Справа № 524/3098/17
Суддя: Рибалка Ю. В.
Дата ухвалення: 2017-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/3098/17
Номер провадження 2-а/524/397/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Рибалки Ю.В.,

при секретарі Денисенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позову зазначав, що 12 квітня 2017 року інспектором роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2С винесено постанову серії АР № 819793 про накладення адміністративного стягнення відносно нього ОСОБА_1, за порушення п.2.2 розділу 33 Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП України та накладено штраф в сумі 255 грн.

Вважає вищевказану постанову по справі про адміністративне правопорушення незаконною та такою, що порушує його права та охоронювані законом інтереси, а тому просив її скасувати, оскільки Правил дорожнього руху України він не порушував.

Заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, надав суду письмове заперечення, в яких пояснив, що 12 квітня 2017 року інспектором роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2С винесено постанову серії АР № 819793 про накладення адміністративного стягнення відносно нього ОСОБА_1, за те що він 12.04.2017 року о 01.35 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Кременчуці на вул. Миколаївська 17/8, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» р.33 ПДР Украни. Тому позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП України з накладенням штрафу. Просив відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи та письмові докази, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Судом встановлено, що 12.04.2017 позивач ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Кременчуці на вул.. Миколаївська 17/8, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» р.33 ПДР України. Відповідальність за таке адміністративне правопорушення, передбачена ч.1 ст.122 КУпАП України.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Провадження по справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого дотримання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити. (ст. 10, 11 КУпАП).

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобовязаний, окрім іншого, мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення містить підпис позивача про розяснення йому прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису нагрудної камери патрульного, яка працювала у період часу, коли було виявлено адміністративне правопорушення встановлено, що позивач не бачив знак «Проїзд без зупинки заборонено, не виконав його вимоги, визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення.

Також позивачу оголошено інспектором текст постанови та розяснено положення статей 268, 307,308 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст.287-289 КУпАП.

Посилання позивача на те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення мав здійснюватися виключно за місцезнаходженням органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення, а не на місці його вчинення є безпідставними з огляду наступне.

Відповідно до п.3 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376, протоколи про адміністративні правопорушення не складаються у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП. Якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 1853 КУпАП.

Згідно з ч.2 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі ст.9 КАС України, суд при вирішенні спору керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Виходячи із критеріїв оцінки рішень, дії чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які викладені в ч.3 ст.2 КАС України, суб'єкти владних повноважень для реалізації своїх функції повинні діяти з дотримання встановленої законом процедури прийняття рішення; з використанням повноваження з метою, з якою ці повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між буд-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахування права особи на участь у процесі; прийняття рішення своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідачем доведено правомірність свого рішення.

За вищевказаних обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосувати адміністративне стягнення за вищевказані правопорушення, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено.

Керуючись ст. 2, 17, 19, 69-71, 79, 158-163, 167, 171-2, 186, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд міста Кременчука протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу подано не було. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Ю.В. Рибалка