Справа № 537/1521/17
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 р.Справа № 537/1521/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: Пянової Я.В. , Зеленського В.В.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції на постанову Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10.05.2017 по справі № 537/1521/17

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці ДПП ОСОБА_2 , третя особа Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1В.) звернувся до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області з позовом до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенанту поліції ОСОБА_2 (далі по тексту інспектор роти № 2 УПП в м. Кременчуці ДПП ОСОБА_2О.), в якому просив суд скасувати постанову інспектора роти № 2 УПП в м. Кременчуці ДПП ОСОБА_2 серії АП № 819441 від 05.04.2017 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Ухвалою суду від 18.04.2017 до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції.

Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10.05.2017 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 819441 від 05 квітня 2017 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП скасовано.

Третя особа Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції постанову Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10.05.2017 скасувати, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги з посиланням на ч. 2 ст.258, ст. 222, ч.1 ст.255 КУпАП, розділ І, ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, стверджує про відсутність необхідності складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно позивача на місці вчинення правопорушення. Апелянт вказує на те, що ним дотримано процедуру притягнення позивача до відповідальності відповідно до вимог КУпАП. Також зазначив, що керований позивачем автомобіль у відповідності до вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП не обладнаний технічними пристроями, що дозволяє вести перемови по мобільному телефону без допомоги рук, а наявність функції гучного звязку в мобільному телефоні не є технічним пристроєм.

Позивач, скориставшись правом подання письмових заперечень на апеляційну скаргу, вказав, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки мотиви та підстави, зазначені в даній скарзі є безпідставними та необгрунтованими. Вважає, що судом першої інстанції вірно застосовано норми процесуального та матеріального права, в повному обсязі зясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, доведено та всебічно обгрунтовано їх у судовому рішенні, надано належну оцінку всім доказам, грунтуючись на повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не зявилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідач в апеляційній скарзі просив розглянути справу за відсутності представника відповідача, позивач до початку судового засідання суду апеляційної інстанції надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту КАС України), неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 05 квітня 2017 року інспектором роти № 2 УПП у м. Кремечнуці ДПП ОСОБА_2 винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР №819441, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що останній 05 квітня 2017 року о 17 год. 35 хв. в м. Кременчуці по вул. Чкалова, 190, керуючи автомобілем НОМЕР_1 користувався засобами зв'язку тримаючи їх у руках, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п. 2.9 д ПДР України.

Вважаючи вказану постанову незаконною, позивач звернувся із вказаним позовом до суду про її скасування.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Відповідно до п.2.9 д Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правила дорожнього руху) водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Згідно з ч. 2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" від 14.07.2015 № 596-VIII, який був прийнятий після винесення рішення Конституційним Судом України 26.05.2015 по справі № 5-рп/2015, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено скорочене провадження у справах про адміністративне правопорушення у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол, застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Не заперечуючи про наявність у працівників органів Національної поліції повноважень виносити в окремих випадках постанову про адміністративне правопорушення без складення протоколу на місці вчинення правопорушення, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинна компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Колегія суддів зазначає, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення повинен підтверджуватися наявними обєктивними належними та достатніми доказами.

До матеріалів адміністративної справи відповідачем долучено диск із відеозаписом за 05 квітня 2017 року з нагрудної камери поліцейського, за результатами перегляду якого судом апеляційної інстанції встановлено, що цим відеозаписом зафіксовано виключно процедура притягнення до адміністративної відповідальності позивача.

Однак, даним відеозаписом не зафіксовано факт порушення позивачем п. 2.9 д Правил дорожнього руху України, а саме те, що останній під час керування транспортним засобам користувався засобами звязку, тримаючи мобільний телефон у руці.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 2 ст.71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що обовязок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що саме ним не доведено належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем порушення п. 2.9 д Правил дорожнього руху та ч.2 ст.122 КУпАП України, а тому притягнення позивача до відповідальності є безпідставним, та висновок суду першої інстанції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 819441 від 05 квітня 2017 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП є правомірним.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта в частині того, що керований позивачем автомобіль у відповідності до вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП не обладнаний технічними пристроями, що дозволяє вести перемови по мобільному телефону без допомоги рук, а наявність функції гучного звязку в мобільному телефоні не є технічним пристроєм

В позовній заяві та в запереченнях на апеляційну скаргу позивач зазначає, що дійсно керував транспортним засобом марки "Volkswagen Transporter " д.н. НОМЕР_2 в момент, коли був зупинений відповідачем та під час керування транспортним засобам користувався засобами звязку, а саме мобільним телефоном, за допомогою гучного звязку, не тримаючи його при цьому в руках.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що чинним законодавством не встановлено, який конкретно характер має носити користування засобом зв'язку, тобто заборонено будь-яке користування засобом зв'язку, у спірних правовідносинах - мобільним телефоном, за умови тримання його в руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання до яких позивач не належить).

Системний аналіз п.2.9 д Правил дорожнього руху та ч. 2 ст. 122 КУпАП дає можливість зробити висновок, що обєктивною стороною адміністративного правопорушення, за вчинення якого передбачена відповідальність з ч. 2 ст. 122 КУпАП, є користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, тримаючи їх у руці, або користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук. При цьому чинне законодавство не містить розяснень того, що розуміється під засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук, що дає можливість зробити висновок, що це можуть бути будь-які технічні пристрої, які надають можливість користуватися мобільним телефоном, не тримаючи його у руці.

Загальновідомо, що використання мобільного телефону під час керування транспортним засобом збільшує ризик аварії, призводить до неуважності при управлінні, включенні поворотних сигналів, маневруванні, спостерігається порушення правил дорожньої дисципліни, оскільки водій може повністю контролювати керування транспортним засобом, використовуючи тільки обидві руки. Разом із тим, користування портативною гарнітурою, наушниками, гучним звязком (за умови зупинки для необхідності ввімкнення таких спеціальних пристроїв) виключає протиправність дій водія, оскільки надає можливість вільно використовувати під час керування транспортним засобом обидві руки.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ввімкнення в мобільному телефоні гучного звязку під час керування транспортним засобом (за умови зупинки для необхідності ввімкнення такого спеціального пристрою) може розцінюватися як технічний пристрій, що дозволяє вести перемови без допомоги рук, та відповідно користування під час руху транспортного засобу засобами звязку без тримання в руці за допомогою гучного звязку не порушує п. 2.9 д Правил дорожнього руху.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обгрунтуванням, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Постанову Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10.05.2017 по справі № 537/1521/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст ухвали виготовлений 23.06.2017.