Справа № 375/1480/16-а
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

08 червня 2017 року м. Київ К/800/18757/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Швець В.В., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, третя особа - Міністерство внутрішніх справ України про визнання протиправною відмови та зобов'язання виплатити одноразову грошову допомогу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати протиправною відмову відповідача у призначенні йому одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності та зобов'язати відповідача призначити і виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв'язку із встановленням йому ІІ групи інвалідності в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 24 березня 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у період з 15 серпня 1996 року по 6 листопада 2015 року він проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 7 листопада 2015 року по 27 січня 2016 року - у Національній поліції України.

Згідно Свідоцтва про хворобу №37/ЗВ, виданого Військово-лікарською комісією Державної установи «Територіальне медичне об'єднання Міністерства внутрішніх справ України по Київській області» від 22 січня 2016 року позивача визнано непридатним до військової служби в мирний час у зв'язку із захворюванням, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а тому наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 26 січня 2016 року №22 о/с його звільнено з військової служби через хворобу.

24 березня 2016 року позивачу встановлено ІІ групу інвалідності через захворювання, отриманого у період виконання службових обов'язків, ступінь втрати працездатності встановлено 70%.

6 травня 2016 року позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Київській області із заявою про виплату йому грошової допомоги у зв'язку із встановленням йому ІІ групи інвалідності, проте у проведені вказаної виплати позивачу було відмовлено з посиланням на відсутність для цього передбачених законом підстав.

Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 7 лютого 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправною відмову Головного управління Національної поліції у Київській області у призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням йому ІІ групи інвалідності.

Зобов'язано Головне управління Національної поліції у Київській області нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв'язку із встановленням йому ІІ групи інвалідності в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб станом на 24 березня 2016 року.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2017 року скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Київській області щодо не розгляду заяви позивача про призначення та виплату одноразової грошової допомоги в разі інвалідності.

Зобов'язано Головне управління Національної поліції у Київській області розглянути питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги позивачу, як інваліду ІІ групи захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ та прийняти відповідне рішення за його заявою від 6 травня 2016 року.

В решті позовних вимог відмовлено.

Так, судами встановлено, що у період з 15 серпня 1996 року по 6 листопада 2015 року позивач проходив службу в органах внутрішніх справ у Рокитнянському районному відділі Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, а з 7 листопада 2015 року по 27 січня 2016 року проходив службу на посаді інспектора Рокитнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Київській області.

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 26 січня 2016 року №22 о/с позивача звільнено зі служби через хворобу на підставі підпункту 2 пункту 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до Свідоцтва про хворобу №37/ЗВ від 21 січня 2016 року захворювання позивача пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ України.

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії серії АВ №0451189 позивачу з 24 березня 2017 року встановлено ІІ групу інвалідності, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ України.

Як вбачається з довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках вбачається, що у позивача цей ступінь становить 70%.

6 травня 2016 року позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Київській області із заявою про виплату йому грошової допомоги у зв'язку із встановленням йому ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ України, проте листом від 1 червня 2016 року за результатами розгляду його заяви у виплаті допомоги було відмовлено з посиланням на те, що виплата та призначення одноразової грошової допомоги колишнім працівникам поліції по причині інвалідності у зв'язку із захворюванням, що пов'язане із проходженням служби в органах внутрішніх справ України, законодавством не передбачено.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до абзацу третього пункту 15 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Національну поліцію» право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію». Тобто за колишніми працівниками міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про міліцію», виплата якої здійснюється відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850, а той факт, що позивач після звільнення зі служби в органах внутрішніх справ був прийнятий на службу в органи поліції, не позбавляє його права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до зазначеного Порядку.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов частково, апеляційний суд погодився із правовими висновками суду першої інстанції, проте виходив з того, що заява позивача щодо вирішення питання про надання йому одноразової грошової допомоги по суті не розглядалась, фінансовим підрозділом відповідний висновок не готувався, рішення з питання про призначення позивач одноразової грошової допомоги уповноваженим на те органом не приймалось, а тому порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не розгляду заяви про виплату одноразової грошової допомоги та зобов'язання відповідача розглянути подану заяву позивача відповідно до вимог законодавства.

Головне управління Національної поліції в Київській області подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити не лише посилання на помилкове застосування норм матеріального права при вирішенні справи та порушення судами норм процесуального права, а і пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи.

У касаційній скарзі відповідач посилається на те, що захворювання позивача пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, на день звернення позивача із заявою питання виплати одноразової грошової допомоги колишнім поліцейським, які отримали інвалідність під час проходження служби в органах внутрішніх справ, врегульовано не було, а тому відповідач не мав законних підстав для здійснення позивачу зазначеної допомоги.

Проте із вказаними доводами відповідача погодитись не можна з огляду на те, що не врегулювання на законодавчому рівні питання про отримання одноразової грошової допомоги колишніми поліцейськими, які отримали інвалідність під час проходження ними служби в органах внутрішніх справ, не може слугувати підставою для відмови у здійсненні виплати допомоги, яка передбачена Законом України «Про Національну поліцію».

Механізм призначенні і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції визначені Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850.

Відповідно до положень цієї постанови від 21 жовтня 2015 року №850 органом, уповноваженим на прийняття рішення про виплату або відмову у виплаті одноразової грошової допомоги є Міністерство внутрішніх справ України, яке приймає відповідне рішення у вигляді погодження або непогодження висновку, складеного органом внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, в даному випадку, управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області.

Згідно абзацу третього пункту 15 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Національну поліцію» право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції, дана касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки особа, яка її подала, не наводить підстав, які б дозволили вважати, що апеляційний суд неправильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Київській області на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, третя особа - Міністерство внутрішніх справ України про визнання протиправною відмови та зобов'язання виплатити одноразову грошову допомогу, а додані до касаційної скарги матеріали повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Швець