Справа № 820/1999/17
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

22.06.2017 року № 820/1999/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Волошина Д.А., суддів - Мороко А.С., Панова М.М.,

за участю секретаря судового засідання - Ільницької І.Л.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Міністерства оборони України - Фівкіна П.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача про забезпечення доказів по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних сил України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: визнати протиправними дії Генерального штабу Збройних Сил України при виданні спільної Директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних сил України від 19.09.2016 №Д-322/1/17дск "Про проведення додаткових організаційних заходів у ЗСУ в 2016 році" (Директиви-2), яка не відповідає чинному законодавству за процедурою видання та у частині введення в дію Переліку змін до штату ВЮФ НЮУ №17/229 від 31.08.2017, що призвело до незаконного значного витрачання бюджетних коштів на утримання зайвих посад науково-педагогічного складу у штаті військово-юридичного факультету НЮУ; зобов'язати відповідачів скасувати спільну Директиву Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних сил України від 19.09.2016 №Д-322/1/17дск "Про проведення додаткових організаційних заходів у ЗСУ в 2016 році" (Директиви-2) в частині введення в дію Переліку змін до штату ВЮФ НЮУ.

У судовому засіданні 22 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотанням про забезпечення доказів по справі, у якому просив забезпечити надання Генеральним штабом Збройних сил України: листа з додатком - пропозиціями організаційно-штатних змін ВЮФ НЮУ від ректора НЮУ до Міністра оборони України, вих. №125-0101-1152 НЮУ від 29.06.2016, які надіслані ТВО директора Департаменту військової освіти, науки, соціальної та гуманітарної політики Міністерства оборони України (ДВОНСГП МОУ) генерал-майором Толоком І.В., за підписаним ним супроводом, від 12.07.20165 №263/1/30/050 до Генерального штабу ЗСУ; окремого доручення Міністра оборони України про забезпечення організаційно-штатних заходів у ВЮФ НУЮ у 2016 році на підставі пропозицій ректора НЮУ імені Ярослава Мудрого від кінця червня - початку липня 2016 року.

В обґрунтування вказаної заяви зазначив, що зазначені докази можуть бути знищенні за вимогою Міністерства оборони України, через можливе повідомлення членом колегії суддею Пановим М.М. свого батька про можливість встановлення судом факту перевищення службових повноважень ректором НЮУ та близьке знайомство ректора НЮУ з міністром оборони України.

Представник позивача підтримав вказане клопотання та просив суд його задовольнити.

Представник Міністерства оборони України заперечував проти задоволення вказаного клопотання.

Представник відповідача - Генерального штабу Збройних сил України, у судове засідання повторно не прибув, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до пункту 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши заявлене клопотання, колегія суддів виходила з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, особи, які беруть участь у справі та обґрунтовано вважають, що надання потрібних доказів стане згодом неможливим або ускладненим, мають право просити суд забезпечити ці докази.

Згідно статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом письмових або речових доказів, у тому числі за місцем їх знаходження.

Статтею 75 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази, або з якою метою потрібно їх забезпечити. Заява про забезпечення доказів подається до суду, який розглядає справу. Заява про забезпечення доказів розглядається протягом п'яти днів після її надходження з повідомленням сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмету доказування. (частина 1 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України)

З аналізу викладених норм вбачається, що підставами для забезпечення доказів є обґрунтовані твердження заявника про те, що надання потрібних доказів стане згодом неможливим або ускладненим та ці докази містять інформацію щодо предмету доказування. При цьому, особа, яка подає заяву про вжиття таких заходів повинна аргументувати свої висновки про існування підстав для забезпечення доказів.

Отже, забезпечення доказів є механізмом збору і закріплення доказів до судового розгляду по суті та гарантує наявність доказів у справі на випадок, коли їх можна втратити до початку судового розгляду. Неможливість надання (одержання) доказу може бути пов'язана з майбутнім знищенням, зіпсуванням доказу, очікуваною смертю свідка тощо, а ускладнення у наданні доказу може бути обумовлене обставинами, які вимагатимуть додаткових зусиль, витрати часу та коштів.

При цьому, суд зазначає, що забезпечення доказів є процесуальною дією суду, яка вчиняється за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо вони вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів. Під особами, які мають право заявити про забезпечення доказів, маються на увазі суб'єкти доказування. Відтак, останні повинні довести обґрунтованість своїх побоювань, що подача відповідних доказів може стати неможливим або ускладненим. Суд не може здійснити заходи щодо забезпечення доказів лише на підставі нічим не обґрунтованих побоювань суб'єкта доказування.

Обставини викладені ОСОБА_1 у клопотання є припущеннями позивача та не свідчать про обґрунтовані підстави стверджувати, що надання потрібних доказів стане згодом неможливим або ускладненим.

Виходячи з завдання адміністративного судочинства, цілей які спрямовані на вжиття заходів забезпечення доказів, їх належність до предмету доказування, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення доказів, оскільки позивачем не надано, а судом не встановлено обґрунтованість того, що надання потрібних доказів стане згодом неможливим або ускладненим.

Керуючись статями 73, 74, 75, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву позивача про забезпечення доказів по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних сил України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного проваджені або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст ухвали складено 23 червня 2017 року.

Головуючий суддя Д.А.Волошин

Судді А.С.Мороко

М.М.Панов