Справа № П/811/1638/16
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2017-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Білак С. В.
Головуючий у 1 інстанції - Момонт Г.М.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 червня 2017 рокусправа № П/811/1638/16
Приміщення суду за адресою: м. Дніпро, пр.Слобожанський, 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Олефіренко Н.А. Шальєвої В.А. , в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 березня 2017 року у справі №П/811/1638/16 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес-2010» до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Прогрес-2010» (далі - позивач, ТОВ «Прогрес-2010») звернулося у Кіровоградський окружний адміністративний суд з позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13 червня 2016 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 61350,00 грн., в тому числі 40900,00 грн. за основним платежем та 20450,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що первинними документами у повному обсязі підтверджується фактичне отримання транспортних послуг, що надавалися ТОВ «Тарсан ЛТД», а висновки викладені в акті перевірки зроблені лише на підставі матеріалів незавершеної кримінальної справи по якій немає вироків суду та на підставі податкової інформації, отриманої від інших регіональних підрозділів Державної фіскальної служби.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 березня 2017 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 13 червня 2016 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 61350,00 грн., у тому числі 40900,00 грн. основного платежу та 20450,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Кіровоградська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Кіровоградській області подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що перевіркою встановлено відображення в податковому обліку операцій, які фактично не відбулися, а відображені тільки на первинних документах, що не дає право платнику податків на формування складу податкового кредиту та витрат з податку на прибуток. У зв'язку з не підтвердженням податкового кредиту з ПДВ та обсягів придбання товарів (робіт, послуг) ТОВ «Прогрес-2010» по взаємовідносинах з ТОВ «Тарсан ЛТД» за період з 01.01.2015 року по 30.04.2015 року відсутні об'єкти оподаткування податком на прибуток.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядав справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено судом апеляційної інстанції, відповідачем, на підставі підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, відповідно до наказу від 17.05.2016 року №525 та на виконання ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 09.03.2016 року у справі 756/2945/16-к по матеріалам кримінального провадження від 28.10.2015 року №0000084, проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес-2010» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства, повноти нарахування та своєчасності сплати податків при взаємовідносинах з ТОВ «Вілс ЛТД», ТОВ «Тарсан ЛТД», ТОВ «БК «Седес», ТОВ «Продінвест ЛТД», ТОВ «Прод Опт Продукт», ТОВ «Конструктив Компані», ТОВ «Кепіталс Груп», ТОВ «Бігнікс», ТОВ «Блюбері Продакшн», ТОВ «Лерос», ТОВ «Штовар Україна», ТОВ «Автозапчастина Ойл», ТОВ «Апреліус» за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року, за результатами якої складено акт від 30.05.2016 року №19/11-23-14-04/37168270.

Перевіркою встановлено порушення позивачем, зокрема, пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету в сумі 40900,00 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 13 червня 2016 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 61350,00 грн., в тому числі 40900,00 грн. за основним платежем та 20450,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

За результатами адміністративного оскарження податкове повідомлення рішення від 13 червня 2016 року № залишено без змін.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено судом апеляційної інстанції, оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням збільшено ТОВ «Прогрес-2010» грошове зобов'язання з податку на додану вартість у зв'язку з включенням позивачем до складу податкового кредиту за січень-квітень 2015 року сум ПДВ за господарськими операціями з ТОВ «Тарсан ЛТД», які на думку відповідача, не носять реального характеру.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Тарсан ЛТД» у січені-квітні 2015 року надано ТОВ «Прогрес-2010» транспортні послуги, зокрема, у січні 2015 року на суму 17249,99 грн., у тому числі ПДВ - 3450,01 грн., у лютому 2015 року - 44208,32 грн., у тому числі ПДВ - 8841,68 грн., у березні 2015 року - 107416,68 грн., у тому числі ПДВ - 21483,32 грн., в квітні 2015 року - 35625,00 грн., у тому числі ПДВ - 7125,00 грн., що підтверджується податковими та товарно-транспортними накладними, актами здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Оплата вартості наданих послуг здійснена позивачем у безготівковому порядку, що підтверджується банківськими виписками.

За вказаними господарськими операціями позивачем задекларовано податковий кредит за січень 2015 року в розмірі 3450,01 грн., за лютий 2015 року - 8841,68 грн., за березень 2015 року - 21483,32 грн., за квітень 2015 року - 7125,00 грн.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 статті 198.6 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

При цьому пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

З аналізу зазначених норм можна дійти висновку, що у Податковому кодексі України передбачено єдину підставу для формування податкового кредиту, а саме наявність у платника податку - покупця належно оформленої та виданої податкової накладної.

Судом установлено, що позивачем у січні-квітні 2015 року сформовано податковий кредит на підставі належно оформлених податкових накладних, виданих йому ТОВ «Тарсан ЛТД», яке на час їх видачі зареєстроване платником податку на додану вартість, а тому, відповідно до вимог пунктів 201.8, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України було зобов'язане виписувати податкові накладні.

Водночас визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є подальше використання таких товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку.

Згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондується з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення такої господарської діяльності.

З огляду на підпункт 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Отже, господарська операція може вважатися вчиненою в межах господарської діяльності платника податків, якщо вона здійснена за наявності розумних економічних причин (ділової мети) і пов'язана з господарською діяльністю платника податків.

Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції, що господарська діяльність платника податків повинна здійснюватися з належною податковою обачністю, як законною передумовою одержання податкової вигоди.

З матеріалів справи вбачається, що позивач здійснює діяльність із виробництва фарб, лаків і подібної продукції, друкарської фарби та мастик.

Для подальшої реалізації товару контрагентам-покупцям, позивачем залучено сторонню організацію - ТОВ «Тарсан ЛТД», яке здійснювало перевезення товару, на підтвердження чого надано видаткові та товарно-транспортні накладні, акти звірки, а також довіреності на отримання товару.

З огляду на договір №03-Н оренди комплексу об'єктів нерухомого майна від 01.11.2013 року в оренді у позивача знаходиться комплекс об'єктів нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Кіровоград, вул. Валентини Терешкової, 209. Також позивач орендує виробниче обладнання відповідно до договору від 01.12.2010 року.

Крім того, Свідоцтвом про атестацію №3070 від 06.12.2013 року засвідчено відповідність виробничо-аналітичної лабораторії ТОВ «Прогрес-2010» критеріям атестації.

Також, Міністерством охорони навколишнього природного середовища України надано ТОВ «Прогрес-2010» дозвіл №-309 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Середньооблікова чисельність штатних працівників позивача станом на 01.01.2015 року становила 144 особи, що підтверджується довідкою №207/05 від 30.11.2016 року.

При цьому у звіті про виробництво та реалізацію промислової продукції за 2015 рік (№1П-НПП) відображено кількісні показники виробленої та реалізованої позивачем продукції.

Отже, у позивача наявні виробничі потужності та трудові ресурси для здійснення господарської операції, а транспортні послуги, надані ТОВ «Тарсан ЛТД» у період з січня по квітень 2015 року безпосередньо пов'язані з господарською діяльністю ТОВ «Прогрес-2010».

Таким чином, витрати понесені позивачем за вищевказаними господарськими операціями з ТОВ «Тарсан ЛТД» пов'язані з господарською діяльністю ТОВ «Прогрес-2010».

При цьому, проводячи господарську діяльність з ТОВ «Тарсан ЛТД» позивач діяв з належною податковою обачністю, оскільки з відкритих джерел Державної фіскальної служби України встановив факти взяття ТОВ «Тарсан ЛТД» на облік платником податків та реєстрації його платником податку на додану вартість, а також одержав детальну інформацію про ТОВ «Тарсан ЛТД».

Судом установлено, що висновки про нереальність господарських операцій позивача з ТОВ «Тарсан ЛТД» ґрунтуються на відомостях зазначених в ухвалі слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 09.03.2016 року про призначення документальної позапланової перевірки ТОВ «Прогрес-2010», а також протоколів допиту свідка ОСОБА_2, посадової особи ТОВ «Продінвест ЛТД» від 08.02.2016 року, протоколу огляду місця події від 07.12.2015 року та протоколу огляду від 10.02.2016 року.

Разом з тим, ухвала слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 09.03.2016 року є підставою для проведення документальної позапланової перевірки відповідно до пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, а викладені в ній обставини підлягають перевірці іншими доказами, отриманими безпосередньо під час перевірки.

Покази свідка ОСОБА_2, який є посадовою особою ТОВ «Продінвест ЛТД», надані ним в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні, самі по собі не стосуються взаємовідносин ТОВ «Прогрес-2010» і ТОВ «Тарсан ЛТД» та підлягають оцінці під час розгляду кримінальної справи.

Протокол огляду місця події від 07.12.2015 року та протокол огляду від 10.02.2016 року також не містять посилань на докази, які б спростовували факт реальності господарських операцій ТОВ «Прогрес-2010» та ТОВ «Тарсан ЛТД» у період з січня по квітень 2015 року.

Згідно листа Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві №670/7/26-54-23-00 від 03.02.2017 року встановлено, що до прокуратури м. Києва направлено матеріали кримінального провадження із обвинувальним актом за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.27, ч.5 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366, ч.2 ст.205, ч.2 ст.200, ч.3 ст.209, ч.5 ст.191 КК України для подальшого направлення до суду. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.5 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366, ч.2 ст.205, ч.2 ст.200, ч.3 ст.209, ч.5 ст.191 КК України та оголошено в розшук (а.с.58-59, Т.4).

Суд враховує, що керівником ТОВ «Тарсан ЛТД» є ОСОБА_4, який і здійснював підписання усіх первинних документів по взаємовідносинах з ТОВ «Прогрес-2010». При цьому розслідування кримінального провадження відносно нього не завершено, рішення суду відсутнє.

За таких умов, факт здійснення СУ ФР ДПІ в Оболонському районі ГУДФС у м. Києві досудового розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.27, ч.5 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366, ч.2 ст.205, ч.2 ст.200, ч.3 ст.209, ч.5 ст.191 КК України, підозрюваним у якому є, зокрема, ОСОБА_4 не свідчить про відсутність реальності господарських операцій позивача та ТОВ «Тарсан ЛТД». Отже, відповідачем не доведено належними доказами факт фіктивності господарських операцій позивача з ТОВ «Тарсан ЛТД».

Між тим, доказами наданими позивачем та наявними в матеріалах справи підтверджено факти здійснення відповідних господарських операцій та зміни майнового стану ТОВ «Прогрес-2010» внаслідок таких господарських операцій.

При цьому, варто звернути увагу, що податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік платника податку від ведення такого обліку іншими особами, зокрема, від фактичної сплати його контрагентами податків до бюджету, від знаходження постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей. Питання декларування сум податкового кредиту не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб. У разі не виконання такими особами свого зобов'язання зі сплати податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо таких осіб.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області правомірність винесеного податкового повідомлення-рішення від 13 червня 2016 року.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 березня 2017 року у справі №П/811/1638/16 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес-2010» до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді Н.А.Олефіренко

В.А.Шальєва