Справа № 808/2858/16
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року о/об 11 год. 45 хв.Справа № 808/2858/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промисловий регіон» до Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

за участі представників:

від позивача - ОСОБА_1

діє на підставі довіреності № б/н від 27.09.2016 року

від відповідача - ОСОБА_2

діє на підставі довіреності № 5204/10/08-29 від 09.12.2016 року

ВСТАНОВИВ:

03 жовтня 2016 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Промисловий регіон» (далі позивач, або ТОВ «Промисловий регіон») до Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області форми «Р1» від 15 вересня 2016 року №402, яким зменшено суму податкового зобов'язання з ПДВ на 758 513,00 грн. та зменшено суму податкового кредиту з ПДВ на 671 250,00 грн.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що при винесенні податкового повідомлення-рішення №402 від 15 вересня 2016 року на думку позивача, були порушені вимоги Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України), у зв'язку з чим податковий орган під час перевірки дійшов не обґрунтованих висновків, які покладені в основу зазначеного спірного податкового повідомлення-рішення. З висновками акту перевірки ТОВ «Промисловий регіон» не погоджується, оскільки вважає їх такими, що не відповідають нормам діючого податкового законодавства. Зазначає, що в акті перевірки не наведено жодних зауважень, щодо первинних документів наданих до перевірки, а також не вказано на те, що досліджувані первинні документи не відповідають приписам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

В судовому засіданні представник позивача просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав викладених у письмових запереченнях, відповідно до яких зазначає, що господарські операції за перевіряємий період щодо придбання ТОВ «Промисловий регіон» у контрагента-постачальника ПП «Альфа-алмет» та продажу контрагенту-покупцю ТОВ «ТД Стальком» не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, тобто у ТОВ «Промисловий регіон» відсутні об'єкти, які підпадають під визначення пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187 ПК України, а отже відсутній факт реальної поставки товарів (робіт, послуг) на адресу контрагента-покупця ТОВ «ТД Стальком», у якого відповідно, відсутнє право на формування податкового кредиту по операціях з ТОВ «Промисловий регіон» в розумінні підпункту 14.1.181. пункту 14.1 статті 14, пункту 198.1, пункту 198.3 статті 198 ПК України. Наданими документам не підтверджується постачання товару від контрагента-постачальника ПП «Альфа-алмет» у квітні 2016 року до покупця ТОВ «Промисловий регіон» на суму ПДВ 671 250,00 грн. та подальшої реалізації контрагенту-покупцю ТОВ «ТД Стальком» () у квітні 2016 року на суму ПДВ 758 512,50 грн. Таким чином, Запорізька обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області, як суб'єкт владних повноважень, прийнявши оскаржуване податкове повідомлення-рішення, діяло відповідно до вимог чинного законодавства та у межах наданих органам ДФС прав.

В судовому засіданні представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 16 травня 2017 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Відповідно до статті 41 КАС України, у судовому засіданні здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексу «Камертон».

Вислухавши пояснення представника позивача та представників відповідача, вивчивши наявні матеріали та фактичні обставини справи, перевіривши їх наявними у справі доказами, суд з'ясував наступне.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 27 вересня 2016 року ТОВ «Промисловий регіон» зареєстроване 01 жовтня 2007 року за адресою: 69035, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Феросплавна, буд.38, .

Головним державним ревізором-інспектором сектору перевірок ризикових платників відділу аудиту Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області ОСОБА_3, на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Промисловий регіон» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських операцій з ПП «Альфа-алмет» () за період з 01 квітня 2016 року по 30 квітня 2016 року, відповідно до затвердженого плану перевірки.

Перевірка проводилась у період з 22 серпня 2016 року по 29 серпня 2016 року.

За результатами перевірки, податковим органом складено ОСОБА_1 №77/08-29-14-02/35 від 02 вересня 2016 року про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Промисловий регіон» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських операцій з ПП «Альфа-алмет» () за період з 01 квітня 2016 року по 30 квітня 2016 року.

У висновках ОСОБА_1 перевірки зазначено, що господарські операції щодо придбання товарів Товариством з обмеженою відповідальністю «Промисловий регіон» () у контрагента постачальника Приватного підприємства «Альфа-алмет» () у квітні 2016 року на суму ПДВ 671 250,00 грн. та подальшої реалізації контрагенту покупцю Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Стальком» () на суму ПДВ 758 513,00 грн. не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, тобто у ТОВ «Промисловий регіон» () відсутні об'єкти, які підпадають під визначення пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, а отже відсутній факт реального постачання товару контрагенту покупцю ТОВ «ТД Стальком» () у квітні 2016 року, у якого відповідно відсутнє право на формування податкового кредиту з ПДВ по операціях з ТОВ «Промисловий регіон» () в розумінні підпункту 14.1.181, пункту 14.1 статті 14, пункту 198.1, пункту 198.3 статті 198 ПК України:

- перевіркою ТОВ «Промисловий регіон» () не підтверджено реальність господарських відносин із контрагентом постачальником ПП «Альфа-алмет» () у квітні 2016 року на суму ПДВ 671250,00 грн., та подальшої реалізації контрагенту покупцю ТОВ «ТД «Стальком» на суму ПДВ 758513,00 грн.;

- перевіркою ТОВ «Промисловий регіон» () встановлено відображення у податковому обліку господарських операцій із контрагентом постачальником ПП «Альфа-алмет» () та контрагентом покупцем ТОВ «ТД «Стальком» () лише на паперових носіях.

На підставі ОСОБА_1 №77/08-29-14-02/35 від 02 вересня 2016 року податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення форми «Р1» від 15 вересня 2016 року №402, яким ТОВ «Промисловий регіон» зменшено суму податкового зобов'язання з ПДВ на 758 513,00 грн. та зменшено суму податкового кредиту з ПДВ на 671 250,00 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням податкового органу, ТОВ «Промисловий регіон» звернулося до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Пунктом 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 201.1 статті 201 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобовязань платник податку зобовязаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 201.4 статті 201 ПК України платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг протягом періоду, за який складається така податкова накладна, постачання яких має безперервний або ритмічний характер: покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом такого місяця; покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання товарів/послуг таким покупцям, з якими постачання мають такий характер, протягом такого місяця.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Судом встановлено, що між ТОВ «Промисловий регіон» (покупець) та ТОВ «АЛЬФА-АЛМЕТ» (продавець) укладено договір купівлі продажу № 0604/16 від 06 квітня 2016 року, відповідно до умов якого постачальник зобов'язаний у порядку та строки, встановлені Договором, передати у власність Покупця металопродукцію, асортимент, кількість ціна якого вказуються у Специфікаціях та/або в рахунках на оплату, що є невід'ємною частиною цього Договору, а Покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених цим Договором.

Позивачем до суду надано специфікацію №1 до договору купівлі продажу № 0604/16 від 06 квітня 2016 року, відповідно до якої поставляється товар труби 32х6 ст.12Х1МФ у кількості 26,850 тон на загальну суму 4027500,00 грн., у тому числі 671250,00 грн. податку на додану вартість.

На виконання умов договору виписані видаткові накладні:

- №17 від 06 квітня 2016 року на загальну суму 345000,00 грн., з яких 57500,00 грн. ПДВ;

- розрахунок коригування кількісних і вартісних показників 04 травня 2016 року №6 до податкової накладної від 06 квітня 2016 року №17;

- №18 від 07 квітня 2016 року на загальну суму 343500,00 грн., з яких 57250,00 грн. ПДВ;

- розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №7 від 04 травня 2016 року до податкової накладної від 07 квітня 2016 року №18;

- №20 від 08 квітня 2016 року на загальну суму 349500,00 грн., з яких 58250,00 грн. ПДВ;

- розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №9 від 04 травня 2016 року до податкової накладної від 08 квітня 2016 року №20;

- №19 від 08 квітня 2016 року на загальну суму 351000,00 грн., з яких 58500,00 грн. ПДВ;

- розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 08 серпня 2016 року №19;

- №22 від 11 квітня 2016 року на загальну суму 364500,00 грн., з яких 60750,00 грн. ПДВ;

- розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №11 від 04 травня 2016 року до податкової накладної від 11 квітня 2016 року №22;

- №21 від 11 квітня 2016 року на загальну суму 307500,00 грн., з яких 51250,00 грн. ПДВ;

- розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №10 від 04 травня 2016 року до податкової накладної від 11 квітня 2016 року №21;

- №23 від 12 квітня 2016 року на загальну суму 340500,00 грн., з яких 56750,00 грн. ПДВ;

- розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №12 від 04 травня 2016 року до податкової накладної від 12 квітня 2016 року №23;

- №24 від 12 квітня 2016 року на загальну суму 325500,00 грн., з яких 54250,00 грн. ПДВ;

- розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №13 від 04 травня 2016 року до податкової накладної від 12 квітня 2016 року №24;

- №25 від 13 квітня 2016 року на загальну суму 351000,00 грн., з яких 58500,00 грн. ПДВ;

- розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №14 від 04 травня 2016 року до податкової накладної від 13 квітня 2016 року №25;

- №27 від 14 квітня 2016 року на загальну суму 340500,00 грн., з яких 56750,00 грн. ПДВ;

- розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №16 від 04 травня 2016 року до податкової накладної від 14 квітня 2016 року №27;

- №26 від 14 квітня 2016 року на загальну суму 171300,00 грн., з яких 57500,00 грн. ПДВ;

- розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №15 від 04 травня 2016 року до податкової накладної від 14 квітня 2016 року №26;

- №28 від 15 квітня 2016 року на загальну суму 302700,00 грн., з яких 50450,00 грн. ПДВ;

- розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №16 від 04 травня 2016 року до податкової накладної від 15 квітня 2016 року №28;

- №33 від 18 квітня 2016 року на загальну суму 135000,00 грн., з яких 22500,00 грн. ПДВ;

- розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №18 від 04 травня 2016 року до податкової накладної від 18 серпня 2016 року №33;

Також на виконання умов договору позивачем до суду надано:

- додаткову угоду №2 від 28 грудня 2015 року до договору купівлі продажу № 0604/16 від 06 квітня 2016 року;

- розрахункову накладну №25 від 18 квітн6я 2016 року на суму 879366,00 грн. в тому числі ПДВ у сумі 146561,00 грн.; розрахункову накладну №24 від 14 квітня 2016 року на суму 3 671 709,00 грн., у тому числі ПДВ у сумі 611 951,50 грн.;

- акт приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей №1804/16 від 18 квітня 2016 року; акт приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей №1404/16 від 14 квітня 2016 року;

- довіреність №15 від 13 квітня 2016 року;

- видаткову накладну №49 від 06 квітня 2016 року на суму 345 000,00 грн., у тому числі ПДВ у сумі 57500,00 грн.; видаткову накладну №61 від 18 квітня 2016 року на суму 135 000,00 грн., у тому числі ПДВ у сумі 22 500,00 грн.; видаткову накладну №60 від 15 квітня 2016 року на суму 302 000,00 грн., у тому числі ПДВ у сумі 50 450,00 грн.; видаткову накладну №59 від 14 квітня 2016 року на суму 340 500,00 грн., у тому числі ПДВ у сумі 56 750,00 грн.; видаткову накладну №58 від 14 квітня 2016 року на суму 171 300,00 грн., у тому числі ПДВ у сумі 28 550,00 грн.; видаткову накладну №57 від 13 квітня 2016 року на суму 351 000,00 грн., у тому числі ПДВ у сумі 58 500,00 грн.; видаткову накладну №56 від 12 квітня 2016 року на суму 325 500,00 грн., у тому числі ПДВ у сумі 54 250,00 грн.; видаткову накладну №55 від 12 квітня 2016 року на суму 340 500,00 грн., у тому числі ПДВ у сумі 56 750,00 грн.; видаткову накладну №54 від 11 квітня 2016 року на суму 364 500,00 грн., у тому числі ПДВ у сумі 60 750,00 грн.; видаткову накладну №53 від 11 квітня 2016 року на суму 307 500,00 грн., у тому числі ПДВ у сумі 51 250,00 грн.; видаткову накладну №52 від 08 квітня 2016 року на суму 349 500,00 грн., у тому числі ПДВ у сумі 58 250,00 грн.; видаткову накладну №51 від 08 квітня 2016 року на суму 351 000,00 грн., у тому числі ПДВ у сумі 58 500,00 грн.; видаткову накладну №50 від 07 квітня 2016 року на суму 343 500,00 грн., у тому числі ПДВ у сумі 57 250,00 грн.;

- рахунок на оплату №14 від 06 квітня 2016 року на загальну суму 345 000,00 грн., у тому числі ПДВ у сумі 57 000,00 грн.; рахунок на оплату №26 від 18 квітня 2016 року на загальну суму 135 000,00 грн., у тому числі ПДВ у сумі 22 500,00 грн.; рахунок на оплату №25 від 15 квітня 2016 року на загальну суму 302 700,00 грн., у тому числі ПДВ у сумі 50 450,00 грн.; рахунок на оплату №24 від 14 квітня 2016 року на загальну суму 340 500,00 грн., у тому числі ПДВ у сумі 56 750,00 грн.; рахунок на оплату №23 від 14 квітня 2016 року на загальну суму 171 300,00 грн., у тому числі ПДВ у сумі 28 550,00 грн.; рахунок на оплату №22 від 13 квітня 2016 року на загальну суму 351 000,00 грн., у тому числі ПДВ у сумі 58 500,00 грн.; рахунок на оплату №20 від 12 квітня 2016 року на загальну суму 340 500,00 грн., у тому числі ПДВ у сумі 56 750,00 грн.; рахунок на оплату №19 від 11 квітня 2016 року на загальну суму 364 500,00 грн., у тому числі ПДВ у сумі 60 750,00 грн.; рахунок на оплату №18 від 11 квітня 2016 року на загальну суму 307 500,00 грн., у тому числі ПДВ у сумі 51 250,00 грн.; рахунок на оплату №17 від 08 квітня 2016 року на загальну суму 349 500,00 грн., у тому числі ПДВ у сумі 58 250,00 грн.; рахунок на оплату №16 від 08 квітня 2016 року на загальну суму 351 000,00 грн., у тому числі ПДВ у сумі 58 500,00 грн.; рахунок на оплату №15 від 07 квітня 2016 року на загальну суму 343 500,00 грн., у тому числі ПДВ у сумі 57 250,00 грн.;

- товарно-транспортну накладну №61 від 18 квітня 2016 року; товарно-транспортну накладну №60 від 15 квітня 2016 року; товарно-транспортну накладну №59 від 14 квітня 2016 року; товарно-транспортну накладну №28 від 14 квітня 2016 року; товарно-транспортну накладну №57 від 13 квітня 2016 року; товарно-транспортну накладну №56 від 12 квітня 2016 року; товарно-транспортну накладну №55 від 12 квітня 2016 року; товарно-транспортну накладну №54 від 11 квітня 2016 року; товарно-транспортну накладну №53 від 11 квітня 2016 року; товарно-транспортну накладну №52 від 08 квітня 2016 року; товарно-транспортну накладну №51 від 08 квітня 2016 року; товарно-транспортну накладну №50 від 07 квітня 2016 року; товарно-транспортну накладну №49 від 04 квітня 2016 року;

- платіжне доручення №76 від 26 квітня 2016 року на суму 150000,00 грн.; платіжне доручення №70 від 20 квітня 2016 року на суму 345000,00 грн.;

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-ХІV (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон № 996-ІV) передбачено, що бухгалтерський облік є обовязковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 996-ІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Статтею 1 Закону № 996-ХІV визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також підпунктом 1.2 пункту 1, підпунктом 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05 червня 1995 року за № 168/704 (далі - Положення), первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до частини 2 статті 9 вказаного Закону та пункту 2.4 Положення, первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктом 2.15 та пунктом 2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок.

Крім того, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХІV господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Судом зясовано та вказане відображено в акті перевірки, що проведені господарські операції позивача із його контрагентами призвели до істотних змін у структурі активів і зобов'язань ТОВ «Промисловий регіон».

Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку про не підтвердження доводів контролюючого органу в частині наявності порушень між позивачем та його контрагентом ПП «Альфа-алмет» у квітня 2016 року по спірним господарським операціям.

Посилання контролюючого органу на дефектність ланцюга постачання контрагентів ПП «Альфа-алмет» суд дослідивши відхиляє, оскільки податковий орган вдався до аналізу лише квітня 2016 року.

Тобто, далі, ніж встановлення обставин господарської діяльності контрагентів ПП «Альфа-алмет» як за квітень 2016 року, місяць в якому відбулося постачання саме позивачу, контролюючий орган не перевіряв. Відтак, суд не може прийняти це як належний доказ відсутності постачання товару на адресу ПП «Альфа-алмет» від його контрагентів, зокрема що могло відбуватись у попередніх податкових періодах.

Посилання представника відповідача на наявність кримінального провадження № 0000493, за даними реєстру судових рішень, відносно контрагентів ПП «ОСОБА_1 алмет» суд не приймає до уваги, оскільки дослідженим вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 06 вересня 2016 року затверджено угоду про визнання винуватості між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором. За вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 205 Кримінального кодексу України.

Згаданим вироком встановлено створення ОСОБА_4 підприємства ТОВ «Карго-Кантрі», з метою прикриття незаконної діяльності. У вироку відсутні посилання або обставини щодо господарської діяльності контрагентів ТОВ «Нотат-плюс» та ТОВ «Хорнет -М».

Крім того суд зазначає, що рішення ЄСПЛ «Булвест» АД проти Болгарії» як на звичну практику країн Європейського Союзу в питанні відповідальності платників податку за податкові делікти посилається на два рішення Суду Європейського союзу: обєднане рішення (консультативний висновок) Суду ЄС від 12 січня 2006 року в справі Optigen Ltd (C354/03), Fulcrum Electronics Ltd (C355/03) and Bond House Systems Ltd (C484/03) v Commissioners of Customs & Excise і обєднане рішення Суду ЄС від 6 липня 2006 року в справі Axel Kittel v. Belgian State, (C439/04) і Belgian State v. Recolta Recycling (SPRL, C440/04) (ECR 2006, page I0616).

Так, у рішенні Суду ЄС від 12січня 2006 року зазначається: «... право на вирахування податку на додану вартість особою, що має статус платника ПДВ, яка здійснює відповідні операції, не може зачіпатися тією обставиною, що в ланцюгу поставок, в яку входять зазначені операції, попередня або наступна операція будуть повязані з шахрайством при сплаті податку на додану вартість, про яку платник податку не знав та не міг знати».

В даному випадку, контролюючим органом не доведено в установленому статтею 71 КАС України порядку, недобросовісність платника податку - ТОВ «Промисловий регіон» у взаємовідносинах з ПП «Альфа-алмет» та іншими контрагентами.

Тому, доводи контролюючого органу про те, що товариство формувало регістри бухгалтерського обліку та податкову звітність на підставі первинних документів, які не мають юридичної силу є безпідставними та необґрунтованими.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За правилами, встановленими статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Під час судового розгляду справи не знайшли свого підтвердження висновки, контролюючого органу про порушення платником податків вимог 14.1.181, пункту 14.1 статті 14, пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 198.1, пункту 198.3 статті 198 ПК України.

Відтак, податкове повідомлення-рішення Запорізької обєднаної держаної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області від 15 вересня 2016 року №402, слід визнати протиправним та скасувати.

За викладених обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 11, 17, 71, 160, 163, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області форми «Р1» від 15 вересня 2016 року №402, яким зменшено суму податкового зобов'язання з ПДВ на 758 513,00 грн. та зменшено суму податкового кредиту з ПДВ на 671 250,00 грн..

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промисловий регіон» за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 21446 (двадцять одна тисяча чотириста сорок шість) гривень 44 копійок.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини 1 статті 254 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами встановленими статтями 185-186 КАС України.

Суддя Д.В. Татаринов