Справа № 461/1810/17
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/5885/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.

суддів: Попка Я.С., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судового засідання Гелецького П.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на постанову Галицького районного суду м. Львова від 22 березня 2017 року у справі № 461/1810/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання неправомірною, скасування постанови та закриття провадження, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася з позовом до суду, у якому просить суд визнати неправомірною та скасувати постанову про порушення митних правил № 0371/209000015/17 від 24.02.2017 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України, а провадження у вказаній адміністративній справі закрити.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС України від 24.02.2017 року у справі № 0371/209000015/17 ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 145127,64 грн. Вважає постанову у справі про порушення митних правил неправомірною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки оскаржувана постанова винесена з порушенням норм чинного законодавства та у відсутності правопорушника.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 22 березня 2017 року позовні вимоги в частині визнання неправомірною та скасування постанови у справі про порушення митних правил задоволено.

Визнано неправомірною та скасовано постанову в справі про порушення митних правил №0371/209000015/17 від 24 лютого 2017року, винесену заступником начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_2

Провадження в частині позовної вимоги про закриття провадження у справі про порушення митних правил за ст. 485 МК України щодо ОСОБА_1 закрито.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржив відповідач, Львівська митниця ДФС, яка покликаючись на те, що постанова є неправомірною, винесена з неповним зясуванням обставин справи та з порушенням матеріального права, просить постанову Галицького районного суду м. Львова від 22 березня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що постанова про порушення митних правил № 0371/209000015/17 від 24.02.2017 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України прийнята у звязку із вчиненням ОСОБА_1 правопорушення, яке полягало в невірному декларуванні дати первинної реєстрації автомобіля, що призвело до зменшення митних платежів на суму 48375,88 грн.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задоволити, з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено те, що 28 жовтня 2016 року доповідною запискою вх. № 30672/8/13-70-20 в.о. директора Департаменту боротьби з митними правопорушеннями повідомив Львівську митницю ДФС по те, що Департаментом боротьби з митними правопорушеннями проведено аналіз митних оформлень протягом 2015 2016 років вантажних транспортних засобів марки Mercedes-Benz моделі Sprinter. За інформацією, наданою Департаментом боротьби з митними правопорушеннями щодо транспортних засобів, які в зоні діяльності Львівської митниці ДФС було розмитнено з порушенням митного законодавства, серед таких є автомобіль марки Mercedes-Benz Sprinter 313, VIN № WDB9066351S421329, який згідно з митною декларацією ІМ 40 ДЕ №209150000/НОМЕР_1 від 24.06.2015 року та інших товаросупровідних документів вироблено в 2010 році.

Відповідно до граф 8, 9 митної декларації ІМ 40 ДЕ № 209150000/НОМЕР_1 від 24.06.2015 року одержувачем та особою відповідальною за фінансове врегулювання даного транспортного засобу є громадянка України ОСОБА_1, а загальна сума сплачених митних платежів за вказаною митною декларацією становить 58061,04 грн.

На запит Львівської митниці ДФС до офіційного дилера Даймлер АГ у Львові та Львівській області, отримано відповідь, згідно з якою автомобіль марки Mercedes-Benz Sprinter 313, VIN № WDB9066351S421329, виготовлений 06.10.2009 року, а його перша реєстрація відбулась 22.10.2009 року.

Відповідно до службової записки УАМП Львівської митниці ДФС від 06.12.2016 року № 22215-13-70-26/27/36 сума митних платежів, які мали б бути сплачені при ввезенні на митну територію України автомобіля марки Mercedes-Benz Sprinter 313, VIN №S421329, виготовленого 22.10.2009 року, з урахуванням різниці вже сплачених ОСОБА_1 митних платежів станом на дату розмитнення 24.06.2015 року становить 48375,88 грн.

Постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС України ОСОБА_2 від 24.02.2017 року у справі № 0371/209000015/17 позивача було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 145127,64 грн.

Також, судом встановлено, що позивачем до митного органу було подано митну декларацію ІМ 40 ДЕ № 209150000/НОМЕР_1 від 24.06.2015 року та інші супровідні документи.

Згідно з вказаною декларацією та висновком судової авто товарознавчої експертизи №12603 від 24.06.2015 року рік випуску автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 313», VIN № WDB9066351S421329, зазначено 2010 рік. Також, позивачу на момент купівлі автомобіля було відомо, що такий вперше був зареєстрований 22.07.2010 року.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем не в повному обсязі зясовано всіх істотних обставини справи, які б слугували підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил, а тому постанова у справі про порушення митних правил № 0371/209000015/17 від 24 лютого 2017 року є неправомірною, а відтак таку необхідно скасувати.

Проте, апеляційний суд вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 54 МК України органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності визначення митної вартості товарів під час проведення митного контролю і митного оформлення.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Статтею 352 МК України визначено перелік матеріалів, які можуть бути використані посадовими особами органів доходів і зборів для підготовки висновків за результатами перевірок, зокрема: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України.

З метою здійснення митного контролю органи доходів і зборів мають право направляти письмові запити та отримувати інформацію, щодо переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через кордон України, випуску товарів та їх використання на митній території України. Для підготовки висновків можуть бути використані матеріали, отримані від суб'єктів зовнішньоекономічної на запит органу доходів і зборів в порядку статті 334 МК України.

Аналіз наведених норм свідчить про можливість митного контролю після завершення митного оформлення за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України.

Відповідно до положень статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

За приписами частини другої статті 270 МК України правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, іншими (крім мита) митними платежами встановлюються Податковим кодексом України з урахуванням особливостей, що визначаються цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 215.3.5-2 пункту 215.3 статті 215 ПК України з моторних транспортних засобів для перевезення вантажів з повною масою транспортного засобу не бiльш як 5т, з робочим об'ємом цилiндрів двигуна не бiльш як 2500 куб. см, що використовувалися (код 8704 21 99 00 згідно УКТ ЗЕД) акцизний податок сплачується в розмірі 0,02 євро за 1 куб. см об'єму циліндрів двигуна.

Ставки податку для транспортних засобів, що відповідають коду 8704 згідно з УКТ ЗЕД, застосовуються для автомобілів, що використовувалися з 5 до 8 років з коефіцієнтом 40 для автомобілів, що використовувалися понад 8 років з коефіцієнтом - 50.

Так, на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України відповідачем надано інформацію офіційного дилера Даймлер АГ ТОВ Західно Український автомобільний дім від 01 грудня 2016 року за вихідним № 34746/10/13-70-20 (витяг з бази виробника у вигляді копії карти даних та vihicle information), згідно із якою дата першої реєстрації автомобіля марки Мерседес Бенц WDB9066351S421329 22 жовтня 2009 року.

З огляду на викладене, апеляційним судом встановлено те, що не вірне зазначення декларантом дати первинної реєстрації транспортного засобу призвело до заниження розміру акцизного податку через незастосування коефіцієнта 40 при його розрахунку, як для автомобіля, що використовувався понад 5 років.

Згідно зі статтею 289 МК України обов'язок із сплати митних платежів виникає, зокрема, після завершення митного оформлення товарів та їх випуску, якщо внаслідок перевірки митної декларації чи за результатами документальної перевірки орган доходів і зборів самостійно визначає платнику податків додаткові податкові зобов'язання; в інших випадках, встановлених Податковим кодексом України.

Об'єктом оподаткування, згідно із підпунктом а) пункту 185.1 статті 185 ПК України, є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов'язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення (пункт 187.8 статті 187 ПК України).

Відповідно до пункту 190.1 статті 190 ПК України базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

Згідно із пунктами 54.3 та 54.4 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, зокрема, результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов'язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

У разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов'язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

Стаття 485 МК України визначає правопорушенням дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Відповідно до п. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Апеляційним судом встановлено те, що ОСОБА_1 невірно задекларувала дату первинної реєстрації автомобіля, що призвело до зменшення митних платежів на суму 48375,88 грн.

За таких обставин, апеляційний суд вважає що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, вина ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України доведена належними та допустимими доказами, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги відповідача в частині задоволення позову є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення питання, через що постанова суду в частині задоволення підлягає скасуванню з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні заявленого позову з вищевикладених мотивів.

В іншій частині доводи апеляційної скарги є безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому оскаржувану постанову в цій частині слід залишити без змін.

Керуючись ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС задовольнити частково.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 22 березня 2017 року у справі № 461/1810/17 в частині задоволених позовних вимог скасувати та прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

В іншій частині постанову Галицького районного суду м. Львова від 22 березня 2017 року у справі № 461/1810/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5

Повний текст постанови виготовлено 29.06.2017 року.