Справа № 727/940/17
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 727/940/17

Головуючий у 1-й інстанції: Літвінова О.Г.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

22 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Граб Л.С. ,

секретар судового засідання: Черняк А.В.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Каулі-Негрич О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, в якому просив визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо не зарахування до стажу роботи ОСОБА_4 на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - проходження строкової військової служби, час роботи в органах МВС на посадах слідчого, старшого слідчого, начальника відділу, начальника відділення; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати ОСОБА_4 до стажу роботи на посаді судді 23 роки 3 місяці 14 днів, проходження строкової військової служби (з 14 травня 1976 року по 14 травня 1978 року), час роботи в органах МВС на посадах слідчого, старшого слідчого, начальника відділу, начальника відділення (з 23 липня 1982 року по 04 березня 2003 року), що дає йому право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 відсотків суддівської винагороди судді, що працює на відповідній посаді без обмеження граничного розміру; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити перерахунок ОСОБА_4 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 90 відсотків суддівської винагороди судді із встановленої довідки №35 від 27.10.2016 року та 01.12.2016 року Чернівецького окружного адміністративного суду заробітної плати судді для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді та виплачувати з 04 жовтня 2016 року довічне грошове утримання в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді без обмеження граничного розміру довічного грошового утримання.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 травня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримала та просила суд скасувати рішення суду першої інстанції.

Представник позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, постановою Верховної ради України № 1600-VІІІ від 22.09.2016 "Про звільнення суддів" та наказом Чернівецького окружного адміністративного суду від 03.10.2016 № 90-ОС ОСОБА_4 звільнено з посади судді.

Відповідно до розрахунку стажу роботи судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стаж роботи позивача станом на 03.10.2016 становить 35 років 8 місяців. Стаж роботи позивача на посаді судді складає 12 років 4 місяці 16 днів, що підтверджується розрахунком стажу роботи виданим Чернівецьким окружним адміністративним судом.

Крім того, з даного розрахунку слідує, що позивач, крім стажу роботи на посаді судді, має також 23 роки 3 місяці 14 днів стажу, який складається з періоду проходження строкової військової служби (з 14 травня 1976 року по 14 травня 1978 року), служби в органах внутрішніх справ на посадах слідчого, старшого слідчого, начальника відділу, начальника відділення (з 23 липня 1982 року по 04 листопада 2003 року) .

В грудні 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання інформації щодо нарахованого та виплаченого йому розміру довічного грошового утримання.

Листом від 26.12.2016 №701/с-11 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повідомило, що згідно з п. 25 Прикінцевих положень Закону України від 02.06.2016 "Про судоустрій і статус суддів" щомісячне грошове утримання виплачується судді в розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2% заробітку, але не може бути більшим, ніж 90% заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Також, відповідач зазначив, що відповідно до матеріалів пенсійної справи, страховий стаж позивача складає 33 роки 8 місяців 14 днів, в тому числі на посаді судді -12 років 4 місяці 16 днів, на посаді слідчого - 8 років 3 місяці 4 дні. Тому, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці виплачується в межах чинного законодавства.

Вважаючи дії відповідача у призначенні та виплаті йому щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 80 відсотків від заробітної плати судді протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

До набрання чинності Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" спірні правовідносини регулювались Законом України від 15 грудня 1992 року №2862-ХІІ "Про статус суддів".

Згідно з ч. 4 ст. 43 Закону України "Про статус суддів" від 15.12.1992 № 2862- XII, судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного утримання збільшується на 2 % заробітку, але не більше ніж 90% заробітку судді.

За приписами ч. 3 ст. 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 № 2453-УІ, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідної посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2%, але не більше ніж 90 % заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Так, пунктом 11 розділу XIII Перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції, чинній до 28 березня 2015 року, передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Положеннями ч. 4 ст. 43 Закону України "Про статус суддів" зі змінами, внесеними Законом України від 24 лютого 1994 року № 405-ХІ, встановлено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до п. 3-1 постанови Кабінету Міністрів України "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" від 3 вересня 2005 року № 865 до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Водночас, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 8 червня 2016 року №4-рп/2016 зазначив, що гарантії незалежності суддів не можуть бути звужені чи скасовані під час прийняття нових законів і внесення змін до чинних.

Судовим розглядом встановлено, що на момент виходу у відставку судді ОСОБА_4. крім стажу роботи на посаді судді - 12 років 4 місяці 16 днів, він також має стаж, який складається з: періоду проходження строкової військової служби (з 14 травня 1976 року по 14 травня 1978 року) та часу роботи в органах МВС на посадах слідчого, старшого слідчого, начальника відділу, начальника відділення (з 23 липня 1982 року по 04 листопада 2003 року).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що стаж роботи позивача надає останньому право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у розмірі 90 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, що підтверджує обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, судова колегія вважає, що відповідачем не доведено правомірності свого рішення щодо відмови у зарахуванні спірного періоду проходження строкової військової служби та часу роботи на посадах слідчого, старшого слідчого, начальника відділу, начальника відділення до стажу, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, колегія суддів переглянувши у межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 травня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 26 червня 2017 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Граб Л.С.