Справа № 766/17300/16-а
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2017 р.м.ОдесаСправа № 766/17300/16-а

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Дорошинська В.Е.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Танасогло Т.М. та Федусика А.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Одесі апеляційну скаргу управління патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 10.01.2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м.Херсоні ОСОБА_2 про визнання протиправними дії та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти №3 батальйону управління патрульної поліції у м.Херсоні ОСОБА_2 про визнання протиправними дії та скасування постанови ДР №154060 від 15.12.2016 року.

В обґрунтування позову зазначалось, що дана постанова є необґрунтованою та такою що не відповідає нормам КУпАП. Також позивач зазначає, що під час винесення постанови інспектором не було дотримано вимоги статей 245, 276, 280 КУпАП відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, дотримання процесуального порядку розгляду справи.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.01.2017 року позов задоволено частково. Визнано дії інспектора 3 роти батальйону УПП в м.Херсоні ДПП ОСОБА_2 щодо складання постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДР №154060 від 15.12.2016 року про застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 510 грн. за ст. 126 ч. 2 КУпАП незаконними. Скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДР №154060 від 15.12.2016 року про застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 510 грн. за ст. 126 ч. 2 КУпАП. В решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, управління патрульної поліції у м. Херсоні Департамент патрульної поліції в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У звязку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із відмовою в задоволенні позовних вимог.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень, однак в судове засідання вони не зявилися, поважність своєї неявки суду не повідомили, тому апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст.197 КАС України за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення.

З матеріалів справи встановлено, що 15.12.2016 року ОСОБА_2 - інспектор роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції, здійснював патрулювання разом з інспектором поліції ОСОБА_3.

15.12.2016 року, о 20 годині 30 хвилин під час патрулювання інспекторами поліції було виявлено, що громадянин ОСОБА_1 здійснив передачу управління т/з Mitsubishi Pajero, д/н НОМЕР_1, особі, яка не мала права керування таким т/з, чим порушив п. 2.9 «ґ» Правил дорожнього руху України.

Факт вчинення позивачем правопорушення підтверджується відеозаписом №, на якому зафіксовано як ОСОБА_1 В погоджується із вчиненим адміністративним правопорушенням.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП, інспектором патрульне поліції ОСОБА_2, було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення ДР № 154060 від 15.12.2016 року та надано позивачеві для ознайомлення, при цьому роз'яснивши його права та зміст відповідних статей.

За результатами розгляду адміністративної справи до позивача було застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 510 грн., шляхом винесення постанови яку позивач отримав на місці та підписав.

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи, зокрема, змістом самої постанови та відеозаписом, що знаходиться в справі.

Скасовуючи постанову серії ДР №154060 від 15.12.2016 р. про притягнення до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції зазначав, що позивачем не було порушено правил дорожнього руху, так як відсутні докази вини ОСОБА_1, а саме не надано відео зйомки, на якій зафіксовано суть адміністративного правопорушення. Крім того судом першої інстанції зазначено, що інспектором порушено порядок передбачений КУпАП при складенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судова колегія суду апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил дорожнього руху, також бути взаємно ввічливими.

Крім того, у п. 1.5 ПДР, вказано, що - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати перешкоду для руху, загрожувати житі або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати та неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інші нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 2.9. «ґ» Правил дорожнього руху, водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які не мають при собі посвідчення на право керування ним, якщо це не стосується навчання водінню відповідно до вимог розділу 24 цих Правил.

Згідно ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Виходячи зі ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» -поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

У п.8 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено що поліція - у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Та п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» Поліція - регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, (далі - Інструкція) у ст. 4 розділу 1 вказано - У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і, третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Ст. 2 розділу 3 Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів) частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Дане положення також закріплене у ст. 285 КУпАП у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Згідно ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або надсилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови надсилається, про це робиться відповідна відмітка у справі. У ст. 291 КУпАП вказано, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Тобто виходячи з даної норми, поліцейський виявивши адміністративне правопорушення, самостійно оцінивши всі обставини справи, вже на заключному етапі провадження одразу виносить постанову про вчинення адміністративного правопорушення, про що підтверджує наступне - відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Таким чином твердження суду першої інстанції, що частина перша ст. 258 КУпАП не містить посилання на статтю 126 КУпАП, відповідно на ці правовідносини не поширюється положення ч. 3 ст. 258 КУпАП, коли уповноваженими органами на місці вчинення виноситься постанова, а тому відповідачу слід було скласти протокол про адміністративне правопорушення є необгрунтованими, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Судова колегія суду апеляційної інстанції вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто за місцезнаходженням органу за адресою де розташоване управління патрульної поліції у м. Херсоні, з посиланням на рішення Конституційного суду від 26.05.2015 р. № 5-рп/2015, оскільки зазначене рішення було прийнято до змін внесених 14.07.2015 р. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», які були направлені на істотну зміну та спрощення порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху саме для поліцейських. Внесені зміни стосувались зокрема ст. 33, 222, 258, 276 КУпАП.

Підняте Конституційним судом питання у рішенні від 26.05.2015 р., стосовно винесення постанов за порушення у сфері безпеки дорожнього руху «за місцем вчинення» чи «на місця вчинення», було доповнено та деталізовано у КУпАП шляхом внесення змін в липні 2015 року. Так ст. 258 було доповнено другою частиною такого змісту Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. За змістом ст. 222 КУпАП розгляд справ за ч. 1, 2, 3 ст. 122 КУпАП віднесено до компетенції органів Національної поліції. Ч. 4 ст. 258 вказує, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 183 Кодексу. Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Пункт 2.3 Рішення Конституційного суду від 26.05.2015 р. визначає, що перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Враховуючи зміни, які були внесені до ч. 2 ст. 258 КУпАП, то такий перелік, викладений в ч. 1 ст. 258 КУпАП доповнено правопорушеннями, розгляд яких віднесено до компетенції національної поліції наведений в ч. 1 ст. 222 КУпАП. Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається скороченому провадженні.

З огляду на викладене судова колегія суду апеляційної інстанції вважає, що інспектором правомірно в рамках діючого процесуального законодавства було розглянуто справу про притягнення до адміністративної відповідальності позивача та складено постанову серії ДР №154060 від 15.12.2016 року.

Крім того колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що по суті скоєного правопорушення матеріалами справи доведено суть адміністративного правопорушення, вказано вид пригоди, зазначено які саме дії були вчинені власником транспортного засобу, встановлена винність саме цієї особи у вчинені правопорушення, досліджені відеозаписи з нагрудних камер спостереження .

Як вбачається з адміністративного позову ОСОБА_1, 15.12.2016 року, близько 20 години, разом зі своїм сином ОСОБА_4 на автомобілі НОМЕР_2 повертався додому з роботи. Проїзжаючи участок дороги, поворот з площі 200 річчя Херсона на вул. Сенявіна в м. Херсоні, відчув недомагання та здійснив зупинку керованого ним транспортного засобу біля лівого узбіччя дороги і ввімкнув сигнали аварійної зупинки. Після зупинки попрохав сина, який їхав з ним здійснити дзвінок по телефону іншому сину, з метою прибуття останнього та відвезення позивача та автомобіля до місця його проживання, що в подальшому і відбулося. Старший син приїхав на машині таксі та відвіз позивача та автомобіль до місця проживання.

Також позивач зазначає, що для здійснення дзвінка син ОСОБА_4 вийшов з автомобіля. Прийнявши ліки, приблизно через хвилину позивач також вийшов з автомобіля. Через деякий час під'їхали автомобілі патрульної поліції та почали з'ясовувати причину зупинки.

Під час з'ясування, позивач зазначає, що повідомив працівників поліції про обставини зупинки та про те, що зараз приїде його другий син та відвезе їх додому.

Позивач наполягає на тому, що незважаючи на такі пояснення, а також заперечення сина ОСОБА_4 про керування ним транспортним засобом, відносно позивача, як на володільця транспортного засобу інспектором 3 роти батальйону УПП в м. Херсоні ОСОБА_2 була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР № 154060 від 15.12.2016 року, за ч. 2 ст.126 КУпАП в виді штрафу в розмірі 510 грн.

Однак як вбачається з дослідженого в суді апеляційної інстанції відеозапису № , який був наявний у суду першої інстанції при розгляді зазначеної адміністративної справи, під час фіксування цієї пригоди були зафіксовані зовсім інші обставини, а саме з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечує той факт, що саме його малолітній син ОСОБА_5, який не має водійського посвідчення, та взагалі не може його мати в силу того, що йому взагалі лише 16 років, керував автомобілем НОМЕР_2.

Також в своїх поясненнях зафіксованих на відеозапису позивач вказує, що передав право керування особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, оскільки він є суддею апеляційного суду та 15.12.2016 року було його професійне свято, на якому він вживав алкогольні напої, тому передав право керування транспортним засобом сину ОСОБА_5, який також підтвердив, що саме він керував транспортним засобом під час зупинки співробітниками поліції.

Судова колегія суду апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що на відеозапису не зафіксовано хто саме був за кермом Mitsubishi Pajero, д/н НОМЕР_1 та здійснював його керування, однак з нього чітко вбачаються пояснення позивача та його сина ОСОБА_5, що транспортним засобом на прохання батька керував саме його малолітній син ОСОБА_5.

Таким чином пояснення ОСОБА_1 зафіксовані на відеозапису № спростовують відомості, зазначені ним у адміністративному позові. Крім того, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності підписана позивачем без всяких зауважень та будь-яких заперечень щодо скоєння ним адміністративного правопорушення у постанові не зазначено.

Тому з огляду на викладене постанова ДР №154060 від 15.12.2016 року інспектора 3 роти батальйону УПП в м.Херсоні ДПП ОСОБА_2В про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.126 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень є законною.

Враховуючи, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів, керуючись п.п.3,4 ч.1 ст.202 КАС України вважає необхідним скасовуючи постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління патрульної поліції у м. Херсоні Департамент патрульної поліції задовольнити.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 10.01.2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя Л.Є. Зуєва

суддя Т.М. Танасогло

суддя А.Г. Федусик