Справа № 821/465/17
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/465/17

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Мельник О.О.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Яцемирського С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області, третя особа: Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся з адміністративним позовом до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області (далі - відповідач, Херсонська ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 09.11.2016 р. № , яким позивачу збільшено суму грошових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб на 27031,59 грн., з яких за основним платежем на 21625,27 грн., за штрафними санкціями на 5406,32 грн., № , яким позивачу збільшено суму грошових зобов'язань за військовим збором на 2084,46 грн., з яких за основним платежем на 1667,57 грн., за штрафними санкціями на 416,89 грн., від 28.12.2016 р. № , яким до позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 510 грн., № , яким до позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 170 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем безпідставно визнано додатковим благом сума прощеного банком боргу за кредитним договором у сумі 111171,34 грн., оскільки у суму списання входила не тільки основна сума боргу (100856,16 грн.), але і проценти та комісія в сумі 10315,18 грн., які згідно пп.165.1.55 п.165.1 ст.165 ПК України не включається до загального місячного доходу. Також контролюючим органом не взято до уваги вимоги пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, внаслідок чого протиправно віднесено до додаткового блага різницю між основною сумою боргу за кредитом (100856,16 грн.), визначеною за офіційним курсом НБУ на дату зміни валюти зобов'язання за кредитом у гривню (25.12.2015 р.), та сумою основного боргу, визначеною за офіційним курсом НБУ станом на 1 січня 2014 року (76334,90 грн.), у розмірі 24521,26 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з вказаних підстав. Додатково зазначила, що відповідачем порушено порядок проведення невиїзної перевірки, оскільки наказ та повідомлення про проведення перевірки направлено ОСОБА_3 06.10.2016 р., а перевірку проведено з 10.10.2016 р. по 12.10.2016 р., у зв'язку з чим порушено право позивача бути присутнім під час її проведення і надавати пояснення та документи з питань укладення кредитного договору, виникнення заборгованості та її списання.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, оскільки наказ та повідомлення про проведення перевірки ОСОБА_3 отримав 08.10.2016 р., тобто до початку перевірки, внаслідок чого жодних порушень порядку проведення документальної позапланової перевірки ОСОБА_3 не допущено. Зазначив, що згідно даних податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, суб'єктом підприємницької діяльності ПАТ "Укрсоцбанк", у 2015 році платник податків - фізична особа ОСОБА_3 отримав дохід у вигляді додаткового блага у сумі 111171,34 грн., з яких не перераховано (не утримано) до бюджету податок на доходи фізичних осіб та військовий збір, чим порушено пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.16-1 підрозд.10 розд.ХХ ПК України. Крім того, позивачем до контролюючого органу не подано декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік, а під час перевірки встановлено, що фізична особа не вела книгу доходів і витрат. У зв'язку з виявленими порушеннями позивачу правомірно визначено грошові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, військового збору та застосовано штрафні санкції за не подачу декларації про майновий стан та доходи за 2015 рік та за неведення книги доходів і витрат згідно оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Просить відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 04.06.2008 р. між ОСОБА_3 та ВАТ Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку "Укрсоцбанк" укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № Ф080753П, відповідно до якого, кредитор надає позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання на умовах, визначених цим договором. Надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами, та у сукупності - "транші", зі сплатою 14 процентів річних та комісій, в розмірі та в порядку, визначеному додатком № 1 до цього договору, що є його невід'ємною частиною, в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 15000 доларів США, з графіком зниження максимального ліміту заборгованості, відображеного у таблиці.

03.11.2015 р. між ОСОБА_3 та ПАТ "Укрсоцбанк" укладено договір про внесення змін № 1 до договору від 04.06.2008 р. № Ф080753П, згідно якого станом на дату укладення цього договору про внесення змін заборгованість за договором кредиту складає: заборгованість за кредитом в сумі 9278,69 доларів США; заборгованість по нарахованим та не сплаченим процентам за користування кредитом в сумі 348,27 доларів США. Якщо позичальник з дати укладення цього договору про внесення змін до 31 грудня 2015 року здійснить одноразовий платіж в сумі 500 доларів США на підставі заяви на сплату заборгованості згідно умов опції 50-50 з частковим анулюванням, форма якої зазначена в додатку № 1 до цього договору про внесення змін, то позичальник набуває право на анулювання (прощення) заборгованості по кредиту, процентам та комісіям в сумі, що дорівнює сумі здійсненого платежу.

На виконання договору про внесення змін позивачем 03.11.2015 р., 04.12.2015 р., 25.12.2015 р. подано заяви про сплату заборгованості згідно умов опції 50-50 з частковим анулюванням, на підставі яких ПАТ "Укрсоцбанк" у 2015 році анулювало ОСОБА_3 заборгованість за кредитом у розмірі 4884,30 доларів США.

У період з 10.10.2016 р. по 12.10.2016 р. відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_3 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб, військового збору з доходів, отриманих як додаткове благо за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року, за результатами якої складено акт від 20.10.2016 р. № 247/17/НОМЕР_1.

У висновках акту перевірки зазначено, що встановлено порушення:

1. пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.179.1 ст.179 ПК України, в результаті чого встановлено неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік;

2. пп.16.1.2 п.16.1 ст.16, пп."а" п.176.1 ст.176 ПК України та Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 р. № 375, наказу Міністерства доходів і зборів від 11.12.2013 р. № 794 "Про затвердження форми Книги доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу та порядку ведення обліку доходів і витрат";

3. пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, платником податку у 2015 році не включена до загального річного оподатковуваного доходу і не задекларована сума доходу у вигляді основної суми боргу анульованого кредитором 111171,34 грн., що призвело до несплати податку на доходи фізичних осіб у сумі 21625,27 грн.;

4. пп.1.4 п.16-1 підрозд.10 розд.ХХ ПК України, що призвело до не нарахування та несплати військового збору за 2015 рік у сумі 1667,57 грн.

Висновок контролюючого органу про не оподаткування доходу, отриманого позивачем від ПАТ "Укрсоцбанк" у вигляді суми анульованого (прощеного) боргу, ґрунтуються на тому, що анулювання (прощення) кредитором боргу за його самостійним рішенням є додатковим благом у розумінні пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, що включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податків, та з якого утримується та перераховується до бюджету податок з доходів фізичних осіб та військовий збір. У зв'язку з цим відповідач вважає, що ОСОБА_3 зобов'язаний був нарахувати податкові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, військового збору, вести книгу доходів і витрат та подати декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік.

На підставі акту перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 09.11.2016 р. № , яким позивачу збільшено суму грошових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб на 27031,59 грн., з яких за основним платежем на 21625,27 грн., за штрафними санкціями на 5406,32 грн., № , яким позивачу збільшено суму грошових зобов'язань за військовим збором на 2084,46 грн., з яких за основним платежем на 1667,57 грн., за штрафними санкціями на 416,89 грн., від 28.12.2016 р. № , яким до позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 510 грн., № , яким до позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 170 грн.

Не погоджуючись з даними рішеннями контролюючого органу, ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступних приписів законодавства та встановлених у судовому засіданні фактичних обставин справи.

Що стосується доводів позивача про порушення контролюючим органом порядку проведення перевірки, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Приписами пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Положеннями пп.78.1.2 п.78.1 ст.78 ПК України, який вказано як підставу проведення перевірки ОСОБА_3, визначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється в разі, якщо платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансферного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом.

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки (п.78.4 ст.78 ПК України в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин).

Особливості проведення документальної невиїзної перевірки передбачені ст.79 ПК України.

Згідно п.79.2 ст.79 ПК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає право посадовим особам контролюючого органу розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Отже, документальна позапланова невиїзна перевірка платника податків проводиться виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, а право на проведення такої перевірки надається лише за умови повідомлення платника податку про таку перевірку та вручення копії наказу про проведення перевірки у спосіб, визначений законом, до її початку.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1, пп.78.1.2 п.78.1 ст.78, п.79.1, п.79.2 ст.79 ПК України в.о. начальника Цюрупинської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області винесено наказ від 27.09.2016 р. № 270 "Про проведення позапланової документальної невиїзної перевірки громадянина ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_1)" та повідомлення від 30.09.2016 р. № 1699/м/17-0 про проведення з 10.10.2016 р. за адресою: АДРЕСА_1 документальної позапланової невиїзної перевірки громадянина ОСОБА_3 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податків на доходи фізичних осіб з доходу, отриманого як додаткове благо, за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р.

Наказ про проведення перевірки від 27.09.2016 р. № 270 та повідомлення від 30.09.2016 р. № 1699/м/17-0 про проведення перевірки направлено ОСОБА_3 06.10.2016 р. та отримано особисто позивачем 08.10.2016 р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Таким чином ОСОБА_3 до початку перевірки (проводилася з 10.10.2016 р. по 12.10.2016 р.) отримав наказ та повідомлення про проведення перевірки, тобто, був повідомлений про дачу, час та місце проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, що спростовує твердження представника позивача про порушення відповідачем порядку проведення перевірки.

Що стосується правомірності податкових повідомлень від 09.11.2016 р. №№ , , якими позивачу збільшено суму грошових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору, від 28.12.2016 р. № , яким до позивача застосовано штрафну санкцію за неподання декларації про майновий стан та доходи за 2015 рік, суд зазначає наступне.

В обґрунтування заперечень Херсонська ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області зазначила, що згідно із відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб, встановлено що в період з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р. фізична особа ОСОБА_3 отримав дохід в сумі 111171,34 грн. за ознакою доходу "126" дохід у вигляді додаткового блага.

З огляду на це, відповідачем 12.08.2016 р. надіслано запит № 2382/10/21-04-17-18 про надання відповідної інформації.

Листом від 19.08.2016 р. № 11.1-186/79-1037 ПАТ "Укрсоцбанк" підтвердило інформацію про суми виплачених доходів ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_1), що у 2015 році у повному обсязі відображено у податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) фізичним особам і сум утриманого податку (форми №1 ДФ) за ознакою доходу "126". Крім того, в листі міститься інформація про те, що банком виконано всі функції податкового агента відповідно до вимог чинного законодавства.

Судом встановлено, що на підставі заяв ОСОБА_3 від 03.11.2015 р., від 04.12.2015 р., від 25.12.2015 р. про сплату заборгованості згідно опції 50-50 з частковим анулюванням, які подані позивачем на виконання умов договору про внесенні змін № від 03.11.2015 р. до договору від 04.06.2008 р. № Ф080753П, ПАТ "Укрсоцбанк" протягом 2015 року анулювало ОСОБА_3 заборгованість за кредитом у сумі 4884,30 доларів США (111780,34 грн.).

При цьому твердження позивача про те, що у вказану суму анульованого боргу включено проценти і комісію, не відповідають дійсності, так як згідно наданої на вимогу суду довідки ПАТ "Укрсоцбанк" від 08.06.2017 р. № 10.1-87/7472 прощена сума боргу включає в себе лише суму основного боргу.

Відповідно до пп.162.1.1 п.162.1 ст.162 ПК України платником податку на доходи фізичних осіб є фізична особа-резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно п.163.1 ст.163 ПК України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячних (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Приписами п.164.1 ст.164 ПК України визначено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим Кодексом. Загальний оподатковуваний дохід є будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктом 164.1.2 пункту 164.1 статті 164 ПК України передбачено, що загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені п.164.2 ст.164 ПК України.

Так, відповідно до абз."д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст.165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 % однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Згідно пп.14.1.47 п.14.1 ст.14 ПК України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Положеннями пп.14.1.54 п.14.1 ст.14 ПК України встановлено, що дохід з джерелом їх походження з України - є будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дисидентів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентами або нерезидентами в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна. Доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; г) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем митних органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); є) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Таким чином, згідно приписів ПК України визначальною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній або нематеріальній формі, що як наслідок збільшує майновий стан платника податків.

Водночас, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст.165 Кодексу) у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства.

Поряд з цим, відповідно до пп.165.1.49 п.165.1 ст.165 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються інші доходи, які згідно з цим Кодексом не включаються до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

Згідно пп.165.1.55 п.165.1 ст.165 ПК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі, що не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року; сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Судом встановлено, а позивачем не заперечується, що ПАТ "Укрсоцбанк" у 2015 році здійснено прощення боргу ОСОБА_3 за кредитом у розмірі 4884,30 доларів США (111780,34 грн.). Вказана сума прощеного боргу не включає в себе процентів та комісії за кредитом, про що свідчить довідка ПАТ "Укрсоцбанк" від 08.06.2017 р. № 10.1-87/7472.

Сума прощеного боргу у розмірі 111171,34 грн., за вирахуванням 609 грн., які відповідно до пп.165.1.55 п.165.1 ст.165 ПК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, згідно абз."д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та є об'єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб.

Посилання позивача на пункт 8 підрозділу 1 розділу XX Перехідних положень ПК України суд вважає помилковими, оскільки буквальний зміст норм законодавства свідчить, що не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов'язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Разом з тим, між ПАТ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_3 жодних угод про зміну валюти зобов'язання за кредитним договором, укладено не було. Відповідно, вказана норма не може поширювати свою дію на правовідносини у даній справі.

Приписами п.167.1 ст.167 ПК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті мінімальна заробітна плата). Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, до суми такого перевищення застосовується ставка 20 відсотків.

Таким чином, оскільки сума оподатковуваного доходу ОСОБА_3 за 2015 рік складає 111171,34 грн., то відповідачем правомірно нараховано податок з доходів фізичних осіб у сумі 21625,27 грн. ((12180 грн. х 15 % = 1827 грн.) + (9899134 х 20 % = 19798,27 грн.)).

Відповідно до п.16-1 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень ПК України встановлено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту

З викладеного слідує, що об'єктом оподаткування військовим збором є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід фізичної особи, серед якого - додаткове благо у вигляді анулювання (прощення) боргу.

Тому отриманий у 2015 році позивачем дохід у сумі 111171,34 грн. є об'єктом оподаткування військовим збором, у зв'язку з чим відповідачем правомірно нараховано ОСОБА_3 військовий збір у сумі 1667,57 грн. (111171,34 грн. х 1,5).

Згідно пп.49.18.4 п.49.18 ст.49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Положеннями п.179.1 ст.179 ПК України встановлено, що платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п.120.1 ст.120 ПК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Оскільки ОСОБА_3, отримавши оподатковуваний дохід, не подав до контролюючого органу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік, відповідач обґрунтовано застосував до нього штрафну санкцію у розмірі 170 грн.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про правомірність нарахування контролюючим органом позивачу грошових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, військового збору та застосування штрафних санкцій за неподання декларації про майновий стан та доходи за 2015 рік, а тому позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 09.11.2016 р. №№ , , від 28.12.2016 р. № задоволенню не підлягають.

В той же час суд вважає протиправним застосування до ОСОБА_3 штрафних санкцій у розмірі 510 грн. за неведення книги доходів і витрат згідно податкового повідомлення-рішення від 28.12.2016 р. № з наступних підстав.

Штрафна санкція до ОСОБА_3 застосована за неведення книги доходів і витрат на підставі пп.121.1 ст.121 ПК України.

Положеннями пп.121.1 ст.121 ПК України передбачено, що незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Зі змісту даної статті слідує, що об'єктом правопорушення, передбаченого ст.121 ПК України, є правовідносини щодо зберігання вищевказаних первинних документів; суб'єктом правопорушення є платник податку, який не виконав свій обов'язок щодо зберігання документів; об'єктивна сторона цього порушення полягає в бездіяльності - незабезпеченні зберігання документів, і проявляється в непред'явленні зазначених документів на вимогу контролюючих органів.

Згідно Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. До них, в тому числі, відносяться договори, накладні, акти і т. ін.

В даному випадку контролюючий орган не пред'являв до ОСОБА_3 вимог щодо надання первинних документів, а судом такого факту не встановлено, позивач не здійснює підприємницьку діяльність, у зв'язку з чим позивач не є суб'єктом даного правопорушення.

Тому застосування до позивача штрафних санкцій на підставі п.121.1 ст.121 ПК України є протиправним, внаслідок чого позовні вимоги ОСОБА_3 в цій частині підлягають задоволенню, а податкове повідомлення-рішення від 28.12.2016 р. № скасуванню.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, а суд згідно ст.86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.12.2016 р. № , а в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 09.11.2016 р. №№ , , від 28.12.2016 р. № - задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.8, 9, 11, 71, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області від 28.12.2016 р. № .

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 23 червня 2017 р.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 8.3.2