Справа № 712/1230/17-а
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

К/800/20466/17

20 червня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого адміністративного суду України Донець О.Є., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 березня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про визнання дій неправомірними та забов'язання здійснити певні дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси із адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії державного службовця.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2017 року, у позові було відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Судами встановлено, що позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 90 % заробітної плати.

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області із заявою про перерахунок її пенсії у зв'язку зі зміною з 01 січня 2017 року мінімальної заробітної плати у місячному розмірі відповідно до Закону України № 1801-VІІ від 21.12.2016 «Про державний бюджет на 2017 рік».

Листом управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області від 24 січня 2017 року № 14/Б-10 позивачу було відмовлено у проведенні перерахунку пенсії державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року у розмірі 90 % заробітної плати, посилаючись на те, що 01 травня 2016 року вступив в дію новий Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року, за приписами пп.1 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень якого Закон України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року втратив чинність, у тому числі і стаття 37-1 «Порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців».

Статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ (далі - Закон №3723-ХІІ) у редакції, яка була чинною на момент призначення пенсії позивачу, передбачалось, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIIІ (далі - Закон № 76-VIIІ), який набрав чинності з 1 січня 2015 року, внесено зміни до статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ і її викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

При цьому слід зазначити, що Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ «Про державну службу» (набрав чинності з 1 травня 2016 року; далі - Закон № 889-VІІІ) Закон № 3723-ХІІ визнано таким, що втратив чинність, крім окремих положень статті 37, що на цей час застосовується при первинному призначенні пенсії до осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби. Тобто, статті 37, 37-1 Закону № 3723-ХІІ, з 1 травня 2016 року втратили чинність.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону від 2 березня 2015 року № 213-VIIІ, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Отже, на час підвищення посадових окладів державним службовцям та на час звернення позивача до пенсійного органу за перерахунком пенсії, стаття 37-1 Закону № 3723-ХІІ втратила чинність.

Діюче законодавство України не містить положень, які б дозволяли застосовувати нормативно-правові акти, які втратили чинність.

В Рішенні Конституційного Суду України №1-рп/99 від 9 лютого 1999 року визначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

При цьому Закони №76-VII, №213-VIIІ та №889-VIІI не визнані неконституційними, тому підлягають застосуванню, а тому в Управління відсутні підстави для їх застосування.

Враховуючи вищевикладене, висновки суду першої інстанції, з якими погодився суд апеляційної інстанції, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог є правильними.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 березня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про визнання дій неправомірними та забов'язання здійснити певні дії.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя О.Є. Донець