Справа № 812/131/17
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 червня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/131/17

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Шембелян В.С.,

за участі секретаря Олійник О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Сєвєродонецьку адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Об'єднане господарство залізничного транспорту" до Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Сєвєродонецька міська рада про визнання протиправним та скасування в частині податкового повідомлення-рішення від 05.12.2016 № НОМЕР_1,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Об'єднане господарство залізничного транспорту" (далі за текстом Позивач, ТОВ «ОГЗТ») до Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області (далі за текстом - Відповідач, ДПІ у м. Сєвєродонецьку), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Сєвєродонецька міська рада, в якому позивач просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми Р № НОМЕР_1 від 05.12.2016 щодо сплати грошового грошового зобов'язання з земельного податку з юридичних осіб в частині податкового зобовязання та штрафних (фінансових) санкцій за період з 01.01.2016 по 07.06.2016 на загальну суму 144529,39 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Позивач має земельні ділянки, розташовані у м.Сєвєродонецьку на праві постійного користування. Відповідачем порушено вимоги ст. 6 Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", відповідно до якої платників податків звільнено від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності. Таким чином, позивач вважає, що для нього існують законні підстави звільнення від сплати за користування земельними ділянками та майном державної й комунальної власності, встановлені, зокрема Законом України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" на цей період. А тому, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати в частині повідомлення-рішення форми Р № НОМЕР_1 від 05.12.2016.

Представник позивача у судове засідання не прибув, надав письмове клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, надав до суду письмові заперечення проти позову (а.с.44-47), в яких зазначив, що позивач є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України. ТОВ «ОГЗТ» було подано до ДПІ у м.Сєвєродонецьку податкові декларації з плати за землю за 2016 рік. Як вбачається із поданих декларацій в тому числі і уточнюючеї, у яких самостійно визначено річну суму земельного податку, що підлягає сплаті за даними платника, відомості щодо пільг позивачем не зазначено. Статтею 6 Закону № 1669-VII (в редакції чинній у спірний період) встановлено, що під час проведення антитерористичної операції звільнено субєкта господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності. Однак, порядок звільнення від сплати за користування земельними ділянками наведеною нормою не визначений, тобто на сьогодні не розроблено порядку застосування зазначених у статті 6 Закону № 1669 податкових пільг, також не внесено відповідних змін до Податкового кодексу України. Зазначив, що положеннями п.37.3 ст.37 ПК України передбачено, що підставами для припинення податкового обовязку, крім його виконання, є: ліквідація юридичної особи; смерть фізичної особи, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, втрата особою ознак платника податку, які визначені цим Кодексом; скасуван6ня податкового обовязку у передбачений законодавством спосіб. Станом на 10.02.2017 позивачем не надано до ДПІ у м.Сєвєродонецьку доказів на підтвердження припинення спірного податкового зобовязання щодо сплати земельного податку, у встановлений законом спосіб. Отже, підстав для не нарахування сум грошових зобовязань із земельного податку ТОВ «ОГЗТ» відсутні, а податкове повідомлення рішення винесене правомірно.

Суд розглядає справу в порядку ст. 41 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши інші докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлений адміністративний позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ТОВ Об'єднане господарство залізничного транспорту, , зареєстровано як суб'єкт господарювання - юридична особа, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Механізаторів, буд. 2, що підтверджено наявною в матеріалах справи копією виписки з ЄДРЮО та ФОП (а. с. 9).

ТОВ "ОГЗТ" перебуває на обліку у Державній податковій інспекції м. Сєвєродонецька ГУ ДФС у Луганській області як платник окремих податків, зокрема орендної плати.

На підставі рішення виконкому Сєвєродонецької міської ради від 23.02.1999 № 333 ТОВ " Об'єднане господарство залізничного транспорту " було надано у постійне користування для розташування залізничої колії земельну ділянку загальною площею 3,2879 га, про що складено акт серії ІІ-ЛГ № 005060. Згідно з останніми змінами в землекористуванні площа ділянки складає 2,3778 га. Згідно з актом серії ІІ-ЛГ № 006115 ТОВ «ОГЗТ» у постійне користування для розташування залізничих колій та будівель було надано і земельну ділянку площею 11,7167 га, після вилучення міською радою частини земельної ділянки складає 11,6321 га ( а.с.11-15, 26-30).

Як свідчать заперечення відповідача, сторони не оспорюють факту своєчасності подання податкової звітності позивачем, а також його права на уточнення даних декларації у звязку з виявленими неточностями, що також підтверджують наявні в матеріалах справи документи, а саме:

-податкова декларація від 18.02.2016 № НОМЕР_2 з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 звітна, в якій платником самостійно визначено податкове зобов'язання з орендної плати за землю у загальній сумі 265123,94 грн, з щомісячною сумою орендної плати, у розмірі 22093,66 грн., 22093,68 грн за грудень зі строком сплати до 30 числа, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (а.с. 53);

-податкова декларація від 25.02.2016 № НОМЕР_3 з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 звітна, в якій платником самостійно визначено податкове зобов'язання з орендної плати за землю у загальній сумі 265123,94 грн, з щомісячною сумою орендної плати, у розмірі 22093,66 грн., 22093,68 грн за грудень зі строком сплати до 30 числа, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (а.с. 56).

Як встановлено під час розгляду справи, посадовою особою Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області на підставі пп.75.1.1 п. 75.1 ст. 75 у порядку ст. 76 глави 8 розділу ІІ Податкового кодексу України було проведено камеральну перевірку податкової звітності по орендній платі за земельні ділянки державної або комунальної власності ТОВ ОГЗТ, результати якої викладено в акті від 14.11.2016 № 1790/12-14-12-03/01236555 ( а.с.19-21).

Перевіркою було встановлено, що в порушення п.274.2 ст.274, п.284.1 ст.284, п.286.1 ст.286 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI відповідно інформації, яка відображена в АІС «Податковий блок» щодо декларування річних показників по земельному податку за 2016 рік в уточнюючій податковій декларації реєстр № НОМЕР_3 від 25.02.2016 ТОВ «ОГЗТ» занижено розмір земельного податку за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 на суму 3181487,40 грн, у т.ч. за період з 01.01.2016 по 31.10.2,50 грн, з 01.11.2016 по 31.12.2016 530247,9 грн.

Позивач не погоджуючись з висновками акту направив до відповідача заперечення від 25.11.2016 № 454 (а.с.22-25). За результатами розгляду відповідач частково погодився з доводами позивача, а саме відповідно до Рішення Сєвєродонецької міської ради від 30.06.2015 № 4615 «Про встановлення податку на майно в частині плати за землю на території Сєвєродонецької міської ради Відповідач застосував до Позивача ставку земельного податку в розмірі 1% від нормативної грошової оцінки землі, як «користувача земельних ділянок залізничного транспорту», замість 12%, згідно Акту камеральної перевірки. Доводи Позивача в частині звільнення від сплати податку за землю в період з 14.04.2014р. по 07.06.2016р., згідно Закону України № 1669-УІІ від 02.09.2014р., Відповідач залишив без задоволення, оскільки, як вважає Відповідач, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, а до Податкового кодексу України не внесено відповідних змін щодо порядку застосування статті 6 Закону України № 1669-УІІ від 02.09.2014р. "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", що і стало підставою складання оскаржуваного податкового повідомлення рішення ( а.с.31-34).

На підставі висновків акту перевірки, контролюючим органом було винесено податкове повідомлення - рішення форми Р від 05.12.2016 за № НОМЕР_1 про нарахування грошового зобовязання з земельного податку з юридичних осіб на загальну суму 276170,50 грн, з них за податковими зобовязаннями на суму 220936,60 грн, за штрафними санкціями на суму 55234,20 грн (а.с.16).

Суд приймає рішення у справі, керуючись такими вимогами чинного законодавства.

Відповідно до п.п.14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно зі статтею 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Статтею 286 ПК України встановлено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі. Платник плати за землю має право подавати щомісяця звітну податкову декларацію, що звільняє його від обов'язку подання податкової декларації не пізніше 20 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.

Суми податкових зобов'язань, визначені відповідачем самостійно у податкових деклараціях, в силу приписів п. 56.11 статті 56 ПК України не підлягають оскарженню та є узгодженими з дня подання декларацій.

Відповідно до п.57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Одночасно п.287.3. ст. 287 ПК України визначено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Податковий період, порядок обчислення плати за землю, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Вирішуючи питання щодо правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення про визначення податкового боргу з земельного податку суд враховує таке.

Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02 вересня 2014 року № 1669-VII (далі - Закон №1669) період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведених приписів, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014року.

Статтею 6 Закону № 1669 (в редакції, чинній до 08.06.2016) встановлено, що під час проведення антитерористичної операції звільнено суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Згідно з частиною 3 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" наведеного Закону, закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

За результатами аналізу вказаних норм суд вважає, що Закон № 1669 є спеціальним законом у спірних правовідносинах, а тому його застосування не ставиться у залежність від внесення відповідних змін до Податкового кодексу України.

Крім того, Закон № 1669 прийнято у часі пізніше ніж Податковий кодекс України.

Відповідно до п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1669, Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов'язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" № 405/2014 від 14.04.2014, у період з 14.04.2014 до її закінчення.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України" (від 30 жовтня 2014 року № 1053 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція", від 05 листопада 2014 року № 1079 "Про зупинення дії розпорядження КМУ від 30 жовтня 2014 року № 1053"), м. Сєвєродонецьк віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Оскільки земельні ділянки позивача розташовані в м. Сєвєродонецьк, тобто, на території, на якій, згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р здійснювалася антитерористична операція, суд вважає, що позивач в силу статті 6 Закону № 1669 був звільнений від плати за її використання до 08.06.2016, а саме, до внесення змін до вказаної норми Закону.

Статтею 6 Закону № 1669 (в редакції чинній з 08.06.2016 на момент винесення оскаржуваного повідомлення рішення) звільнено субєктів господарювання від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону, де зазначено, що Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються Кабінетом Міністрів України, який забезпечує своєчасну їх актуалізацію.

Таким чином, відповідно до положень Закону № 1669 достатньою підставою для звільнення від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності та скасування орендної плати за користування державним та комунальним майном стосовно конкретних субєктів господарювання є встановлення факту здійснення ними діяльності на території проведення антитерористичної операції за період з 14.04.2014 по 07.06.2016.

Зазначена підстава відносно Позивача була встановлена при розгляді даної справи, що вказує на відсутність у Відповідача законних підстав для прийняття спірного податкового повідомлення - рішення щодо застосування штрафних санкцій до позивача за період з 14.04.2014 по 07.06.2016. Таким чином, виходячи із змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, наявними є підстави для визнання протиправним та скасування оскарженого повідомлення рішення в частині застосування штрафних санкцій до позивача період з 14.04.2014 по 07.06.2016.

Позивачем при зверненні до Луганського окружного адміністративного суду з даним позовом сплачено судовий збір у загальному розмірі 2167,94 грн. відповідно до платіжного доручення № 104 від 19.01.2017 (а.с.2).

У звязку із задоволенням позовних вимог, відповідно до ст.94 КАС України слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м.Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю " Об'єднане господарство залізничного транспорту " сплачені ними судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2167,94 грн (а.с.2).

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 71, 87, 94, 105, 158-163, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Об'єднане господарство залізничного транспорту" до Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Сєвєродонецька міська рада про визнання протиправним та скасування в частині податкового повідомлення-рішення від 05.12.2016 № НОМЕР_1 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області форми Р від 05.12.2016 за № НОМЕР_1 щодо сплати грошового зобовязання з земельного податку з юридичних осіб в частині податкового зобовязання та штрафних (фінансових) санкцій за період з 01.01.2016 по 07.06.2016 на загальну суму 144529,39 грн, з них за податковим зобовязанням на суму 115623,49 грн та за штрафними ( фінансовими) санкціями на суму 28905,90 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Об'єднане господарство залізничного транспорту" ( ) судовий збір в розмірі 2167,94 грн. (дві тисячі сто шістдесят сім гривень 94 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Повний текст постанови складено та підписано 23 червня 2017 року.

Суддя ОСОБА_1