Справа № 130/620/17
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 130/620/17

Головуючий у 1-й інстанції: Сенько Л.Ю.

Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.

22 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Сапальової Т.В. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Жмеринського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Жмеринського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :
у березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Жмеринського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (далі Жмеринське ОУПФУ) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

Постановою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17 травня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом першої інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 в період з 20.05.1986 року по 10.06.1986 року у складі військової частини НОМЕР_1 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в населеному пункті Прип`ять.

У лютому 2017 року позивач звернувся до Жмеринського ОУПФУ із заявою про призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, відповідно до ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішенням комісії по розгляду спірних питань, пов`язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсії відповідно до чинного законодавства України від 28.02.2017 №38, позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в зв`язку з тим, що останнім не надано документів, які б підтверджували його безпосередню участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Вказана відмова слугувала підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем надано достатньо документів для підтвердження факту його перебування в зоні відчуження по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та призначення йому пенсії на пільгових умовах.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст.15 Закону України від 17.06.1993 року № 3284-12 «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №3284-12) умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Статтею 12 Закону № 3284-12 встановлено, що право на пенсію за віком мають: чоловіки-після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки-після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Статтею 9 Закону України від 28.02.1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796-ХІІ) встановлено, що особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, тобто громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків.

Відповідно до ст. 10 Закону № 796-ХІІ учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках-не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 ст.55 Закону 796-ХІІ встановлено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: 1) з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів мають право на зниження пенсійного віку на 10 років; 2) які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів мають право на зниження пенсійного віку на 8 років; 3) які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році мають право на зниження пенсійного віку на 5 років.

Відповідно до частин 3 та 4 ст.65 Закону № 796-ХІІ посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, державними адміністраціями областей, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій; порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 5 пункту 2.1 Розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі Порядок № 22-1) встановлено, що документами, які засвідчують особливий статус особи є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Отже, відповідно до вказаного Порядку № 22-1, підставою для призначення пенсії, крім довідки про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 № 122, можуть бути інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно п.2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 р. N 51, посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Відповідно до п.3 цього Порядку учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 р. - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня 1986 р. до 31 грудня 1986 р. - не менше 5, а у 1987 році - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору, серія А. При цьому у посвідченні на правій стороні по діагоналі зліва направо ставиться штамп фарбою червоного кольору "Перереєстровано" і на вільному місці виконується запис про дату перереєстрації. Починаючи з 1 жовтня 1998р. зазначене посвідчення без такого штампу вважається недійсним.

Так, відповідно до посвідчення Серія НОМЕР_2 від 04.11.1992 року ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС 2 категорії.

Таким чином, з вищевказаного посвідчення вбачається, що позивач відноситься до кола осіб , які мають право на пенсію зі зниженим пенсійним віком, відповідно до ст.55 Закону № 796-ХІІ.

Слід зазначити, що тимчасовою комісією утвореною Київською облдержадміністрацією, на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 4 лютого 1997 р. N 135 "Про перевірку правильності видачі посвідчень "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" проводилась перевірка правомірності видачі посвідчення позивачу, і сумнівів щодо правильності його видачі у комісії не було, про що свідчать наявні на правій сторінці посвідчення штамп "Перереєстровано" та запис про дату перереєстрації за підписом керівника, який скріплений печаткою.

Також в якості доказу по справі, позивачем надано суду довідку №3/105 від 22 жовтня 1992 року військової частини НОМЕР_1 , відповідно до якої він дійсно приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в населеному пункті Прип`ять з 20 травня 1986 року наказ по с/ч №119 по 10 червня 1986 року наказ по с/ч №138 і отримав дозу опромінення 8 рентген.

Крім того, в матеріалах справи знаходяться довідка управління соціального захисту населення Жмеринської РДА від 21 березня 2017 року №679/01-17/08, про те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні як учасник ліквідації внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, відповідно до ст. 21 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та користується пільгами (а.с.19), а також довідка №803/01-17/08 від 03 квітня 2017 року, відповідно до якої позивач перебуває на обліку в управлінні як учасник ліквідації внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, відповідно до ст.. 21 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» користується пільгами та отримує щомісячно грошову компенсацію на продукти харчування (а.с.34).

Відповідно до листа заступника начальника управління соціального захисту населення Жмеринської РДА від 16 березня 2017 року №678/01-17/03 пенсійну справу ОСОБА_1 , яка була розглянута управлінням в порядку нагляду було повернуто до Жмеринського ОПФУ з вказівкою на те, що позивачу було безпідставно відмовлено в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 10 років.

При цьому, відповідно до архівної довідки №664 від 24 червня 2016 року Центрального архівного відділу Національної гвардії України. В наказі №124 від 29 травня 1986 року ОСОБА_1 значиться вибувшим в службове відрядження в район Чорнобильської АЕС лише з 23 травня 1986 року (а не з 20 травня, як вказано довідці №3/105 від 22 жовтня 1992 року) в населений пункт с. Волочково, яке не відноситься до зони відчудження.

Разом з тим, Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637 закріплено, що у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Так, судом першої інстанції під час розгляду справи було допитано свідка ОСОБА_2 , якому призначено пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і який показав, що в травні 1986 року він перебував в Чорнобильській зоні в складі ВЧ НОМЕР_1 м. Золочів та проходив строкову військову службу разом з ОСОБА_1 . Після вибуху на Чорнобильській АЕС, їх направили в Чорнобиль в 60 км зону с.Чпилі, а потім - в 30 км зону - «Піонерський табір «Сказочний», звідки вони кожний день здійснювали виїзди в різні місця, зокрема і на атомну станцію в м. Прип`ять. В його військовому квитку вказано, що він перебував там з 09 травня по 04 червня 1986 року. Вважає, що розбіжності в записах існують, щоб приховати реальну кількість часу, яку військовослужбовці там пробули.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає вірним та обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що при поданні заяви про призначення пенсії відповідно Закону № 796-ХІІ позивач надав відповідачу всі необхідні документи, які засвідчують його статус учасника ліквідації наслідків, а відтак останній безпідставно прийняв рішення про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , мотивуючи її відсутністю підтверджуючих документів про роботу в зоні відчудження.

Враховуюючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про те, що позивач має право на дострокове призначення пенсії відповідно до ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу Жмеринського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17 травня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Сапальова Т.В. Боровицький О. А.