Справа № 808/1501/17
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2017 року о/об 10 год. 37 хв.Справа № 808/1501/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Гудименко Я.А., розглянувши у місті Запоріжжі адміністративну справу

за позовом громадянина ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )

до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 )

про визнання протиправним та скасування постанови про заборону в`їзду в Україну,

ВСТАНОВИВ:

Громадянин ОСОБА_1 (надалі - позивач або ОСОБА_3 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ) (надалі - відповідач або Бердянський прикордонний загін) про визнання протиправною та скасування постанови про заборону в`їзду в Україну громадянину Кореї ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком до 04.10.2017, прийняту начальником Бердянського прикордонного загону Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України.

Позивач в адміністративному позові (а.с.4-12), зазначив, що нещодавно позивачу стало відомо, що за постановою начальника Бердянського прикордонного загону Державної прикордонної служби України громадянину Кореї ОСОБА_3 заборонено в`їзд в Україну строком до 04.10.2017. 03.05.2017 представники позивача отримали лист за результатами розгляду такої скарги, із якого вбачається, що оскаржуване рішення про заборону в`їзду прийнято у зв`язку із тим, що 30.09.2014 позивач здійснив в`їзд на територію Автономної Республіки Крим через тимчасово закритий пункт пропуску для повітряного сполучення "Сімферополь", поза встановленим контрольним пунктом в`їзду-виїзду. Як вбачається із оскаржуваного рішення, підставою для його прийняття стало те, що 04.10.2014 в контрольному пункті в`їзду-виїзду "Новоолексіївка", під час оформлення потягу №90, сполученням "Сімферополь-Дніпропетровськ", службовими особами відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " ІНФОРМАЦІЯ_4 , під час здійснення прикордонного контролю громадянина Кореї ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було виявлено, що останній 30.09.2014 здійснив в`їзд на територію Автономної Республіки Крим через тимчасово закритий пункт пропуску для повітряного сполучення "Сімферополь", поза встановленим контрольним пунктом в`їзду-виїзду. В подальшому, начальником Бердянського прикордонного загону, на підставі підпункту "в" пункту 2.1 розділу II "Інструкції про порядок прийняття органами охорони державного кордону Державної прикордонної служби України рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства", затвердженої 05.12.2011 наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №946 прийнято рішення про заборону в`їзду в Україну громадянину ОСОБА_1 , строком на 3 (три) роки та винесено постанову. Позивач відмічає, що порядок в`їзду іноземців та осіб без громадянства на тимчасово окуповану територію та виїзду з неї передбачено "Порядком в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї", затвердженим 04.06.2015 постановою Кабінету Міністрів України №367. Оскаржуване рішення про заборону позивачеві в`їзду в Україну прийнято відповідачем 30.04.2014, тобто, до затвердження "Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї". Позивач вважає, що на момент прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, був відсутній будь-який нормативно-правовий акт, яким би встановлювався порядок в`їзду іноземців та осіб без громадянства на тимчасово окуповану територію та виїзду з неї. Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України №424-р від 30.04.2014 "Про тимчасове закриття пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю" до переліку пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю, які підлягають тимчасовому закриттю, віднесено, зокрема, пункт пропуску "Сімферополь" (ідентифікаційний номер 010100, вид сполучення - повітряний, категорія - міжнародний цілодобовий, місце розташування - Автономна Республіка Крим, м.Сімферополь). Згідно п.2 вказаного розпорядження №424-р від 30.04.2014, зобов`язано Міністерство закордонних справ довести до відома дипломатичних представництв іноземних держав в Україні, а також дипломатичних представництв і консульських установ України інформацію про тимчасове закриття пунктів пропуску та пунктів контролю, зазначених у цьому розпорядженні. В той же час пункт пропуску "Сімферополь" був закритий, однак прийняв літак, яким позивач прилетів до м.Сімферополь із Кореї, заборона на посадку не встановлювалася та літак не було повернуто. Позивач не знав і не міг знати про закриття пункту пропуску "Сімферополь", оскільки вище вказане розпорядження Кабінету Міністрів України №424-р від 30.04.2014 мало бути доведене Міністерством закордонних справ до відповідних відомств та служб, які б, при наявності відповідної інформації, не здійснювали продаж авіаквитків. Позивач у пункті пропуску через державний кордон "Сімферополь" фактично не порушував правила перетинання державного кордону України, оскільки, позивач у встановленому законом порядку здійснив всі необхідні та юридично значимі дії для законного перетинання державного кордону України, надав дійсні та законодавчо необхідні документи, а закриття пункту пропуску через державний кордон "Сімферополь" не залежало від позивача та у встановленому порядку не доведено державними органами до відома інших держав.

Представник позивача повідомлений належним чином про день, час і місце судового розгляду справи у судове засідання не прибув. Причини суду не повідомив.

Відповідачем подані до суду письмові заперечення (а.с.37-41), в яких зазначено, що в своїй позовній заяві позивач зазначив, що громадянин ОСОБА_1 прибув до м.Сімферополь із Кореї на літаку через пункт пропуску "Сімферополь". Після цього 04.10.2014, даний громадянин намагався потрапити до материкової частини України через контрольний пункт вїзду-виїзду "Новоолексіївка". Пункти пропуску через державний кордон, які розташовані на тимчасово окупованій території АР Крим (надалі за текстом заперечення - ТОТ АР Крим), в тому числі пункт пропуску "Сімферополь-авіа" відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України "Про тимчасове закриття пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю" від 30.04.2014 №424-р є тимчасово закритими. Перетинання державного кордону України через дані пункти пропуску іноземцями та особами без громадянства заборонено. Відповідач посилаючись на приписи ст.ст.5,6 Закону України "Про прикордонний контроль" наполягає на тому, що перетнувши державний кордон України через закритий пункту пропуску "Сімферополь-авіа", громадянином ОСОБА_1 не було пройдено процедуру прикордонного контролю, оскільки даний пункт пропуску не працював, а, отже, даною особою було свідомо порушено правила перетинання державного кордону в закритому пункті пропуску "Сімферополь-авіа". Таким чином, позивач порушив правила перетинання Державного кордону України, оскільки в`їхав на територію тимчасово окупованої території АР Крим через закритий пункт пропуску, при цьому не маючи при собі спеціального дозволу. На підставі ст.13 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", пп."в", "е" п.2.1 "Інструкції про порядок прийняття органами охорони державного кордону Державної прикордонної служби України рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства", 04.10.2014 уповноваженою особою Бердянською прикордонного загону Державної прикордонної служби України прийнято рішення про заборону в`їзду в Україну громадянину ОСОБА_1 . Позивач в позовній заяві зазначив, що Бердянським прикордонним загоном йому не було надано копію постанови про заборону в`їзду в Україну. Відповідно до "Інструкції про порядок прийняття органами охорони державного кордону Державної прикордонної служби України рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства", затвердженої 05.12.2011 наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №946, постанова складається у двох примірниках, які підписуються старшим зміни прикордонних нарядів. Перший примірник постанови із зазначеним на ній рішенням та довідка зберігаються в органі охорони державного кордону, який затвердив постанову. Другий примірник постанови, завірений гербовою печаткою, штабом органу охорони державного кордону (головним відділом) надсилається в підрозділ охорони державного кордону, яким ініційовано питання про заборону в`їзду в Україну іноземцю. Таким чином, даною інструкцією не визначено вимогу про надання другого примірника постанови про заборони в`їзду в Україну особі, стосовно якої винесено таку заборону. Відповідно до п.9.2 "Інструкції про порядок прийняття органами охорони державного кордону Державної прикордонної служби України рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства" постанови про заборону в`їзду зберігаються в органах та підрозділах охорони державного кордону протягом 1 року. Таким чином, на даний час в Бердянському прикордонному загоні дана постанова відсутня. З березня 2014 року аеропорт "Сімферополь-авіа" обслуговує тільки російські рейси. Офіційні міжнародні рейси не здійснюються, що пов`язано з санкціями, які введені після окупації території АР Крим Російською Федерацією. Позивачем не надано жодних доказів про те, що даний літак прибув саме з Кореї, отже слід вважати що громадянин ОСОБА_1 прибув до м.Сімферополя, здійснивши попередню пересадку в Російській Федерації. Згідно ст.3 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави. Отже, громадянин ОСОБА_1 зобов`язаний був дотримуватись встановлених законодавством України правил перетинання державного кордону України та мав можливість перед прибуттям в Україну ознайомитись з її законодавством, зважаючи на ту суспільно-політичну обстановку в країні, яка склалася.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити.

Суд може постановити ухвалу про обов`язковість особистої участі сторін чи третіх осіб у судовому засіданні. Викликати сторону чи третю особу для особистих пояснень можна і тоді, коли у судовому розгляді беруть участь їхні представники (ч.1 ст.120 КАС України).

Судом не визнавалась обов`язкова участь позивача, його представників у судовому засіданні.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

У відповіді Бердянського прикордонного загону Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України (вих.№23-2909 від 10.04.2017) на адвокатський запит зазначено наступне: "… Враховуючи те, що стосовно громадянина Кореї ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 діють обмеження у праві в`їзду в Україну терміном до 04.10.2017, на сьогоднішній день у службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_4 є правові підстави для прийняття рішення про відмову в перетинанні державного кордону зазначеним громадянином Кореї. Що стосується надання копії постанови начальника Бердянського прикордонного загону про заборону в`їзду в Україну громадянину Кореї ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 інформую, що відповідно до вимог пункту 9.2 Інструкції про порядок прийняття органами охорони державного кордону Державної прикордонної служби України рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства, затвердженої наказом АДПСУ від 05.12.2011 №946, постанови про заборону в`їзду зберігаються в органах та підрозділах охорони державного кордону протягом 1 року. Таким чином, надати на Вашу адресу копію зазначеної постанови не є можливим. Також повідомляю, що інформація про тимчасове обмеження в`їзду в Україну відносно осіб зберігається в центральній підсистемі системи "Гарт-1", власником якої є Адміністрація Державної прикордонної служби України. Дане рішення може бути оскаржене у порядку визначеному чинним законодавством до суду або до вищестоячого органу Держприкордонслужби …" (а.с.14-15)

У відповіді Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України (вих.№27/С-26 від 26.04.2017) на скаргу представника позивача зазначено наступне: "… Інформую, що Ваша скарга на постанову начальника Бердянського прикордонного загону Азово-Чорноморського регіонального управління Держприкордонслужби України щодо заборони в`їзду в Україну громадянину ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , керівництвом регіонального управління уважно розглянута … Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.04.2014 №424-р, у зв`язку із військовою агресією з боку Російської Федерації, тимчасово закрито всі пункти пропуску та пункти контролю, розташовані в Автономній Республіці Крим. Статтею 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (далі-Закон) тимчасово окупованою територією визначено: сухопутну територію Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територію виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України, відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; повітряний простір над зазначеними територіями. Статтею 4 Закону встановлено особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, зокрема: відповідно до статті 10 Закону в`їзд іноземців та осіб без громадянства на тимчасово окуповану територію та виїзд з неї допускаються лише за спеціальним дозволом через контрольні пункти в`їзду-виїзду. Відповідно до статті 19 Закону, особи винні у порушенні його вимог, несуть відповідальність, передбачену законом. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 09.03.2014 №149-Р на Державну прикордонну службу України було покладено завдання щодо здійснення контролю за переміщенням осіб на об`єктах автомобільного та залізничного сполучення, зокрема контрольному пункті в`їзду-виїзду "Новоолексіївка". Відповідно до статті 14-1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" повернення іноземців та осіб без громадянства на тимчасово окуповану територію України іноземцям та особам без громадянства, які прибули до контрольних пунктів в`їзду-виїзду з тимчасово окупованої території України без відповідного дозволу, не дозволяється подальший проїзд та в найкоротший строк вони повертаються на тимчасово окуповану територію, з якої вони прибули, або в державу, яка видала паспортний документ. Таким іноземцям та особам без громадянства, у паспортному документі проставляється відмітка про заборону в`їзду в Україну на термін, зазначений у рішенні. За результатами перевірки наявної інформації, встановлено, що 04.10.2014 в контрольному пункті в`їзду-виїзду "Новоолексіївка", під час оформлення потягу №90, сполученням "Сімферополь-Дніпропетровськ", службовими особами відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " ІНФОРМАЦІЯ_4 , під час здійснення прикордонного контролю громадянина Кореї ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було виявлено, що останній 30.09.2014 здійснив в`їзд на територію Автономної Республіки Крим через тимчасово закритий пункт пропуску для повітряного сполучення "Сімферополь", поза встановленим контрольним пунктом в`їзду-виїзду. В подальшому, начальником Бердянського прикордонного загону, на підставі підпункту "в" пункту 2.1 розділу II "Інструкції про порядок прийняття органами охорони державного кордону Державної прикордонної служби України рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства", затвердженої 05.12.2011 наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №946 було прийнято рішення про заборону в`їзду в Україну громадянину Кореї ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), строком на 3 (три) роки та винесено постанову. Службовою особою відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_5 " вищевказаному громадянину було відмовлено в перетинанні державного кордону України/адміністративної межі з тимчасово окупованою територією Автономної Республіки Крим та, відповідно до статті 14 Закону України "Про прикордонний контроль" винесено Рішення про відмову в перетинанні державного кордону іноземцю або особі без громадянства, другий примірник якого вручено громадянину ОСОБА_5 ( ОСОБА_2 ). Також, службовою особою відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_5 ", відповідно до пункту 3.9 розділу III Інструкції, рішення начальника Бердянського прикордонного загону про заборону в`їзду в Україну громадянину ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) строком на три роки, до 04 жовтня 2017 року було доведено останньому зрозумілою мовою, та проставлено в його паспортному документі відповідну відмітку. Додатково повідомляю, що чинним законодавством України не передбачено вручення копії (примірника) постанови про заборону в`їзду іноземцю відносно якого вона винесена. Таким чином, за результатами перевірки наявності правових підстав обмеження вищевказаного громадянина у праві в`їзду в Україну, порушень в діях посадових та службових осіб Бердянського прикордонного загону не встановлено …" (а.с.16-18).

Судом досліджено: Копію робочого зошиту старшого прикордонних нарядів в КПВВ; Витяг з бази даних БД "Гарт-5" (а.с.42-44).

Позов не підлягає задоволенню виходячи з зазначеного вище та через наступне.

27.04.2014 набрав чинності Закон України №1207-VII від 15.04.2014 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» відповідно до ч.1 ст.3 якого для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) повітряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини.

Як передбачено ч.1 ст.4 Закону України №1207-VII від 15.04.2014 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до ч.1 ст.14-1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземцям та особам без громадянства, які прибули до контрольних пунктів в`їзду - виїзду з тимчасово окупованої території без відповідного дозволу, не дозволяється подальший проїзд та в найкоротший строк вони повертаються на тимчасово окуповану територію, з якої вони прибули, або в державу, яка видала паспортний документ. У разі неможливості негайного повернення іноземця або особи без громадянства вони перебувають у пункті контролю в`їзду - виїзду до їх повернення. Таким іноземцям та особам без громадянства у паспортному документі проставляється відмітка про заборону в`їзду в Україну на термін, зазначений у рішенні, прийнятому відповідно до частини третьої статті 13 цього Закону.

Згідно з п.1 Розпорядження Кабінету Міністрів України №424-р від 30.04.2014 «Про тимчасове закриття пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю» у зв`язку із загостренням ситуації в Автономній Республіці Крим і вторгненням на територію України озброєних формувань, екстремістськи налаштованих осіб та військовою агресією з боку Російської Федерації, блокуванням роботи пунктів пропуску через державний кордон (далі - пункти пропуску) та пунктів контролю, які розташовані в Автономній Республіці Крим, що призводить до неможливості провадження подальшої діяльності в них та перешкоджає здійсненню передбачених законодавством України видів державного контролю під час перетинання державного кордону, та відповідно до Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України тимчасово закрити пункти пропуску та пункти контролю за переліком згідно з додатком.

До "Переліку пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю, які підлягають тимчасовому закриттю", який є Додатком до Розпорядження Кабінету Міністрів України №424-р від 30.04.2014, віднесено, зокрема, пункт пропуску "Сімферополь" (ідентифікаційний номер 010100; вид сполучення - повітряний; категорія - міжнародний цілодобовий; місце розташування - Автономна Республіка Крим, м.Сімферополь).

Позивачем не надано до суду документальних доказів у спростування того факту, що: "04.10.2014 в контрольному пункті в`їзду-виїзду "Новоолексіївка", під час оформлення потягу №90, сполученням "Сімферополь-Дніпропетровськ", службовими особами відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " Бердянського прикордонного загону, під час здійснення прикордонного контролю громадянина Кореї ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було виявлено, що останній 30.09.2014 здійснив в`їзд на територію Автономної Республіки Крим через тимчасово закритий пункт пропуску для повітряного сполучення "Сімферополь", поза встановленим контрольним пунктом в`їзду-виїзду".

Оскільки громадянин Кореї ОСОБА_3 саме 30.09.2014 (тобто після тимчасового закриття Розпорядженням Кабінету Міністрів України №424-р від 30.04.2014 пункту пропуску для повітряного сполучення "Сімферополь") здійснив в`їзд на територію Автономної Республіки Крим через тимчасово закритий пункт пропуску для повітряного сполучення "Сімферополь", то порушення ним вимог ст.14-1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" є очевидним.

Рішення про заборону в`їзду в Україну приймається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, Службою безпеки України або органом охорони державного кордону (ч.3 ст.13 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства").

Як зазначено у пп."в" п.2.1 розділу II "Інструкції про порядок прийняття органами охорони державного кордону Державної прикордонної служби України рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства", затвердженої 05.12.2011 наказом Адміністраиії Державної прикордонної служби України №946, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 29.12.2011 за №1564/20302 (надалі - "Інструкція про порядок прийняття органами охорони державного кордону Державної прикордонної служби України рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства"), рішення про заборону в`їзду в Україну іноземцю (далі - рішення про заборону в`їзду в Україну) приймається органом охорони державного кордону в разі: в) якщо іноземець порушив у пункті пропуску через державний кордон України (далі - пункт пропуску) правила перетинання державного кордону України або не виконав законних вимог посадових та службових осіб органу охорони державного кордону.

Згідно з п.2.3 розділу II "Інструкції про порядок прийняття органами охорони державного кордону Державної прикордонної служби України рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства" рішення про заборону в`їзду в Україну іноземцю органом охорони державного кордону приймається відповідно до Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" на строк 3 роки.

У разі наявності підстав для прийняття рішення про заборону в`їзду в Україну в пункті пропуску старшим прикордонних нарядів у пункті пропуску або у разі затримання особи за незаконне перетинання державного кордону поза пунктами пропуску старшим зміни прикордонних нарядів (далі - старший зміни) складається довідка (п.3.1 розділу ІII "Інструкції про порядок прийняття органами охорони державного кордону Державної прикордонної служби України рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства").

Відповідно до п.3.3 розділу ІII "Інструкції про порядок прийняття органами охорони державного кордону Державної прикордонної служби України рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства" на підставі відомостей, викладених у довідці, старшим зміни готується постанова про заборону в`їзду в Україну (далі - постанова) (додаток 1). Постанова складається у двох примірниках, які підписуються старшим зміни.

У розділі ІII "Інструкції про порядок прийняття органами охорони державного кордону Державної прикордонної служби України рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства" зазначено наступне: "… 3.4. Підготовлені довідка та два примірники постанови (далі - матеріали) невідкладно надсилаються начальнику зміни оперативно-чергової служби центру управління службою органу охорони державного кордону (далі - начальник зміни) для доповіді начальнику органу охорони державного кордону або його першому заступнику (далі - уповноважена посадова особа) для прийняття рішення. 3.5. Отримавши матеріали, начальник зміни реєструє їх у журналі обліку матеріалів щодо заборони в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства (додаток 2) та невідкладно доповідає про їх надходження уповноваженій посадовій особі для прийняття рішення. При цьому в журналі в обов`язковому порядку зазначаються час отримання матеріалів начальником зміни та час доповіді про їх надходження уповноваженій посадовій особі, що засвідчується підписом начальника зміни. 3.6. Уповноважена посадова особа зобов`язана протягом трьох годин після доповіді розглянути отримані матеріали та: а) за наявності підстав прийняти шляхом затвердження обох примірників постанови рішення про заборону іноземцю в`їзду в Україну. Затверджені примірники постанови передаються начальнику зміни; б) за відсутності достатніх підстав утриматися від прийняття рішення, наклавши на постанові відповідну резолюцію. Незатверджені примірники постанови передаються начальнику зміни. Про прийняте рішення начальник зміни невідкладно із застосуванням засобів телефонного зв`язку інформує старшого зміни. 3.7. Строк заборони в`їзду в Україну особі обчислюється з дати затвердження постанови. 3.8. Перший примірник постанови із зазначеним на ній рішенням та довідка зберігаються в органі охорони державного кордону, який затвердив постанову. Другий примірник постанови, завірений гербовою печаткою, штабом органу охорони державного кордону (головним відділом) надсилається в підрозділ охорони державного кордону, яким ініційовано питання про заборону в`їзду в Україну іноземцю ...".

Згідно з п.9.2 розділу ІХ "Інструкції про порядок прийняття органами охорони державного кордону Державної прикордонної служби України рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства" постанови про заборону в`їзду зберігаються в органах та підрозділах охорони державного кордону протягом 1 року.

Позивачем, його представником, не надано до суду доказів порушення відповідачем процедури прийняття 04.10.2014 Постанови про заборону в`їзду в Україну.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.20 Закону України №661-IV від 03.04.2003 "Про Державну прикордонну службу України" органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обов`язків можуть залучатися до оперативно-службової діяльності, для виконання покладених на Державну прикордонну службу України завдань надається право: шляхом опитування осіб з`ясовувати підстави перетинання державного кордону України, в`їзду на тимчасово окуповану територію або виїзду з неї, не пропускати через державний кордон України, на тимчасово окуповану територію або з неї осіб без дійсних документів на право перетинання кордону або для в`їзду на тимчасово окуповану територію та виїзду з неї, осіб, які надали завідомо неправдиві відомості під час одержання зазначених документів, осіб, яким Державною прикордонною службою України за порушення законодавства з прикордонних питань та про правовий статус іноземців чи за мотивованим письмовим рішенням суду та правоохоронних органів не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України; робити в документах зазначених осіб відповідні відмітки.

Відтак, судом не встановлено порушень відповідачем повноважень, передбачених п.4 ч.1 ст.20 Закону України "Про Державну прикордонну службу України".

Твердження позивача "… що на момент прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, був відсутній будь-який нормативно-правовий акт, яким би встановлювався порядок в`їзду іноземців та осіб без громадянства на тимчасово окуповану територію та виїзду з неї …" з посиланням на "Порядок в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї", затверджений 04.06.2015 постановою Кабінету Міністрів України №367 - не ґрунтуються на законі, оскільки пп."б" пп.6 п.4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №1207-VII від 15.04.2014 "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (який 27.04.2014 набрав чинності) було доповнено Закон України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" статтею 14-1, яка і регулювала питання виїзду іноземців з тимчасово окупованої території АРК до України.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням приписів ч.3 ст.2 КАС України суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що Постанова про заборону в`їзду в Україну громадянину ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) прийнята 04.10.2014 відповідачем обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, розсудливо, а отже є правомірною.

Як зазначено у ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У ч.2 ст.71 КАС України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою (ч.1 ст.98 КАС України).

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.87 КАС України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 17, 71, 94, 158-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.ст.167, 186, 254 КАС України.

Постанова суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.167, 186 КАС України.

Постанова виготовлена у повному обсязі 12.06.2017.

Суддя О.О. Прасов