Справа № 361/4154/16-а
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 361/4154/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Селезньова Т.В. Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А
21 червня 2017 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Чаку Є.В.,
суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.
за участю секретаря Муханькової Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом Міністерства оборони України, Київського квартирно-експлуатаційного управління до управління комунальної власності Броварської міської ради Київської області, треті особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування наказу,
Міністерство оборони України (позивач 1) та Київське квартирно-експлуатаційне управління (далі позивач 2) звернулися до Броварського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до управління комунальної власності Броварської міської ради Київської області (далі відповідач) про визнання незаконним та скасування Наказу управління комунальної власності Броварської міської ради Київської області № 74 від 10.07.2013 року «Про приватизацію квартири (будинку), житлового приміщення в гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі АДРЕСА_1 ».
Броварський міськрайонний суд Київської області своєю постановою від 12 квітня 2017 року адміністративний позов задовольнив.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 квітня 2017 року та постановити нову про відмову у задоволенні адміністративного позову. На думку апелянта, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.
Як убачається з матеріалів справи, 10.07.2013 року управління комунальної власності Броварської міської ради Київської області прийняло наказ № 74 «Про приватизацію квартири (будинку), житлового приміщення в гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі АДРЕСА_1 ». Даним наказом було задоволено прохання наймача ОСОБА_1 щодо приватизації квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 і передано вказану квартиру йому у приватну спільну часткову власність.
В подальшому, на підставі вказаного наказу відповідачем було видано Свідоцтво про право власності на житло від 10.07.2013 року, яке посвідчує приналежність на праві приватної спільної часткової власності квартири АДРЕСА_1 громадянам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Позивачі, не погоджуючись з таким рішенням відповідача, звернулися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів
З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», військове майно це державне майно, закріплене за військовими частинам, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно тощо.
25.07.2006 року на виконання Директиви Міністра оборони України № Д-322/1/010, Васильківською квартирно-експлуатаційною частиною району було передано, а Київським КЕУ прийнято будівлі та споруди військового містечка № НОМЕР_1 згідно з описом та переліком, зазначеним в Додатку № 1 (в тому числі будівлю № 128 - штаб), про що складено Акт прийому-передачі будівель, споруд і територій військового містечка, затвердженого начальником Головного квартирно-експлуатаційного управління від 29.11.2006 року.
Споруди і будівлі військового містечка № НОМЕР_1 протягом 1982-2016 років, були закріплені та використовувалися різними військовими частинами Збройних Сил.
Так, до 2004 року у військовому містечку № 201 міста Бровари Київської області була розміщена військова частина НОМЕР_2 . В подальшому військова частина НОМЕР_2 була розформована, та відповідно до Директиви Міністра оборони України від 18.11.2003 року за № 115/1/103, наказу Головнокомандувача Військ Протиповітряної оборони Збройних Сил України від 22.11.2003 року за № Д-010, наказу Головнокомандувача Військ Протиповітряної оборони Збройних Сил України від 17.01.2004 за № 9 правонаступником військової частини НОМЕР_2 була визначена військова частина НОМЕР_3 . Внаслідок вказаного, 30.11.2004 року військовою частиною НОМЕР_3 було прийнято від військової частини НОМЕР_2 військове містечко № 201 згідно з описом та переліком майна і об`єктів військової частини НОМЕР_2 , про що складено Акт прийому передачі майна підрозділу та об`єктів військової частини НОМЕР_2 , затвердженого командиром військової частини НОМЕР_2 . Відповідно до Додатку № 1 до вказаного Акту зазначено детальний опис будівель та споруд військового містечка № НОМЕР_1 , що передавалося від військової частини НОМЕР_2 до військової частини НОМЕР_3 . В пункті 32 Додатку № 1 спірна у даній судовій справі будівля зазначена як «Штаб» 1982 року побудови, інвентарний номер 128. Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що вказані обставини підтверджують те, що спірна будівля інв. № 128 за своїм функціональним призначенням відносилася і відноситься до нежитлової будівлі.
Також, до суду було надано Індивідуальну картку обліку будівлі № 128 військового містечка № 201, згідно даних якої, вказана будівля (штаб) була збудована у 1982 році та перебуває у власності держави, уповноваженим органом управління якої є Міністерство оборони України. Відповідно до Довідки (вих. № 303/25-3039 від 15.07.2016) будівля № 128 військового містечка № НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) перебуває на бухгалтерському та кількісному обліку у Київському КЕУ.
Суд звертає увагу на те, що позивачами для підтвердження приналежності спірної будівлі до об`єктів державної власності та для визначення уповноваженого від держави органу управління було надано Витяг із Єдиного реєстру об`єктів державної власності виданого Фондом державного майна України. Відповідно до вказаного Витягу з Єдиного реєстру об`єктів державної власності, будівля № 128 зареєстрована як штаб та згідно з класифікатором державного майна відносяться до будівлі для конторських та адміністративних цілей.
Також, відповідно до вказаного Витягу з Єдиного реєстру об`єктів державної власності зазначено, що Міністерство оборони України по відношенню до спірної у справі будівлі є суб`єктом управління, що здійснює управління майном, а Київське квартирно-експлуатаційне управління - балансоутримувачем вказаного державного майна.
Даний доказ також свідчить про те, що вказана спірна будівля рахується як власність держави та є за своїм функціональним призначенням нежитловою, а саме є «Штабом».
Згідно ч. 1 ст. 8 Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» (в редакції станом на момент прийняття оскаржуваного наказу) від 19.06.1992 за № 2482-ХІІ (далі - Закон № 2482-ХІІ) приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.
Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Відповідно до п. 4 наказу Міністра оборони України № 1 від 03.01.1993 року «Про приватизацію житлового фонду військовослужбовцями та іншими особами, які проживають у будинках Міністерства оборони України» обов`язки органів, які здійснюють приватизацію житлового фонду Міністерства оборони України, покладені на квартирно-експлуатаційні частини районів, на обліку яких перебувають квартири (будинки).
Як зазначалося, будівля № 128 (штаб) військового містечка АДРЕСА_4 є власністю держави, уповноваженим органом управління якого є Міністерство оборони України, та перебуває в оперативному управлінні на бухгалтерському та кількісному обліку у Київському КЕУ.
Згідно ч. 1 ст. 137 Господарського кодексу України (в редакції станом на момент видачі оскаржуваного рішення) право оперативного управління визнається речове право суб`єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом). Власник майна, закріпленого на праві оперативного управління за суб`єктом господарювання, здійснює контроль за використанням і збереженням переданого в оперативне управління майна безпосередньо або через уповноважений ним орган і має право вилучати у суб`єкта господарювання надлишкове майно, а також майно, що не використовується, та майно, що використовується ним не за призначенням.
Таким чином, із системного аналізу наведених норм чинного законодавства та наведених вище нормативно-правових актів, колегія суддів приходить до висновку про те, що саме Київське квартирно-експлуатаційне управління наділене повноваженнями розгляду заяв громадян щодо приватизації державного житлового фонду у строки та у порядку, передбаченому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».
З урахуванням вказаних положень чинного законодавства та в силу вимог, закріплених в ч. 1 ст. 8 Закону № 2482-ХІІ та п. 4 наказу Міністра оборони України № 1 від 03.01.1993 року «Про приватизацію житлового фонду військовослужбовцями та іншими особами, які проживають у будинках Міністерства оборони України» управління комунальної власності Броварської міської ради не визначено серед органів, які здійснюють приватизацію житлового фонду Міністерства оборони України, а отже за відсутності наданих повноважень незаконно розпорядилося державним нерухомим військовим майном Міністерства оборони України шляхом видання оскаржуваного наказу та свідоцтва про право власності.
Окремо, колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до ст. 1 Закону № 2482-ХІІ під приватизацією державного житлового фонду розуміється відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.
Частина 1 ст. 2 Закону № 2482-ХІІ визначає, що до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму.
Як убачається з матеріалів справи, у Київському КЕУ будівля № 128 військового містечка № 201 обліковується як нежитлове нерухоме військове майно - штаб.
Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області № 573 від 08.11.2011 року будівлі № 128 в/м № 201 було присвоєно адресу: АДРЕСА_3 .

У Київському КЕУ відсутні дані щодо зміни у встановленому законом порядку функціонального призначення спірної будівлі № 128 (штабу) в/м № 201 з «нежитлової» на «житлову».

Також, сторонами по справі не було подано до суду доказів, які б підтверджували зміни функціонального призначення спірної будівлі із нежитлової в житлову, а саме: не було надано будь-якої дозвільної та проектної документації. Відомостей щодо затвердження відповідної документації, погодження робіт щодо перепланування будівлі у житлову та їх прийняття компетентними службами до Київського КЕУ не доводились, спростувань вказаному факту відповідачем та третьою особою до суду надано не було.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що будівля № 128 (штаб) військового містечка № 201, якій Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області № 573 від 08.11.2011 року будівлі № 128 в/м № 201 було присвоєно адресу: АДРЕСА_3 має статус державного нерухомого військового майна, а відповідач, не маючи правових підстав передав у приватну власність третім особам, шляхом прийняття та видачі спірного наказу, чим перевищив свої повноваження. Таким чином, суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення позовних вимог позивачів.

Щодо наданих представником Пантась С.О. у судовому засіданні додаткових документів, які на її думку, підтверджують те, що будівля № 128 (штаб) військового містечка № НОМЕР_1 , є житловою, колегія суддів не може їх прийняти як належні докази в розумінні ст. 71 КАС України, оскільки вони не завірені належним чином, та не доводять того, що дана будівля була переведена з нежитлової у житлову.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І. Мєзєнцев
Повний текст ухвали виготовлено 26.06.2017 року.
Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Файдюк В.В.

Мєзєнцев Є.І.