Справа № 2-а-8024/11
Суддя: Щаслива О. В.
Дата ухвалення: 2017-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 2-а-8024/11
пр. № 6-а/336/118/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого - судді Щасливої О.В., розглянувши подання відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про зміну способу і порядку виконання судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

12 червня 2017 року до суду надійшло подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про зміну способу і порядку подальшого виконання виконавчого документу № 2-а-8024/11 від 20.06.2011 року, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про зобовязання управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням різниці, яка була виплачена, з 30 листопада 2010 року до змін в законодавстві або змін соціального статусу особи, та забезпечити її виплату з урахуванням сум, отриманих за вказаний період.

В поданні зазначив, що постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Запорізькій області від 28.03.2017 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документу, боржнику надано строк для добровільного виконання рішення до 12 квітня 2017 року.

Листом від 10.04.2017 року боржник повідомив про добровільне виконання рішення суду в частині призначення та нарахування стягувачу пенсії у сумі 1367 грн. 09 коп. Що стосується виплати цієї суми, її обовязок відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та «Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 440 від 03.09.2014 року, покладається на Казначейство в межах бюджетних асигнувань, визначених законодавством про державний бюджет України на відповідний рік.

У звязку з тим, що резолютивна частина вказаного виконавчого листа містить необхідність виконати дії зобовязального характеру, без зазначення конкретної суми до стягнення з боржника на користь стягувача, разом з тим Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачає, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, державний виконавець просить змінити спосіб і порядок подальшого виконання виконавчого документу № 2-а-8024/11 від 20.06.2011 року з зобовязання боржника виконати певні дії на стягнення з нього на користь стягувача нарахованої суми пенсії.

У судове засідання особи, які беруть участь у справі, не зявилися, надавши письмові звернення, які містять прохання про вирішення подання у їхню відсутність, що в силу ч.2 ст. 263 КАС України не є перешкодою для вирішення подання. Боржник та стягувач заперечували проти задоволення подання.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи подання, суд доходить висновку, що подання не підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Згідно частин 1, 2 статті 263 КАС України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Суд у виняткових випадках може змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Підставою звернення з вказаним поданням зазначено зміни в законодавстві, а саме: набрання чинності з 1 січня 2013 року Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 року № 4901-6, відповідно до ст.1 ч.1, ст. 2 ч.1 якого встановлюються гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених ЗУ «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання.

Держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким зокрема є державний орган, державні підприємства, установа, організація .

Статтею 3 частиною 1 цього Закону встановлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно ч.1 ст. 7 ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому ЗУ «Про виконавче провадження» з урахуванням особливостей, встановлених цим законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону № 4901 у разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов'язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя задоволені позовні вимоги шляхом зобовязання боржника здійснити призначення, нарахування та виплату підвищення до пенсії.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити саме такі вимоги, а суд може прийняти постанову про зобовязання відповідача вчинити певні дії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України, виходячи з чого суд доходить до висновку про те, що покладені судом на боржника зобовязання є обраним судом способом захисту порушених прав стягувача в межах його позовних вимог, які були задоволені судом.

За таких обставин обраний судом спосіб захисту порушених прав не може розцінюватися як спосіб виконання рішення, а вимоги, викладенні в поданні, є по своєї суті, вимогами про зміну способу захисту порушеного права, встановленого судовим рішенням, тобто зміну судового рішення по суті, що не входить в межі повноважень суду, який ухвалював рішення, та не є предметом регулювання статті 263 КАС України.

За рішенням суду сума для виплати позивачу нарахована і не є спірною.

З пояснень боржника вбачається, що виконання судового рішення в частині виплати нарахованої суми, неможливе лише на теперішній час через відсутність коштів, але виплата буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України, тобто виконання судового рішення фактично можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду.

Крім наведених міркувань, суд виходить з того, що зміни в діючому законодавстві, яке регулює натепер порядок виконання рішень суду зі спірних правовідносини, не є обставинами, що ускладнюють виконання рішення суду, а тому суд дійшов до висновку про відсутність достатніх правових підстав для задоволення заяви державного виконавця і зміни способу виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 105, 162, 158, 263 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання в суд першої інстанції апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В. Щаслива