Справа № 278/887/17
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Грубіян Є.О.
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"21" червня 2017 р. Справа № 278/887/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Моніча Б.С.

Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Полоневич Т.Ю.,

позивача, представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у місті Житомирі Департаменту патрульної поліції на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від "25" квітня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у м.Житомирі Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Іщенко Олени Володимирівни про скасування рішення у справі про адміністративне правопорушення ,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 473778 від 04.04.2017 року .

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 25 квітня 2017 року позов задоволено.

Скасовано постанову серії БР № 322690 від 04.04.2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КпАП України.

Не погодившись з судовим рішенням, Управління патрульної поліції у місті Житомирі Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі. Зокрема, апелянт посилається на те, що судом не взято до уваги докази надані під час розгляду справи.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що постановою серії БР № 322690 від 04.04.2017 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Згідно даної постанови, позивач визнаний винним у тому, що 04.04.2017 року керуючи автомобілем з причепом в темно пору доби, причеп був без задніх габаритних ліхтарів, чим порушив вимоги п.31.6 «б» Правил дорожнього руху України.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги дійшов висновку, що відповідач виносячи постанову діяв протиправно, оскільки матеріали справи не містять будь-яких фактичних даних щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаним висновком, виходячи з наступного.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як передбачено ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», основними повноваженнями патрульної поліції є, зокрема, виявлення та припинення адміністративних правопорушень, а також регулювання дорожнього руху та контроль за дотриманням Правил дорожньою руху його учасниками.

Відповідно до ст. 222 КпАП України органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 1 ст. 121 КпАП України.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених па них повноважень (ч.2 ст. 222 КУпАП).

Правовими положеннями ст. 251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На виконання зазначених вимог інспектором патрульної поліції Іщенко О.В. проводилася відеозйомка фіксації події адміністративного правопорушення, диск з якою приєднано до матеріалів справи.

Зі змісту відеозйомки фіксації події адміністративного правопорушення, диск з якою приєднано до матеріалів справи вбачається, що причиною зупинки ОСОБА_3 04.04.2017 року о 21 год. стало порушення ним вимог п.31.6 «б» Правил дорожнього руху України.

За змістом п.31.5. Правил у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Пунктом 9.9. ПДР передбачено, що аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена.

В свою чергу, пунктом 9.11. ПДР передбачено, що якщо транспортний засіб не обладнано аварійною світловою сигналізацією або вона несправна, треба встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар.

З оглянутого відеозапису, здійсненого з нагрудної відеокамери інспектора поліції вбачається, що на причепі, який було приєднано до автомобіля позивача не горіли задні габаритні ліхтарі.

Вказані обставини не заперечував і сам позивач, оскільки посилався на те, що поганий стан доріг призводить до пошкодження ламп в габаритних ліхтарях на причепі, а виїжджаючи з міста до місця проживання ним розмістився знак аварійної зупинки.

З урахуванням вищезазначеного, виїжджаючи в темну пору доби позивач вжив усіх передбачених, п.9.11. ПДР заходів для безпеки руху.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що притягуючи ОСОБА_3 до відповідальності за ч.1 ст.121 КпАП України, відповідач посилався на порушення ним п.п. «б» п.31.6. ПДР, за яким забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Разом з тим, відповідальність за ч.1 ст.121 КпАП України наступає в разі керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Однак, виходячи з вимог п.31.5. Правил у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Отже, зазначена норма не передбачає заборону експлуатації автомобіля, оскільки зазначає умови з яких водій має можливість подальший рух до місця стоянки чи ремонту.

Як встановлено судом, позивач рухався до місця стоянки (місця проживання), а тому посилання в постанові на порушення ним вимог п.п. «б» п.31.6. ПДР є безпідставним та виключають можливість притягнення позивача до відповідальності за ч.1 ст.121 КпАП України.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у місті Житомирі Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, постанову Житомирського районного суду Житомирської області від "25" квітня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: Б.С. Моніч

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "23" червня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Інспектор роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у м.Житомирі Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Іщенко Олена Володимирівна вул.Покровська,96,м.Житомир,10031

4 - апелянту: Управління патрульної поліції у м.Житомирі Департаменту патрульної поліції - вул.Покровська,96,м.Житомир,10031, - ,