Справа № 720/454/17
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 720/454/17

Головуючий у 1-й інстанції: Вівчар Г.А.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

20 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Курка О. П. Білоуса О.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

представника позивача: не з'явився,

представника відповідача: Печерової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на постанову Новоселицького районного суду Чернівецької області від 16 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання бездіяльності протиправною,забов'язання провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Новоселицького районного суду Чернівецької області з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання бездіяльності протиправною, забов'язання провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання.

Постановою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 16 травня 2017 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Позивач в судове засідання не з'явився про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги та просила суд задовольнити її.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, яка прибула в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач відповідно до диплому серії НОМЕР_1 у 1970 році вступив до Львівського державного університету імені І. Франка за спеціальністю правознавство та рішенням державної екзаменаційної комісії від 24 червня 1975 року йому присвоєно кваліфікацію юрист.

З рішення Чернівецької обласної ради народних депутатів від 26 січня 1993 року вбачається, що ОСОБА_3 був обраний народним суддею Хотинського районного суду. Приступив до виконання своїх службових обов'язків відповідно до наказу №07 начальника управління юстиції Чернівецької облдержадміністрації з 27.01.1993 року.

Постановою Верховної Ради України від 17.04.2003 року за №731-ІV ОСОБА_3 був обраний суддею безстроково Хотинського районного суду Чернівецької області.

Постановою Верховної Ради України від 25.12.2014 року за №59-VІІ ОСОБА_3 у зв'язку з поданою заявою про відставку був звільнений з посади судді Хотинського районного суду Чернівецької області.

01 грудня 2016 року звернувся до управління Пенсійного фонду України в Хотинському районні із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці в розмірі 88% заробітної плати, який працює на відповідній посаді, починаючи з 01 грудня 2016 року без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Його суддівська винагорода, яка враховується при перерахунку щомісячного грошового утримання суддів у відставці станом 01 грудня 2016 року складає 24 000 ( двадцять чотири тисячі) гривень, що підтверджується довідкою Територіального управління державної судової адміністрації України в Чернівецькій області від 01 грудня 2016 року № 036.

18 січня 2017 року на його заяву отримав відповідь з якої вбачається, що відповідач визнає його право на перерахунок але про остаточне рішення йому повідомлено додатково. 13 лютого 2017 року отримав відповідь від відповідача, що дане питання у стадії вирішення.

Позивач вважає, що управління Пенсійного фонду України в Хотинському районні маючи всі правові підстави для проведення перерахунку призначеного йому щомісячного довічного грошового утримання починаючи з 01 грудня 2016 року у зв'язку зі збільшенням заробітної плати, вчиняє бездіяльність. Даний факт розцінює як безпідставну відмову у задоволенні його законних прав.

Вищезазначене слугувало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач у 1970 році вступив до Львівського державного університету імені І.Франка за спеціальністю правознавство та рішенням державної екзаменаційної комісії від 24 червня 1975 року йому присвоєно кваліфікацію юрист.

З рішення Чернівецької обласної ради народних депутатів від 26 січня 1993 року вбачається, що ОСОБА_3 був обраний народним суддею Хотинського районного суду. Приступив до виконання своїх службових обов'язків відповідно до наказу №07 начальника управління юстиції Чернівецької облдержадміністрації з 27.01.1993 року.

Постановою Верховної Ради України від 17.04.2003 року за №731-ІV ОСОБА_3 був обраний суддею безстроково Хотинського районного суду Чернівецької області.

Постановою Верховної Ради України від 25.12.2014 року за №59-VІІ ОСОБА_3 у зв'язку з поданою заявою про відставку був звільнений з посади судді Хотинського районного суду Чернівецької області.

Відповідно до абзацу 2 п.3-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 р. N 865 (Постанова втратила чинність на підставі Постанови КМ N 1097 ( 1097-2010-п ) від 01.12.2010 ) «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів». До стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби. Пункт 3-1 доповнено абзацом згідно з Постановою КМ N 545 ( 545-2008-п ) від 11.06.2008.

А тому враховуючи вищезазначене колегія суддів приходить до висновку, що до стажу судді зараховується навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів.

Отже суд апеляційної інстанції вважає, що до спеціального стажу роботи на посаді судді слід зарахувати половину періоду навчання за денною формою у Львівському державному університеті ім. І.Франка на юридичному факультеті, тобто 2 роки 4 місяці 22 дні.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною відмову відповідача від 08.03.2017 року за №91М-11 про відмову у проведенні перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із включенням матеріальної допомоги на оздоровлення до суддівської винагороди та зобов'язати провести відповідний перерахунок колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 4 ст. 43 Закону № 2862-XII судді, який пішов у відставку, за наявності відповідного віку і стажу роботи виплачується пенсія на умовах, передбачених ст. 37 Закону України «Про державну службу». Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менш 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більш ніж до 90 відсотків заробітку судді.

Разом з тим, визначений Законом № 2862-ХІІ порядок нарахування щомісячного довічного грошового утримання суддів було змінено у зв'язку із набранням чинності Законом України від 07.07.2010 року №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до ч. 3 ст. 138 Закону № 2453-VІ, чинній до 1 жовтня 2011 року, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Законом України від 8 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року внесено зміни до частини 3 статті 138 Закону № 2453-VІ передбачено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді.

Проте, рішенням Конституційного Суду України від 3 червня 2013 року №3-рп/2013, зокрема, частину третю статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону № 3668-VI, визнано такою, що не відповідає Конституції України.

Відповідно до ст. 152 Конституції України - нормативно-правові акти, які визнані такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Отже, з 03 червня 2013 року, втратила чинність ч. 3 ст. 138 Закону № 2453-VІ статті 138, в редакції до внесення змін Законом № 3668-VI, якою було передбачено виплату щомісячного довічного грошового утримання з якого було сплачено страхові внески.

2 червня 2016 року Верховною Радою України було прийнято Закон України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII, який згідно з пунктом 1 його розділу "Прикінцеві та перехідні положення" набрав чинності з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" від 02 червня 2016 року №1401-VIII (крім пунктів 39 та 48 цього розділу, які набирають чинності з дня, наступного за днем опублікування цього Закону) - тобто 30 вересня 2016 року.

Пунктом 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII (в редакції чинній на час призначення позивачу довічного грошового утримання), після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів". За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Таким чином, розмір довічного грошового утримання безпосередньо пов'язаний із розміром суддівської винагороди.

За правилами ч. 1 ст. 135 Закону №1402-VIII, суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці (ч.2 ст.135 Закону №1402-VIII).

Оскільки матеріальна допомога на оздоровлення, не передбачена вищезазначеною статтею то апеляційний суд вважає, що орган пенсійного фонду правомірно відмовив позивачу у врахуванні її при обчислені щомісячного довічного грошового утримання, а відтак суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову в цій частині.

Відповідно до ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

В силу пункту 3 частини 1 статті 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

З огляду на викладене, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 3 ч. 1 ст. 202 КАС України, суд апеляційної інстанції, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, вирішив скасувати її та прийняти нову постанову про задоволення адміністративного позову частково, з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області задовольнити частково.

Постанову Новоселицького районного суду Чернівецької області від 16 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання бездіяльності протиправною,забов'язання провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання скасувати та прийняти нову постанову.

Визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України у Хотинському районі Чернівецької області від 13.02.2017 року № 41 М-08 щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із стажу роботи судді повних 24 роки у розмірі 88% заробітної плати судді працюючого на відповідній посаді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, зарахувавши до спеціального стажу роботи на посаді судді половину періоду навчання за денною формою у Львівському державному університеті ім. І Франка на юридичному факультеті 2 роки 4 місяці 22 дні.

Визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України у Хотинському районі Чернівецької області від 08.03.2017 року за № 91М-11 про відмову у проведенні перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 грудня 2016 року.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області здійснити ОСОБА_3 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці починаючи з 1 грудня 2016 року у розмірі 88% заробітної плати працюючого суді, без обмеження граничного розміру відповідно до довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернівецькій області від 01 грудня 2016року №36 з урахуванням раніше виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 23 червня 2017 року.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Курко О. П. Білоус О.В.