Справа № 513/1101/16-а
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 р.м.ОдесаСправа № 513/1101/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Кожокар Т.Я.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Зуєвої Л.Є., Федусика А.Г.,

при секретарі Жигайлової О.Е.,

за участю апелянта ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Саратського районного суду Одеської області від 15 березня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Саратського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2016 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просила визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області щодо відмови у перерахунку та виплаті їй пенсії, починаючи з 01 вересня 2015 року; зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області провести перерахунок та виплату пенсії позивачу починаючи з 01 вересня 2015 року..

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 15 липня 2015 року їй була призначена пенсія за віком у розмірі 949 гривень, з урахуванням стажу роботи 23 роки 10 місяців 5 днів. 04 липня 2016 року позивачка звернулася до УПФУ в Саратському районі із заявою про перерахунок пенсії. Однак, позивачу було відмовлено у проведенні перерахунку через те що в неї немає 30 років страхового стажу. Позивач вважає рішення відповідача незаконним.

Постановою Саратського районного суду Одеської області від 15 березня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач надала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 34-39 КАС України.

Колегією суддів задоволено заяву Саратського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про заміну сторони по справі, а саме - управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області на його правонаступника - Саратське об`єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 15 липня 2015 року ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Загальний страховий стаж на час призначення їй пенсії складав 23 роки 10 місяців 5 днів.

04 липня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до УПФУ в Саратському районі із заявою про проведення перерахунку пенсії, розмір якої на час звернення становив менше, ніж встановлений законом прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність. В заяві також зазначила, що прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, складає 1130 гривень (а.с.8).

Листом від 11 липня 2016 року № 2417/03 УПФУ повідомлено ОСОБА_1 про те, що станом на 01 вересня 2015 року, після перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» розмір її пенсії становить 949 гривень (550,20 гривень - пенсія за віком, 303,03 - доплата до прожиткового мінімуму 1074 гривні, 40,75 - держ. адр. допом.).

Станом на 01 травня 2016 року, при проведенні перерахунку пенсій, ОСОБА_1 являлась працюючим пенсіонером і не мала 30 років страхового стажу, тому розмір пенсії не змінився. За заявою позивачки від 04 липня 2016 року розмір пенсії перераховано (550,20 гривень - пенсія за віком, 347,52 - доплата до прожиткового мінімуму 1130 гривень, 55,02 - підвищення по ст. 29 ч.3) (а.с.9).

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що пенсія позивачу призначена та виплачується у відповідності та у розмірі, що передбачений Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та постанови Кабінету Міністрів України № 265 від 26.03.2008 року, а тому підстави для перерахунку пенсії відсутні.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 надано тлумачення, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом (ч. 3 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування").

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2015 року 949 грн., з 1 вересня 1074 грн.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік" встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2016 року - 1074 гривні, з 1 травня - 1130 гривень, з 1 грудня - 1247 гривень.

Згідно з ч. 3 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

З 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

З аналізу норми ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка є імперативною, слід прийти до висновку, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, а перерахунок проводиться з дня встановлення цього мінімуму.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 №265 "Деякі питання пенсійного забезпечення громадян" визначено, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, крім осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), не досягає 949 гривень, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач виплачує ОСОБА_1 пенсію в порядку та у розмірі, що передбачений Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 №265 "Деякі питання пенсійного забезпечення громадян".

Крім того, встановлено, що розмір пенсії, яка виплачується позивачці, є меншим, ніж встановлений Законом розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Згідно зі ст. 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" визначено, що оскільки Конституція України, як зазначено в її статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції України і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію України як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції України, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" до числа основних державних гарантій включаються: мінімальний розмір заробітної плати; мінімальний розмір пенсії за віком; неоподаткований мінімум доходів громадян; розмір державної соціальної допомоги та інших соціальних виплат.

Згідно з ст.2 Закону України "Про прожитковий мінімум" пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У рішеннях Європейського суду з прав людини від 18.07.06 р. у справі "Пронін проти України" та від 21.06.16 р. "Петриченко проти України" з аналогічних спорів, суд дійшов висновку про порушення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у зв`язку з тим, що національні суди не розглянули доводи заявника з посиланням на ст46 Конституції України про те, що розмір пенсії не може бути нижчим від встановленого у відповідний час прожиткового мінімуму.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 має право на пенсію в розмірі не нижчому ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, тому дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії позивачки у зв'язку із збільшенням на законодавчому рівні прожиткового мінімуму є неправомірними.

Відповідно ст.ст.83, 84, 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст.ст.43, 44, 45, 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначення чи перерахунок пенсії проводиться виключно на підставі звернення (заяви) особи до відповідного територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі. Пенсія призначається чи перераховується з дня звернення, крім окремих випадків, передбачених згаданими Законами.

Згідно ст.45 Закону № 1058-IV перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

З питання перерахунку пенсії позивач звернулась до пенсійного органу 04.07.2016.

Тому право на перерахунок пенсії ОСОБА_1 набула з 01.07.2016.

З урахуванням наведеного позовні вимоги позивача про здійснення перерахунку пенсії з 01 вересня 2015 року є безпідставними.

Спірні щомісячні пенсійні виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу, а тому у разі виникнення підстав для перерахунку розмірів пенсії визначається лише дата, з якої особа має право на її перерахунок чи отримання пенсії у повному розмірі.Обмеження періоду, протягом якого суб'єкт владних повноважень має здійснювати обчислення пенсії відповідно до вимог закону, суперечить ст.19 Конституції України.

Колегія суддів зазначає, що норми постанови Кабінету Міністрів України №265 від 26.03.2008 року "Деякі питання пенсійного забезпечення громадян" не можуть суперечити ст.46 Конституції України, Законам України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", «Про прожитковий мінімум», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Невідповідність п.2 згаданої постанови КМ України вищевказаним законодавчим актам в частині недосягнення суми 949 грн. рівню прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, не може позбавляти особу її конституційного права на належний рівень життя, який не може бути нижчим від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законодавством в імперативному порядку встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком повинен відповідати розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково, а саме з 01 липня 2016 року.

Враховуючи наведені положення діючого законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухвалені постанови припустився порушень норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у звязку з чим судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням по справі нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Саратського районного суду Одеської області від 15 березня 2017 року скасувати.

Ухвалити по справі нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Саратського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії у зв'язку із підвищенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 01 липня 2016 року.

Зобов'язати Саратське об`єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області провести перерахунок та виплату пенсії (за виключенням проведених виплат) ОСОБА_1 у розмірі, не нижчому ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, починаючи з 01 липня 2016 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Саратського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1157,52 гривень (одна тисяча сто п`ятдесят сім гривень п`ятдесят дві копійки).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Повний текст рішення виготовлено 26.06.2017 року.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: А.Г. Федусик