 383 від 26.06.2015, в якій зазначено, що колишній старший інженер 39-ОПДПО управління з організації забезпечення пожежної безпеки на закритих об'єктах ГУ МНС України в м. Києві старший лейтенант служби цивільного захисту ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 при слідуванні до місця служби внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, перебуваючи в громадському транспорті, внаслідок чого, з урахуванням п.2.6 Наказу №540 від 18.08.2006 загиблого ОСОБА_2 не визнано таким, що загинув в період проходження служби під час виконання службових завдань.

В той же час, за зверненням народного депутата України Міщенка С.Г., позивачу надано довідку № 65/15/192 від 13.01.2016, в якій зазначено, що відповідно до висновку службового розслідування по факту загибелі старшого лейтенанта служби цивільного захисту ОСОБА_2 від 10.06.2008, підготовленого відповідно до наказу Головного управління МНС України у м. Києві від 05.06.2008 №166 «Про проведення службового розслідування», визнано, що старший лейтенант служби цивільною захисту ОСОБА_2 старший інженер 39-ОПДПО управлінь з організації забезпечення пожежної безпеки на закритих об'єктах ГУ МНС України у м. Києві загинув у період проходження служби, під час виконання службових обов'язків.

При цьому, позивачу жодних документів з приводу проведення службового розслідування направлено не було.

Щодо твердження представників відповідачів стосовно пропущення 3 річного терміну звернення за виплатою грошової допомоги з дня загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи настання інвалідності, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, позивач зверталася з проханням виплатити грошову допомогу по загибелі (смерті) сина, однак у такій виплаті їй було необґрунтовано відмовлено з тих підстав, що ОСОБА_2 загинув у громадському транспорті, хоча фактично ОСОБА_2 є таким, що загинув під час виконання службових обов'язків.

Лише після втручання народного депутата, позивачу надано довідку, в якій зазначено, що відповідно до висновку службового розслідування по факту загибелі старшого лейтенанта служби цивільного захисту ОСОБА_2 від 10.06.2008, останній загинув у період проходження служби, під час виконання службових обов'язків. Та запропоновано надати пакет документів для отримання грошової допомоги.

Окрім того, позивач зазначає, що після втрати сина стан її здоров'я погіршився, систематично позивач перебував на лікуванні та оздоровленні, що підтверджується матеріалами справи.

Між тим довідки надані позивачу у 2015 році та у 2016 суперечать одна одній.

Суд, приймає до уваги копії медичних виписок, довідок, епікризів з історії хвороби, що підтверджують також наявність у позивача значних проблем зі здоров'ям, що не дає йому змогу оперативно реагувати на оточуючі обставини.

Виходячи із завдань та основоположних принципів адміністративного судочинства, з урахуванням того, що порушення прав позивача триває по сьогоднішній день, беручи до уваги похилий вік та стан здоров'я позивача, які не дають йому можливості повноцінно реагувати та оцінювати положення законодавства, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Оскільки будь-яких інших підстав для відмови у виплаті грошової допомоги Порядок її виплати не передбачає, а відомості щодо обставин, які б могли свідчити про протиправну поведінку позивача, відповідачами не надані і під час розгляду справи не встановлені, то суд приходить до висновку про неправомірність відмови відповідача в отриманні позивачем одноразової грошової допомоги у зв'язку із смертю її сина.

Відтак, доводи, викладені в запереченнях на адміністративний позов спростовуються належними та допустимими доказами, що наявні в матеріалах справи, а обставини, на які посилається представники відповідачів, не можуть бути достатніми підставами для не виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, внаслідок чого спірний протокол № 3 від 20.04.2016 в частині відмови у виплаті одноразової грошової допомоги сім'ї загиблого ОСОБА_2 підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Суд також погоджується із позовними вимогами про зобов'язання Державну службу України з надзвичайних ситуацій повторно розглянути питання про призначення та виплату одноразової грошової допомоги сім'ї ОСОБА_2, оскільки скасування протоколу про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, є безумовною підставою для вирішення по суті питання щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги.

При цьому суд зазначає, що втручання у даному випадку у дискреційні повноваження відповідача, як суб'єкта владних повноважень, є виправданим, оскільки відсутній інший дієвий спосіб захисту порушеного права.

В порушення положень ст. 7, Глави 6, ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятого ним спірного рішень з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин та вимог законодавства.

Відповідно до ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва вважає, що позовні вимоги, в даному випадку, підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 69-71, 94, 160-163, 128, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення (протокол) комісії з призначення одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту від 20.04.2016 в частині відмови у виплаті одноразової грошової допомоги сім'ї загиблого ОСОБА_2.

Зобов'язати Державну службу України з надзвичайних ситуацій повторно розглянути питання про призначення одноразової грошової допомоги сім'ї загиблого ОСОБА_2.

Стягнути судові витрати в сумі 1 280 грн на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) шляхом їх безспірного списання з рахунків Державної служби України з надзвичайних ситуацій (), за рахунок бюджетних асигнувань.

Головуючий Суддя Р.О. Арсірій

Судді О.П. Огурцов

В.А. Кузьменко