Справа № 336/580/17
Суддя: Щаслива О. В.
Дата ухвалення: 2017-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

26.05.17Справа № 336/580/17
Пр. № 2-а/336/98/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щаслива О.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя, правонаступником якого є відповідач, про визнання незаконними дій відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за віком у відповідності до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки та здійснити виплату різниці між фактично отриманою та призначеною пенсією.

В позові зазначає, що вона з 15 грудня 2008 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя і до січня 2017 року отримувала пенсію за вислугу років у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення». 17 січня 2017 року вона звернулась до відповідача з заявою про призначення їй пенсії за віком у відповідності до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Листом від 20.01.2017 року відповідач в призначенні цієї пенсії позивачу відмовив з посиланням на те, що при переході на пенсію за віком її розмір буде обчислено із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за 2007 рік. Такі дії є неправомірними, так як в даному випадку необхідно застосовувати відповідний показник за 2014-2016 роки, які передували зверненню позивача за призначенням їй пенсії за віком. Доводи відповідача є хибними, оскільки внаслідок задоволення її заяви сталося б не переведення з одного виду пенсії на інший, а було б вперше призначено пенсію за іншим законом.

Позивач вважає дії відповідача неправомірними, такими, що посягають на її право на пенсійне забезпечення у строгій відповідності до вимог закону, тому просить про задоволення позову.

Крім того, просить покласти на відповідача понесені нею видатки зі сплати судового збору в сумі 640 грн., а також правової допомоги адвоката у сумі 1500 грн.

Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце вирішення справи, до суду не зявилась, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову та вирішення справи без її участі.

З аналогічною заявою, яка містить заперечення проти позову, звернувся представник відповідача.

За вказаних обставин суд у відповідності до ст. 122 КАС України знаходить за можливе вирішення справи у письмовому провадженні.

З письмових заперечень відповідача випливає, що позивач з 15 грудня 2008 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя і отримує пенсію за вислугу років. У відповідності до ст. 45 Закону України«Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при переведенні на інший вид пенсії застосовується показник середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, тому за умови переведення позивача на пенсію за віком застосуванню підлягає показник середньої заробітної плати за 2007 рік.

У звязку з викладеним просить про відмову у задоволенні позову.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими сторонами доказами, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Судом встановлено, що позивач з 15 грудня 2008 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя, правонаступником якого є відповідач, і отримує пенсію за вислугу років у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

17 січня 2017 року позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення їй пенсії за віком пенсії у відповідності до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в задоволення якої листом начальника управління від 30.01.2017 року їй відмовлено (а. с. 8).

В силу ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за цим Законом призначаються пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Частиною першою ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів органу Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не повязаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у звязку з втратою годувальника.

З наведених положень законодавства про пенсійне забезпечення та загальнообов'язкове державне пенсійне страхування випливає, що порядок призначення різних видів пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, регламентовано різними законами, зокрема Законом № 1058-ІУ, відповідно до ч. 3 ст. 45 якого переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій ст. 40 цього Закону для призначення пенсії.

Наведені положення ст. 45 Закону України № 1058-ІУ свідчать про те, що частиною третьою статті 45 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.

Між тим пенсія, яку отримує позивач, була призначена за іншим Законом, а саме: за Законом України «Про пенсійне забезпечення», тому у даному випадку мало місце призначення пенсії, розрахунок якої належало здійснювати у відповідності до ст. 26, ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Висновок суду про те, що за заявою позивача належить здійснити призначення пенсії, передбаченої іншим Законом, підкріплює зміст наведеної статті 9 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка не передбачає такого виду пенсії як пенсія за вислугу років на відміну від ст. 2 Закону України ««Про пенсійне забезпечення», де зазначений цей вид пенсії, яку позивач отримала в пятдесят років, тобто до досягнення загального пенсійного віку, що передбачений Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», і цю обставину також враховує суд на користь умовиводів про призначення пенсії за іншим Законом.

За змістом ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень та про зобовязання відповідача вчинити певні дії.

З огляду на викладене суд вбачає всі підстави для захисту права позивача в обраний нею спосіб і зобовязання відповідача здійснити призначення пенсії за віком ОСОБА_1 на загальних підставах відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за останні три роки, що передували зверненню з заявою про призначення пенсії за віком, виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Вирішуючи питання про покладення на відповідача видатків зі сплати правової допомоги, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

За змістом ч. 3 ст. 90 КАС України граничний розмір компенсації витрат, повязаних з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця у галузі права, які в силу ст. 87 КАС відносяться до судових витрат, встановлюється законом.

В силу Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленого законом прожиткового мінімуму для працездатних осіб за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Оскільки наведені в розрахунку витрат на правову допомогу суми всупереч вимог ст. 94 КАС України не підтверджені документально крізь призму тривалості їх надання, суд не вбачає підстав для ухвалення рішення в цій частині на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9-11, 99-103, 159-162, 185, 186, 256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Запоріжжя задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком у відповідності до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки.

Зобовязати Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 17 січня 2017 року у відповідності до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 рокита виплатити різницю між фактично отриманою з 17 січня 2017 року та призначеною на виконання постанови суду пенсією.

Суму сплаченого судового збору в розмірі 640 грн. присудити ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

Решту вимог залишити без задоволення.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя О.В. Щаслива