Справа № 818/583/17
Суддя: В.М. Соколов
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2017 р. Справа № 818/583/17

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соколова В.М.

за участю секретаря судового засідання - Заіченко А.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/583/17 за позовом ОСОБА_3 до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_3М.) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області (далі по тексту - відповідач, УДМС України в Сумській області) про визнання протиправним та скасування рішення Управління Державної міграційної служби України в Сумській області №03 від 15.02.2017 про заборону в'їзду в Україну громадянину ОСОБА_4 ОСОБА_3 Зафарбеку, ІНФОРМАЦІЯ_1, строком на 3 роки.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що у 2011 році йому було видано посвідку на постійне проживання в Україні безстроково. Однак, 11.11.2015 Зарічний районний суд м. Суми ухвалив вирок, яким визнав позивача винним у вчиненні кримінального правопорушення, а саме підроблення печатки прикордонної служби. Так, рішенням ДМС України від 30.05.2016 позивачу та його неповнолітнім дітям скасовано дозвіл на імміграцію. Рішенням від 22.07.2016 позивачу було скасовано безстрокову посвідку на постійне проживання в Україні. Після оскарження вказаних рішень в судовому порядку позивач добровільно покинув територію України.

13.02.2017 Сумським відділом поліції до УДМС України в Сумській області було направлено листа № 2492, відповідно до якого відповідачу було запропоновано розглянути питання, щодо встановлення заборони позивачу вїзду на територію України терміном 3 роки. Так, 15.02.2017 відповідачем було винесено рішення № 03 про заборону позивачу вїзду в Україну на 3 роки. Позивач вважає, що оскаржене рішення прийняте з порушенням законодавства України та не відповідає інтересам громадян України та інших осіб, які проживають в Україні, оскільки позивач свою вину визнав, поніс покарання, сплатив штраф. При цьому, відповідачем при винесенні оскарженого рішення, не враховувався факт наявності у позивача неповнолітньої дитини, яка є громадянкою України та перебуває на його утриманні та її законні права на проживання разом з батьком.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала з підстав, викладених у письмових запереченнях (а.с.35-40) та зазначила, що були достатні підстави для заборони в'їзду позивачу на територію України, а тому оскаржене рішення є обґрунтованим.

Суд, заслухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

У судовому засіданні встановлено, що 08.06.2011, згідно штампу перетину кордону, громадянин ОСОБА_5 Узбекистан, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, прибув в Україну по паспорту громадянина Узбекистану СТ 1511041 виданому 23.02.2011 МВС разом з малолітніми дітьми - ОСОБА_6 Шохзодбеком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3

21.07.2011 позивач звернувся до сектору громадянства і реєстрації фізичних осіб Ніжинського МВ УМВС України в Чернігівській області з заявою про оформлення дозволу на імміграцію в Україну особі та малолітнім дітям прибувшим разом з ним, згідно пункту 1 частини 3 статті 4 Закону України «Про імміграцію» оскільки його дитина - ОСОБА_8, перебуває в громадянстві України.

10.08.2011 УГІРФО УМВС України в Чернігівській області прийнято рішення № 6/3743 про надання дозволу на імміграцію в Україну ОСОБА_3 разом з його малолітніми дітьми.

10.08.2011 на підставі дозволу на імміграцію в Україну позивач документований посвідкою на постійне проживання, серії ЧН № 11156 від 10.08.2011, строком дії - безстроково. 21.05.2015 йому було обміняно посвідку на іншу серії ІН № 086897, яку він отримав 30.03.2016.

У звязку з тим, що до УДМС України в Чернігівській області надійшла копія вироку Зарічного районного суду м. Суми від 11.11.2015 по справі № 592/8346/15-к, в якому громадянин ОСОБА_5 Узбекистан ОСОБА_3, визнається винним у предявленому йому обвинувачені, передбаченому ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України (використання завідомо підробленого документа, а саме: паспорта громадянина ОСОБА_5 Узбекистан, продовження строку перебування на території України, де малися підробленні відтиски печаток, зроблених від імені пункту пропуску «Харків-пасажирський»). Оскільки заява про отримання дозволу на імміграцію Позивача була прийнята на підставі недійсних документів та з порушенням абзацу 1 пункту 10 «Порядку формування квоти імміграції», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2002 № 1983 (далі по тексту - Порядок формування квоти імміграції), яким встановлено, що заяви про надання дозволу на імміграцію подаються до територіальних підрозділів за місцем проживання - особами, які тимчасово перебувають в Україні на законних підставах.

30.05.2016 УДМС України в Чернігівській області винесло рішення № 6/3743 про скасування дозволу на імміграцію в Україну позивачеві та його малолітнім дітям - ОСОБА_6 Шохзодбеку ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ОСОБА_7.

Керуючись пунктом 2.12. Тимчасового порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.07.2013 № 681 УДМС України в Сумській області прийнято рішення № 15 від 22.07.2016 про скасування посвідки на постійне проживання в Україні громадянину ОСОБА_4, який прибув в Україну з метою постійного проживання та вирішено вилучити у нього цей документ.

Позивачем оскаржувалися рішення щодо скасування дозволу на імміграцію в Україну та рішення про скасування посвідки на постійне проживання. Судами першої та другої інстанції йому було відмовлено в задоволенні позовних вимог.

15.02.2017 за ініціативою органів кримінальної поліції УДМС України в Сумській області на підставі обґрунтованого звернення ГУНП в Сумській області, надісланого листом від 13.02.2017 №2492 (а.с.43), прийнято рішення № 03 про заборону вїзду в Україну (а.с.44) та відповідно до Порядку надання Державній прикордонній службі та виконання нею доручень уповноважених державних органів щодо осіб, які перетинають державний кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2013 №280, до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надіслано відповідне доручення № 05.1/912. Після чого позивач не зміг перетнути кордон України на вїзд (а.с.45).

Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суд виходить з наступного.

УДМС України в Сумській області є територіальним органом центрального органу виконавчої влади і відповідно до п. 3 Положення про УДМС України в Сумській області, затвердженого наказом Державної міграційної служби України від 18.07.2011 №28 (далі по тексту - Положення) реалізує на території адміністративно-територіальної одиниці державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Згідно з п.2 Положення, УДМС України в Сумській області у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної ОСОБА_7 України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, Наказами Міністерства внутрішніх справ та ДМС, а також цим Положенням, іншими актами законодавства.

У преамбулі Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 №3773-VI (далі по тексту - Закон №3773-VІ) вказано, що цей Закон визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України.

Як встановлено положеннями ст. 13 Закону №3773-VІ в'їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється: в інтересах забезпечення національної безпеки України або охорони громадського порядку; якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні; якщо при клопотанні про в'їзд в Україну така особа подала про себе завідомо неправдиві відомості або підроблені документи; якщо паспортний документ такої особи, віза підроблені, зіпсовані чи не відповідають установленому зразку або належать іншій особі; якщо така особа порушила у пункті пропуску через державний кордон України правила перетинання державного кордону України, митні правила, санітарні норми чи правила або не виконала законних вимог посадових та службових осіб органів охорони державного кордону, органів доходів і зборів та інших органів, що здійснюють контроль на державному кордоні; якщо під час попереднього перебування на території України іноземець або особа без громадянства не виконали рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або мають інші не виконані майнові зобов'язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи пов'язані з попереднім видворенням, у тому числі після закінчення терміну заборони подальшого в'їзду в Україну; якщо така особа намагається здійснити в'їзд через контрольні пункти в'їзду - виїзду на тимчасово окуповану територію без спеціального дозволу або така особа під час попереднього перебування на території України здійснила виїзд із неї через контрольний пункт в'їзду - виїзду.

За наявності підстав, зазначених в абзацах другому, сьомому і восьмому частини першої цієї статті, відомості про іноземця або особу без громадянства вносяться до бази даних осіб, яким згідно із законодавством України не дозволяється в'їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України.

Рішення про заборону в'їзду в Україну приймається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції. Службою безпеки України або органом охорони державного кордону.

Порядок прийняття Державною міграційною службою України та її територіальними органами рішень про заборону в'їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства (далі - особи), перебування яких на території України не дозволяється визначено Інструкцією про порядок прийняття Державною міграційною службою України та її територіальними органами рішень про заборону в'їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства, затвердженою Наказом МВС України від 17.12.2013 №1235 (далі по тексту - Інструкція).

Відповідно до п.3 Інструкції рішення про заборону в'їзду в Україну особам приймається ДМС України та її територіальними органами за наявності підстав, зазначених в абзацах другому, третьому та сьомому частини першої статті 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Згідно із п.п. «б» п.4 Інструкції рішення про заборону в'їзду в Україну особам приймається ДМС України та її територіальними органами за ініціативою підрозділів кримінальної міліції - у разі встановлення підстав для заборони в'їзду в Україну особам під час здійснення оперативно-розшукової діяльності.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. А відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1 статті 23 цього Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень, а також виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення.

Як було зазначено вище, на адресу УДМС України в Сумській області надійшов лист від Відділу кримінальної поліції Сумського ВП ГУНП в Сумській області від 13.02.2017 щодо заборони вїзду, яку він обґрунтовує тим, що відповідно до Вироку Зарічного районного суду м. Суми від 11.11.2015 у кримінальній справі №592/8346/15-к (а.с.41-42) ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України (використання завідомо підробленого документа) і перебування ОСОБА_3 на території України може суперечити інтересам охорони громадського порядку, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні та посприяти вчиненню більш тяжких злочинів, оскільки зазначений вище злочин вчинений ним умисно (а.с.43).

Отже, оскаржене рішення відповідачем прийняте на підставі абзацу 2 частини 1 статті 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відповідно до якого в'їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні та відповідного подання підрозділу кримінальної поліції.

Пунктом 5 Інструкції визначено, що після отримання даних, які обґрунтовують необхідність заборони в'їзду в Україну особі, органи та підрозділи, визначені у пункті 4 цієї Інструкції, надсилають до ДМС України або її територіальних органів обґрунтоване звернення (довідку, рапорт), в якому зазначають такі відомості про особу: а) громадянство (підданство); б) прізвище, ім'я (імена) та по батькові (за наявності) особи в називному відмінку (для громадян ОСОБА_9 Федерації та ОСОБА_5 Білорусь - російською мовою з дублюванням латиницею, для інших іноземців та осіб без громадянства - латиницею); в) дата народження (день, місяць, рік); г) стать; ґ) місце проживання; д) серія та номер паспортного документа, коли і ким виданий; е) відомості, які згідно з абзацами другим, третім та сьомим частини першої статті 13 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" дають підстави для прийняття рішення про заборону особі в'їзду в Україну; є) запропонований строк заборони в'їзду та відомості, які обґрунтовують його тривалість (обставини і характер вчинення іноземцем або особою без громадянства суспільно небезпечного діяння; результати перевірки особи за обліками МВС України, обліками правоохоронних органів іноземних держав та міжнародних правоохоронних організацій; наявність в особи не виконаних майнових зобов'язань перед юридичними або фізичними особами в Україні).

Згідно п.6 Інструкції Рішення про заборону в'їзду в Україну особі приймається на підставі обґрунтованого звернення (довідки, рапорту), зазначеного у пункті 5 цієї Інструкції, шляхом винесення рішення про заборону в'їзду в Україну, за формою, наведеною у додатку до цієї Інструкції.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що в УДМС України в Сумській області були достатні підстави для заборони в'їзду ОСОБА_3 на територію України, тому рішення № 03 від 15.02.2017 - є правомірним та обґрунтованим, а тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення №03 від 15.02.2017 про заборону в'їзду в Україну строком на 3 роки відмовити за необґрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.М. Соколов

Повний текст постанови складено 23.06.2017 року.