Справа № 806/299/17
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2017-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Капинос О.В.
Суддя-доповідач:Бучик А.Ю.
УХВАЛА

іменем України

"26" червня 2017 р. Справа № 806/299/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Бучик А.Ю.

суддів: Майора Г.І.

Шевчук С.М.,

за участю секретаря судового засідання Витрикузи В.П.,

представника відповідача Гилюк Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "30" березня 2017 р. у справі за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Еко-Бекон" до Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 27.07.2016 №, № ,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Еко-Бекон" звернулося до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області № від 27.07.2016, № від 27.07.2016.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 30 березня 2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 27.07.2016 р. №. В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та просить скасувати рішення суду першої інстанції із ухваленням нового про відмову в позові повністю. Зазначає, що суму грошового зобов"язання позивача, визначену у податковій декларації з податку на прибуток № від 28.02.2016, з граничним строком сплати не пізніше 10.03.2016, повністю погашено лише 14.06.2016, чим порушено строк сплати податку на прибуток.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції скасував податкове повідомлення рішення, вважаючи його винесеним без врахування обмежень, визначених чинним законодавством.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком, виходячи з наступного.

Зі справи вбачається, що 17.06.2016 Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Житомирській області проведено камеральну перевірку податкової звітності ТОВ "Еко-Бекон" з податку на прибуток за 2015 рік, за результатами якої складено акт №3573/1204 від 17.06.2016.

Перевіркою встановлено порушення платником податків терміну сплати грошового зобов"язання з податку на прибуток протягом строків, визначених п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України в сумі 182736 із затримкою від 20 до 76 календарних днів.

За результатами перевірки Житомирською ОДПІ прийнято:

- податкове повідомлення-рішення № від 27.07.2016, яким до позивача, за затримку на 76 календарних днів сплати податку на прибуток у розмірі 142736,00 грн., застосовано штрафну санкцію у сумі 28547,00 грн. (20% погашеної суми боргу).(а.с.11)

- податкове повідомлення-рішення № від 27.07.2016, яким до позивача, за затримку на 28 календарних днів сплати податку на прибуток у розмірі 40000 грн., застосовано штрафну санкцію у сумі 4000 грн. (10% погашеної суми боргу).(а.с.12)

За наслідками оскарження позивачем Головним Управлінням ДФС у Житомирській області прийнято рішення, яким:

- скасовано податкове повідомлення-рішення Житомирської ОДПІ від 27.07.2016 № про застосування штрафної санкції в астині 2000 грн., а в іншій частині - в сумі 2000 грн. без змін;

- залишено без змін податкове повідомлення-рішення № від 27.07.2016 про застосування штрафної санкції в сумі 28547 грн.;

додатково застосовано штрафну санкцію в сумі 4000 грн. за несвоєчасну сплату податку на прибуток (20%).

За результатами оскарження рішень Житомирської ОДПІ та ГУ ДФС у Житомирській області до ДФС України, останньою 27.09.2016 прийнято рішення №20872/6/99-99-11-03-01-25, яким залишено без змін рішення Житомирської ОДПІ, з урахуванням рішення ГУ ДФС у Житомирській області, а скаргу без задоволення.

Вважаючи спірні податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду.

Оцінюючи спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі п. 46.2 ст. 46 ПК України платник податку на прибуток подає разом з відповідною податковою декларацією квартальну або річну фінансову звітність (крім малих підприємств) у порядку, передбаченому для подання податкової декларації. Платники податку на прибуток, малі підприємства, віднесені до таких відповідно до Господарського кодексу України, подають разом з річною податковою декларацією річну фінансову звітність у порядку, передбаченому для подання податкової декларації.

У відповідності до п. 137.1 ст. 137 ПК України податок на прибуток підприємств нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.

Абзацом першим п. 57.1 ст. 57 ПК України визначено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 137.3 ст. 137 ПК України, відповідальність за повноту утримання та своєчасність перерахування до бюджету податку, зазначеного в п. 57.1 1 ст. 57 та п. 141.4 ст.141 цього Кодексу, покладається на платників податку, які здійснюють відповідні виплати.

ТОВ "Еко-Бекон подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на прибуток підприємств в електронній формі № від 28.02.2016 за 2015 рік, у якій товариством визначено самостійно до сплати грошове зобов"язання у розмірі 182736,00 грн. та сплачено останнім частинами, в такій послідовності: 10.03.2016 перераховано кошти в сумі 20000 грн.; 28.03.2016 сплачено - 20000 грн.; 30.03.2016 перераховано - 20000 грн; 31.05.2016 - сплачено 60000 грн.; 07.06.2016 - сплачено 30000 грн.; 08.06.2016 перераховано 16000 грн.; 14.06.2016 сплачено - 16736 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями. (а.с.22-29).

Контролюючий орган дійшов висновку про те, що Товариством суму податкового зобов'язання з податку на прибуток за 2015 рік, визначену в податковій декларації № від 28.02.2016 в розмірі 182736 сплачено із порушенням граничних строків сплати суми грошового зобов'язання з податку на прибуток, що відображено в акті камеральної перевірки.

В силу підпункту 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно із підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючим органам надано право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

У відповідності до статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Відповідно до пунктів 76.1, 76.2 статті 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 86.2 статті 86 Податкового кодексу України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Разом з цим, пунктом 3 Перехідних положень Закону України № 71-VIII від 28.12.2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» передбачено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється: з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість; з 01 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

З наведеного вбачається, що законодавець встановив заборону на проведення органами ДФС України будь-яких перевірок суб'єктів господарювання у 2015 та 2016 роках за попередній рік.

Обмеження стосовно здійснення перевірок (в частині їх здійснення виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України) стосуються лише підприємств з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній рік. Підприємства, у яких обсяг доходів перевищує 20 мільйонів гривень за попередній рік, не підпадають під ці обмеження. Визначальним у даному випадку є обсяг доходів за попередній рік.

Відповідачем не надано доказів належності позивача до платників податків, на яких зазначені вище обмеження щодо їх перевірки не поширюються та не надано доказів щодо наявності дозволу Кабінету Міністрів України, заявки позивача, рішенням суду або підстав, визначених Кримінальним процесуальним кодексом України, для проведення перевірки позивача з питань своєчасності реєстрації податкових накладних.

Також, відсутній дозвіл Кабінету Міністрів України щодо проведення перевірки позивача, відсутнє будь-яке рішення суду про проведення перевірки. Крім того, відсутні докази проведення перевірки згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Крім того слід зазначити, що пунктом 31 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України встановлено, що за наслідками діяльності у 2015 році штрафні (фінансові) санкції до платників податку на прибуток підприємств за порушення порядку обчислення, правильності заповнення податкових декларацій з податку на прибуток підприємств та повноти його сплати не застосовуються.

Тому вірним висновок суду першої інстанції, що в силу приписів п. 31 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України за порушення строків сплати узгодженого грошового зобов'язання з податку на прибуток за 2015 рік Товариство не може бути притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу згідно зі ст.126 Податкового кодексу України, що спростовує доводи апелянта у вказаній частині.

Згідно положень частини 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

Враховуючи наведене, спірне податкове повідомлення-рішення № від 27.07.2016 є протиправним та вірно скасоване судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливають на правильність прийнятого рішення, яке постановлене із дотриманням судом норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "30" березня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Ю.Бучик

судді: Г.І. Майор

С.М. Шевчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "26" червня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Товариство з обмеженою відповідальністю "Еко-Бекон" провулок 8-й Піонерський, 4,м.Житомир,10006

3- відповідачу: Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області м-н Перемоги,2,м.Житомир,10014

- ,