Справа № 819/235/17
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/5713/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В. М.,

суддів Рибачука А. І.,Старунського Д. М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу відділу Держгеокадастру у м. Нікополь Дніпропетровської області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу Держгеокадастру у м. Нікополь Дніпропетровської області, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про визнання нечинним та скасування висновку,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2017 року ТОВ «Галицькі землі» звернулося до суду з позовом до відділу Держгеокадастру у м. Нікополь Дніпропетровської області, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про визнання нечинним та скасування висновку.

Позивач просив визнати нечинним та скасувати висновок відділу Держгеокадастру у м. Нікополь Дніпропетровської області від 18.01.2017 № 34/82-17 про непогодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 орієнтовною площею 2, 0000 га у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території Кабарівецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.03.2017 замінено неналежного позивача ТОВ «Галицькі землі» на належного - ОСОБА_1

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.03.2017 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано висновок відділу Держгеокадастру у м. Нікополь Дніпропетровської області від 18.01.2017 № 34/82-17 про непогодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 орієнтовною площею 2, 0000 га у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території Кабарівецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області.

Постанову суду першої інстанції оскаржив відділ Держгеокадастру у м. Нікополь, який в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нову постанову про відмову позивачці в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі зазначає, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з'ясування усіх обставин, що призвело до неправильного вирішення справи. Відділом Держгеокадастру у м. Нікополь не було порушено вимог норм чинного законодавства щодо розгляду проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 орієнтовною площею 2, 0000 га у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території Кабарівецької сільської ради Зборівського району, оскільки підставою для відмови була невідповідність поданих документів вимогам законодавства. Зокрема, у висновку відділу Держгеокадастру у м. Нікополь вказано про необхідність доповнення проекту землеустрою матеріалами щодо поділу земельної ділянки, частиною якої є запроектована земельна ділянка, згідно з вимогами статті 56 Закону України «Про землеустрій». Тому рішення суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування висновку відділу Держгеокадастру у м. Нікополь від 18.01.2017 № 34/82-17 є помилковим та не ґрунтується на нормах законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 13.04.2016 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Держгеокадасру у Тернопільській області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтованою площею 2, 0000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території Кабарівецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області.

25.11.2016 Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області видало наказ № 19-5447/14-16-СГ про надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення документації землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтованою площею 2, 0000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території Кабарівецької сільської ради Зборівського району.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтованою площею 2, 0000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території Кабарівецької сільської ради Зборівського району виготовило ТОВ «Галицькі землі».

13.01.2017 ОСОБА_1 надіслала відповідачу на перевірку в електронному вигляді проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення (землі резервного фонду - рілля) за межами населеного пункту на території Кабарівецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області та копію клопотання щодо розгляду проекту землеустрою.

Відповідно до Тимчасового порядку взаємодії між територіальними органами Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру на період реалізації пілотного проекту із запровадження принципу екстериторіальності погодження проектів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.08.2016 № 580, експертом державної експертизи ОСОБА_2 було розглянуто надісланий позивачкою проект землеустрою у порядку черговості його надходження відповідно до вимог, встановлених статтею 1861 Земельного кодексу України.

За результатами розгляду проекту підготовлено висновок, скріплено його в електронній формі електронним цифровим підписом експерта, після чого 18.01.2017 зареєстровано у системі електронного документообігу Держгеокадастру за №234/82-17.

У висновку зазначено, що проект не відповідає вимогам пункту 5 статті 79 Земельного Кодексу України щодо необхідності поділу раніше сформованої земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1). Вказано про необхідність доповнення проекту матеріалами щодо поділу земельної ділянки, частиною якої є запроектована земельна ділянка, згідно з вимогами статті 56 Закону України «Про землеустрій».

Задовольняючи позов ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку з тим, що земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_1, відповідно до вимог чинного земельного законодавства України не була сформована як об'єкт цивільних прав, її не можливо було передати у власність, у користування чи оренду, тому формування земельної ділянки, на яку претендує позивачка, необхідно проводити згідно проекту відведення земельної ділянки, а не технічної документації шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок. З огляду на це, висновок відповідача від 18.01.2017 № 34/82-17 про непогодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 є протиправним

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та, надаючи оцінку спірним правовідносинам, враховує таке.

Відповідно до частини 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно з положеннями частини 4 статті 122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до частини 2 статті 123 Земельного кодексу України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

В ході судового розгляду встановлено, що згідно з наказом № 19-5447/14-16-СГ від 25.11.2016 Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області надано ОСОБА_1 дозвіл на розроблення документації землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтованою площею 2, 0000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території Кабарівецької сільської ради Зборівського району.

Відповідно до пункту 2 Тимчасового порядку взаємодії між територіальними органами Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру на період реалізації пілотного проекту із запровадження принципу екстериторіальності погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки територіальними органами Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру під час погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджений постановою Кабінету Міністрів України №580 (далі - Порядок) для погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (далі - проект землеустрою) особа, яка відповідно до вимог статті 26 Закону України «Про землеустрій» є розробником проекту землеустрою (далі - розробник), подає до територіального органу Держгеокадастру за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою у паперовому та електронному вигляді.

Розгляд та погодження або відмова у погодженні проектів землеустрою здійснюються працівниками територіальних органів Держгеокадастру, які вибрані за принципом випадковості системою електронного документообігу Держгеокадастру (пункт 8 Порядку),

Згідно з частиною 4 статті 123 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 1861 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 1861 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до частини 7 статті 1861 Земельного кодексу України органам, зазначеним у частинах першій - третій цієї статті, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України «Про землеустрій»; надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у частинах першій - третій цієї статті, у визначений законом строк.

Згідно з частинами 5 та 6 статті 1861 Земельного кодексу України органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Відповідно до пункту 8 статті 1861 Земельного кодексу України у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Повторна відмова не позбавляє права розробника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки усунути недоліки проекту та подати його на погодження.

Як видно з матеріалів справи, у висновку відділу Держгеокадастру у м. Нікополь від 18.01.2017 № 34/82-17 про непогодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 було зазначено, що проект не відповідає вимогам пункту 5 статті 79 Земельного Кодексу України щодо необхідності поділу раніше сформованої земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1). Вказано про необхідність доповнення проекту матеріалами щодо поділу земельної ділянки, частиною якої є запроектована земельна ділянка, згідно з вимогами статті 56 Закону України «Про землеустрій».

Частинами 1-4 статті 791 Земельного кодексу України визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Отже, апеляційний суд вважає, що процес формування земельний ділянки вважається завершеним з моменту внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру та присвоєння їй кадастрового номера.

У справі встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1, щодо якою позивачкою ОСОБА_1 розроблено та надано на погодження відповідачу проект землеустрою, є сформованою, площа даної земельної ділянки складає 15, 3721 га.

Відповідно до поданих апелянтом матеріалів, даних публічної кадастрової карти відбувся поділ земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 (площа 15, 3721 га) на земельні ділянки з кадастровими номерами: НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6. Форма власності у вказаних п'яти ділянках - приватна, площа - 2, 0000 га кожна.

В результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 утворилось п'ять вище перелічених земельних ділянок площею 2, 0000 га кожна та земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_7 (площею 5, 3721 га, форма власності державна), поділ якої в даний час здійснюється відділом у Зборівському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області на підставі «Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину (учаснику АТО) Хомяку А. Я. площею 2, 0000 га для ведення особистого селянського господарства на території Кабарівецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області.

Враховуючи те, що позивачка звернулася до відповідача щодо погодження проекту землеустрою про відведення їй у власність земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, орієнтовною площею 2, 0000 га, однак площа даної ділянки становить 15, 3721 га, відповідач обґрунтовано вважав, що проект землеустрою позивачки не відповідає вимогам пункту 5 статті 79 Земельного Кодексу України та вказав на необхідність доповнення проекту матеріалами щодо поділу земельної ділянки, частиною якої є запроектована земельна ділянка, згідно з вимогами статті 56 Закону України «Про землеустрій».

Висновки суду першої інстанції в частині того, що земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 не була сформованою як об'єкт цивільних прав та що її неможливо було передати у власність, є помилковими, суперечать обставинам справи та нормам земельного законодавства.

Погодження проекту землеустрою ОСОБА_1 без доповнення такого проекту матеріалами щодо поділу земельної ділянки відповідно до вимог статті 56 Закону України «Про землеустрій» призводить до порушення прав та законних інтересів власників інших земельних ділянок, які утворилися в результаті поділу ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без повного та всебічного з'ясування усіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення, тому підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позову з наведених вище підстав.

Керуючись ст. 195, ст. 197, ст. 198, ст. 202, ст. 205, ст. 207, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відділу Держгеокадастру у м. Нікополь Дніпропетровської області задовольнити.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 березня 2017 року у справі № 819/235/17 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. М. Багрій
судді А. І. Рибачук
Д.М. Старунський