Справа № 607/4335/16-а
Суддя: Дзюбич В. Л.
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2017 Справа №607/4335/16-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Дзюбича В.Л.,

за участю секретаря Зубко О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил № 0829/20909/16 від 08 квітня 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із адміністративним позовом до ОСОБА_2 митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил № 0829/20909/16 від 08 квітня 2016 року, якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 гривень. В обґрунтування позову зазначено, що 14.01.2016 року позивач ввіз на митну територію України через пункт пропуску «Устилуг» ОСОБА_2 митниці ДФС транспортний засіб марки Mercedes Benz Vito, реєстраційний номер DLW19JK, в митному режимі «транзит» та зобов'язувався вивести його в строки зазначені в ст.95 МК України. Вищевказаний автомобіль потребував невідкладного ремонту, мав технічні несправності та не міг використовуватися за функціональним призначенням та в період з 18.01.2016 року по 05.03.2016 року знаходився на ремонті, що підтверджується актом виконаних робіт ФОП ОСОБА_3 Відповідно до ст.192 МК України ОСОБА_1 16 лютого 2016 року звернувся до найближчого органу доходів і зборів та вказав про обставини події та місцезнаходження транспортного засобу, для продовження терміну перебування автомобіля на території України. 06 березня 2016 року автомобіль марки Mercedes Benz Vito, реєстраційний номер DLW19JK, позивачем доставлено на пункт пропуску «Шегині» ОСОБА_2 митниці ДФС України та надано підтверджуючі документи про поважність причин пропуску строку вивезення транспортного засобу встановленого ст. 95 МК України. 08 квітня 2016 року заступником начальника ОСОБА_2 митниці ДФС винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0829/20909/16 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн. Водночас, з врахуванням того, позивач виконав усі вимоги ст.192 МК України, вважає що постанова в справі про порушення митних правил № 0829/20909/16 року від 08 квітня 2016 року підлягає скасуванню як незаконна.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити в повному обсязі. Також зазначив, що ст. 470 МК України передбачає відповідальність за порушення порядку переміщення через митний кордон України товарів та транспортних засобів комерційного призначення, водночас ввезений позивачем на митну територію України автомобіль марки Mercedes Benz Vito, реєстраційний номер DLW19JK, у відповідності до ст.4 МК України є транспортним засобом особистого користування.

Представник відповідача ОСОБА_2 митниці ДФС в судове засідання не зявився, до суду надійшли письмові заперечення на позов із клопотанням про розгляд справи без участі представника відповідача. У задоволенні позову просять відмовити.

Проаналізувавши надані документи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.318 МК України, передбачено, що митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

За приписами ч.3 ст.318 МК України, митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Як вбачається із постанови у справі про порушення митних правил № 0829/20909/16 від 08 квітня 2016 року, 06 березня 2016 року о 16 год. 02 хв. на територію митного поста «Шегині» ОСОБА_2 митниці ДФС заїхав легковий автомобіль марки Mercedes Benz Vito, реєстраційний номер DLW19JK, під керуванням громадянина України ОСОБА_1

Під час перевірки інформації в програмно-інформаційному комплексі «Інспектор 2006» ЕАІС ДФС встановлено, що 14 січня 2016 року останній ввіз на митну територію України через пункт пропуску «Устилуг» ОСОБА_2 митниці ДФС автомобіль марки Mercedes Benz Vito, реєстраційний номер DLW19JK, в митному режимі «транзит» без письмового декларування та сплати всіх митних платежів на строк, передбачений ст. 95 МК України. Станом на 06 березня 2016 року вказаний транспортний засіб з митної території України не вивозився та у інший митний режим не був поміщений.

В силу вимог ч.1 ст.90, ст.95 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Граничний строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту становить - 10 діб, а у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб.

Відповідно до ч.1 ст.318 МК України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Частиною четвертою статті 92 МК України встановлено, що для поміщення товарів та/або транспортних засобів комерційного призначення у митний режим транзиту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна:

-подати органу доходів і зборів митну декларацію (документ, який відповідно до статті 94 цього Кодексу використовується замість митної декларації), товаро-транспортний документ на перевезення та рахунок-фактуру (інвойс) або інший документ, який визначає вартість товару;

-у випадках, визначених законодавством, надати органу доходів і зборів дозвільний документ на транзит через митну територію України, який видається відповідними уповноваженими органами;

-у випадках, встановлених цим Кодексом, забезпечити виконання зобов»язання із сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу.

Завершення митного режиму транзиту врегульовано у статті 102 Митного кодексу України, у частині шостій якої передбачено, що орган доходів і зборів призначення після представлення товарів, поміщених у митний режим транзиту, та митної декларації або іншого документа, визначеного статтею 94 цього Кодексу, перевіряє дотримання вимог, встановлених законодавством України з питань державної митної справи до переміщення товарів у митному режимі транзиту, та виконує митні формальності, необхідні для завершення митного режиму транзиту.

Згідно з частиною п»ятою статті 255 МК України, митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товаро-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

З оскаржуваної постанови, а також матеріалів, наданих відповідачем, вбачається, що пропуск ввезеного позивачем транспортного засобу марки Mercedes Benz Vito реєстраційний номер DLW19JK здійснено у порядку, передбаченому нормами частини першої статті 381 МК України.

Так, у відповідності до вищенаведеної норми встановлено, що громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезені таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до ст.95 МК України для автомобільного транспорту строк транзитного перевезення становить 10 діб, тому громадянин України ОСОБА_1 повинен був вивезти вищевказані транспортні засоби за межі митної території України у десятиденний строк, однак, згідно автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор-2006» та ЄАІС Держмитслужби України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 06.03.2016 року не вивозився та в інший митний режим, згідно законодавства, не поміщений.

Нормами ст.ст.90 та 93 МК України визначено що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст.95 МК України.

Згідно норм п.57 ч.1 ст.4 МК України товари - будь-які рухомі речі, у т.ч. ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення).

Відповідно до ч.2 ст.95 МК України до строків зазначених у частині першій цієї статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст.192 МК України.

Нормами ч.1 ст.192 МК України передбачено що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місце знаходження товарів і транспортного засобу.

Транспортний засіб, керований ОСОБА_1 не є транспортним засобом комерційного призначення, проте на нього поширюється вимоги ч. 3 ст. 470 МК України, оскільки згідно з п. 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України термін "товар" вживаються в значенні будь-якої рухомої речі, у числі такої, на яку законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі, таким чином поняття "транспортний засіб особистого користування" охоплюється поняттям «товар», оскільки він є рухомою річчю.

Статтею 181 Цивільного кодексу України визначено, що рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

В своїх поясненнях позивач як на підставу не вивезення у встановлений законодавством строк транспортного засобу посилається на факт його поломки та перебування на ремонті.

Наведена причина порушення терміну доставки не відноситься до аварії чи обставин непереборної сили і не може звільняти особу від відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього кодексу.

Позивач на підтвердження поломки вищевказаного транспортного засобу надав довідку про те, що автомобіль з 18.01.2016 до 05.03.2016 знаходився у ремонті на СТО ПП ОСОБА_3, акт прийому на ремонт автомобіля від 18.01.2016, акт виконаних робіт від 05.03.2016, рахунок від 05.03.2016, квитанція до прибуткового касового ордера №18 від 05.03.2016, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №905813, виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №794848.

Надані позивачем документи вказують лише на те, що автомобіль перебував на ремонті, та жодних доказів того, що ремонту зазначений вище транспортний засіб потребував в результаті аварії або дії обставин непереборної сили, дані документи не містять.

Також ремонт транспортного засобу не міг завадити вивезти його за межі митної території України за допомогою інших способів (наприклад, на лафеті, на іншому транспортному засобі, шляхом буксирування).

Пунктом 1 ч. 1 ст.491 МК України встановлено, що підставами для порушення справи про порушення митних правил є безпосереднє виявлення посадовою особою митного органу порушення митних правил.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що громадянином України ОСОБА_1 було вчинено порушення митних правил, передбачене ч.3 ст.470 МК України.

З урахуванням викладеного, 08 квітня 2016 постанова у справі про ПМП №0829/20909/16 стосовно ОСОБА_1 винесено обгрунтовано, у встановлені законом строки, адміністративне стягнення накладено в межах санкції ч. 3 ст. 470 МК України.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що даний адміністративний позов є безпідставним, необгрунтованим і не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 11, 18, 71, 86, 158, 163, 186 КАС України, МК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил № 0829/20909/16 від 08 квітня 2016 року відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до ОСОБА_2 апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги, через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення постанови.

Головуючий суддяОСОБА_4