Справа № 812/1397/16
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2017-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
про залишення позовної заяви без розгляду

19 червня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1397/16

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шембелян В.С.,

при секретарі Олійник О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та стягнення грошової заборгованості по продовольчому забезпеченню,

ВСТАНОВИВ:

14 листопада 2016 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі за текстом позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі за текстом відповідач), після уточнення позовних вимог позивач просить суд:

- визнати дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , з питання невиплати грошової компенсації замість продовольчого забезпечення, протиправними;

- стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 грошову заборгованість по продовольчому забезпеченню в розмірі 17724,60 грн на користь позивача.

В обгрунтування уточнених позовних вимог позивач зазначив, що 23.03.2015 року, відповідно до Указу Президента України № 15/2015 від 14.01.2015 року «Про часткову мобілізацію» був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період,

Відповідно до наказу військового комісара Скатівського РВК Луганської області від 24.03.2015 № 9 з 24.03.2015 року був зарахований до списків особового складу частини та приступив до виконання службових обов`язків за посадою заступника військового комісара - начальника мобілізаційного відділення.

Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) від 04.04.2016 № 63, на підставі наказу Командувача Сухопутних військ Збройних сил України (по особовому складу) від 30.03.2016 року № 118 позивача з 04.04.2016 було звільнено з військової служби у запас, відповідно до підпункту «є» пункту 1 частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», пункту 1 Указу Президента України від 25.03.2016 № 115/2016 «Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час першої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15» і направлено для зарахування на військовий облік до Сватівського РВК Луганської області.

Але під час звільнення з військової служби та до цього часу, в порушення Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» ОСОБА_1 так і не отримав остаточного розрахунку по деяким видам забезпечення, а саме продовольчому забезпеченню, що підтверджується відповіддю ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 № ЮК 207 від 12.09.2016 року на запит (вх. № 4/ЗПІ - 2016 від 06.09.2016 року).

Представник відповідача керуючись ст.ст. 99,100 КАС України просив уточнену позовну заяву ОСОБА_1 вважати такою, що заявлена із пропущенням шестимісячного строку звернення до суду, оскільки ОСОБА_1 проходив військову службу у Сватівському районному військовому комісаріаті Луганської області з 24.03.2015 по 01.04.2016. В період з грудня 2015 року по час виключення громадянина ОСОБА_1 зі списків особового складу Сватівського РВК Луганської області, виплата винагороди, встановленої Постановою Кабінета Міністрів України від 31.01.2015 № 24 йому здійснювалась в повному обсязі. Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 (по особовому складу) від 04.04.2016 № 63 майора ОСОБА_1 , заступника військового комісара начальника мобілізаційного відділення Сватівського РВК Луганської області, звільнено у запас, з 04 квітня 2016 року виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. Про всі існуючи заборгованості перед ним позивач повинен був знати саме на 04.04.2016 року, тобто на час розрахування його зі Збройними Силами України. Позовна заява ним подана в квітні 2017 року, тобто після закінчення терміну позовної давності (а.с.45-48).

Розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог в порядку ст. 41 КАС України, суд встановив такі обставини справи.

З 24.03.2015 по 31.03.2016 позивач був залучений до проведення Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, тому на нього розповсюджувались права, пільги, обов`язки встановлені законодавством України для військовослужбовців, в тому числі на продовольче забезпечення. Однак, продовольче забезпечення позивача за період проходження служби з березня 2015 року по березень 2016 року відповідачем не було організовано ці обставини визнаються сторонами.

Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) від 04.04.2016 № 63 ОСОБА_1 04.04.2016 звільнено з військової служби у запас, відповідно до підпункту «є» пункту 1 частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», пункту 1 Указу Президента України від 25.03.2016 № 115/2016 «Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час першої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 № 15» (а.с.10).

Позивач не оспорює тих обставин, що йому були відомі обставини його служби під час її проходження, а саме залучення до безпосередньої участі в проведенні Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, а також час і підстави його звільнення зі служби. Так само, на час проходження ним служби та на день звільнення йому відомий був факт не отримання ним продовольчого забезпечення від відповідача.

Тому суд не вважає слушними доводи позивача щодо того, що він про своє порушене право дізнався лише з отриманої від відповідача відповіді від 08.08.2016 на свій запит.

Таким чином, приймаючи до уваги наведене, суд дійшов висновку про обізнаність позивача про своє порушене право станом на 04.04.2016, тобто на час остаточного розрахунку з позивачем при звільненні його зі Збройних Сил України.

До адміністративного суду позивач звернувся лише 09.11.2016 (за штемпелем на конверті).

Суд керується такими вимогами чинного законодавства.

Згідно з п.15 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Доказів досудового вирішення спору, скарги позивача, рішення суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду такої скарги на рішення, дії або бездіяльність відповідача, позивачем суду не надано.

Таким чином, звернувшись до суду з адміністративним позовом 14 листопада 2016 року, позивач пропустив місячний строк звернення до адміністративного суду (оскільки вказані вимоги пов`язані саме із проходженням позивачем публічної служби) з вказаними вимогами щодо оскарження бездіяльності відповідача та поновлення порушеного права.

Поважності причини пропуску строку позивачем не наведено.

Статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Згідно з пунктом 9) частини1 статті 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Відповідно до частин 2-3 статті 155 КАС України про залишення позовної заяви без розгляду суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про залишення позовної заяви без розгляду може бути оскаржена. Особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір розподіл судових витрат між сторонами відповідно до вимог статті 94 КАС України не проводиться.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 99, 100, 155 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та стягнення грошової заборгованості по продовольчому забезпеченню, - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття ухвали у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Повний текст ухвали складено та підписано 23 червня 2017 року.

Суддя В.С. Шембелян