Справа № 573/881/17
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 р.Справа № 573/881/17

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді Бартош Н.С.,

Суддів: Русанової В.Б., Присяжнюк О.В.

при секретарі Дудка О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Білопільського районного суду Сумської області від 25.05.2017р. по справі № 573/881/17

за позовом ОСОБА_1

до Управління соціального захисту населення Білопільської районної державної адміністрації Сумської області

про визнання бездіяльності протиправною та стягнення одноразової компенсації члену сім'ї учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Білопільського районного суду Сумської області з адміністративним позовом, в якому просила: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не виплати позивачу одноразової компенсації при втраті годувальника у розмірі 7586,00 грн.; зобов'язати відповідача призначити і виплатити одноразову компенсацію у розмірі 7586,00 грн., відповідно до ст. 48 Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та у відповідності до постанови Кабінету міністрів України № 285 від 14.05.2015 р. «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету міністрів України».

Постановою Білопільського районного суду Сумської області від 25.05.2017р. по справі № 573/881/17 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач не погодилася з рішенням суду першої інстанції та подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Білопільського районного суду Сумської області від 25.05.2017р. та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідач письмові заперечення на апеляційну скаргу не подав.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.10.1966 р. позивачка уклала шлюб із ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 (а.с. 19), який відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1, виданого 27.02.1998 р., мав статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії (а.с. 16).

З експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії № 46 від 17.12.1997 р. вбачається, що захворювання ОСОБА_2 у вигляді дисциркуляторної гіпертонічної енцефалопатії ІІ ступеня з вегето-судинними пароксизмами симпато-адреналого типа, венозної гіпертензії, стійкого антено-невротичного симптому, пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 14).

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р. (а.с. 18).

Відповідно до експертного висновку Харківської міжвідомчої експертної комісії № 404 від 17.04.2002 р. гіпертонічна хвороба ІІІ ступеня, гостре порушення мозкового кровообігу в правій гемісфері, лівосторонній геміпарез призвели до смерті ОСОБА_2 та пов'язані з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 15).

Також, судом першої інстанції встановлено, що 01.02.2017 р. позивачка звернулася до УСЗН Білопільської РДА із заявою про здійснення їй виплати одноразової компенсації у розмірі 7586,00 грн. у зв'язку з втратою годувальника (а.с. 12).

Листом від 09.02.2017 р. УСЗН Білопільської районної державної адміністрації Сумської області відмовило позивачу у виплаті компенсації у зв'язку з тим, що п. 3 Порядку виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян, встановлено строк подання заяви про виплату одноразової компенсації протягом 6 місяців з дати смерті годувальника (а.с. 13).

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернулася до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідач, відмовляючи позивачці у наданні права позивачці на отримання одноразової компенсації в разі втрати годувальника у наслідок смерті учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, діяв на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством, що регулює спірні правовідносини.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено та не заперечувалося відповідачем по справі, що на день смерті, ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав разом зі своєю дружиною (позивачем по справі), що підтверджується довідкою Білопільської міської ради від 22.05.2017 р. (а.с. 27). На день смерті свого чоловіка, позивачка була пенсіонеркою за віком за списком № 2, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією посвідчення серії НОМЕР_4 (а.с. 17).

Також, 22.11.2002 р. Сумською ОДП позивачу видано посвідчення № 015003 дружини померлого громадянина із числа ліквідаторів І категорії, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою (а.с. 28). Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК від 21.03.2017 р. позивач з 17.01.2005 р. є інвалідом другої групи внаслідок загального захворювання довічно (а.с. 11).

Колегія суддів зазначає, що згідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон № 796) компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, сім'ям у зв'язку із втратою годувальника та щорічна допомога на оздоровлення.

Одноразова компенсація виплачується учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасникам ліквідації наслідків інших ядерних аварій, особам, які брали участь у ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, які стали інвалідами внаслідок відповідних ядерних аварій та випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, дружинам (чоловікам), якщо та (той) не одружилися вдруге, померлих громадян, смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, участю у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, сім'ям, які втратили годувальника, та батькам померлого із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, дітям-інвалідам, інвалідність яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою.

Питання здійснення виплати передбачених ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї (далі - одноразова компенсація), та щорічної допомоги на оздоровлення (далі - щорічна допомога) деяким категоріям громадян регулює Порядок виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2016 р. № 760.

Відповідно до п. 2 зазначеного Порядку одноразова компенсація та щорічна допомога виплачуються за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України на відповідний рік для соціального захисту громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, центрами з нарахування та здійснення соціальних виплат, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних і районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - уповноважені органи) за місцем фактичного проживання (перебування) громадян.

Виплата одноразової компенсації здійснюється за єдиною заявою, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 р. № 1146 «Про вдосконалення механізму надання соціальної допомоги» поданою заінтересованою особою протягом шести місяців з дати встановлення інвалідності або смерті годувальника (п. 3).

Одноразова компенсація у зв'язку з втратою годувальника, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою, участю у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, виплачується дружині чи чоловікові в разі, коли вони не одружилися вдруге, сім'ї померлого годувальника з числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в якій є непрацездатні особи, що були на утриманні померлого на момент його смерті.

Виплата одноразової компенсації здійснюється на підставі: свідоцтва про смерть; посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1 (із вкладкою); свідоцтва про шлюб; експертного висновку міжвідомчої експертної комісії з установлення причинного зв'язку хвороби, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, іншої ядерної аварії, участі в ядерному випробуванні, військовому навчанні із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт або військово-лікарської комісії, що діє в системі МВС, СБУ чи Міноборони (п. 7 Порядку).

Належність до непрацездатних осіб та членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, визначається згідно із ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними членами сім'ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років. Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні; 3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника (п. 3).

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.05.2016 р. № 285 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» встановлено розміри виплат, передбачених статтями 36 і 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З огляду на вищевикладене, вбачається, що сім'ї, які втратили годувальника, в яких є непрацездатні особи та члени сім'ї, які були на утриманні померлого годувальника, мають право на одноразову компенсацію при подачі заяви та відповідних документів, визначених Порядком № 760.

Судовим розглядом встановлено, що на момент смерті чоловіка позивач не досягла встановленого законом пенсійного віку, не була інвалідом, отримувала пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2, продовжувала працювати і не була зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8 років, що свідчить про те, що в розумінні положень п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вона не відносилася до непрацездатних осіб та відповідно не набула право на виплату одноразової компенсації на день смерті чоловіка.

Крім того, суд першої інстанції правомірно звернув увагу на те, що відповідного до чинного на момент звернення позивача із заявою про виплату одноразової компенсації законодавства, строк звернення із заявою про виплату вказаного виду компенсації становить шість місяців із дати смерті годувальника і оскільки смерть чоловіка наступила у 2002 році, то заява, подана позивачем у 2017 р., є такою, що подана поза межами встановленого строку.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Враховуючи те, що постанова Білопільського районного суду Сумської області від 25.05.2017р. по справі № 573/881/17 прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не виявила підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Білопільського районного суду Сумської області від 25.05.2017р. по справі № 573/881/17 - залишити без задоволення.

Постанову Білопільського районного суду Сумської області від 25.05.2017р. по справі № 573/881/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білопільської районної державної адміністрації Сумської області, про визнання бездіяльності протиправною та стягнення одноразової компенсації члену сім'ї учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий суддя (підпис)Бартош Н.С.
Судді(підпис) (підпис) Русанова В.Б. Присяжнюк О.В.
Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 23.06.2017 року.