Справа № 816/969/16
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 р.Справа № 816/969/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Григорова А.М. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Сула" на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 20.04.2017р. по справі № 816/969/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Сула"

до Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро - Сула" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.06.2016 № .

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 року у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро - Сула" відмовлено.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро - Сула" , не погоджуючись з постановою Харківського окружного адміністративного суду, подало апеляційну скаргу, вважає , що постанова винесена без фактичного з'ясування обставин справи , без належного дослідження тих доказів, що були подані позивачем у справі , з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 року , прийняти нову постанову , якою позов задовольнити в повному обсязі.

Головне управління Державної фіскальної служби у Полтавській області заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги, вважає її доводи необґрунтованими, просить суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Представником позивача подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю прибуття представника позивача.

Колегія суддів не задовольняє клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, вважає можливим здійснити розгляд справи у відсутність у судовому засіданні позивача та його представника, оскільки в клопотання взагалі не наведені обставини для відкладення розгляду справи , не надано підтвердження неможливості прибуття до судового засідання , крім того , неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду справи .

Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 6 ст. 12 КАС України та ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, постанову суду першої інстанції, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції , що ТОВ "Агро - Сула" () у встановленому законом порядку зареєстроване в якості юридичної особи (а.с.77).

Фахівцями податкового орагну проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ "Агро - Сула" по питанню дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2015, законодавства про збір та облік єдиного соціального внеску за період з 01.06.2012 по 31.12.2015, за наслідками якої складено акт від 25.05.2016 №182/16-31-14-01-09/30864052.

Перевіркою, зокрема , встановлені порушення позивачем пункту 198.6 статті 198, пунктів 201.4, 201.6 статті 201, пунктів 209.2, 209.5, 209.7, підпункту 209.15.1 пункту 209.15 статті 209 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість по скороченим деклараціям всього у сумі 104120,00 грн., у тому числі: за серпень 2013 року в сумі 5067,00 грн., серпень 2014 року в сумі 86211,00 грн., за травень 2015 року в сумі 11065,00 грн., грудень 2015 року в сумі 1777,00 грн.

На підставі висновків акту перевірки податковим органом 06.06.2016 прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 130150,00 грн., у тому числі: за податковим зобов'язанням - 104120,00 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями - 26030,00 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог , суд першої інстанції виходив з того , що висновки податкового органу про неможливість формування позивачем податкового кредиту по ПДВ за період, що перевірявся, у зв'язку не підтвердженням цих сум документами, , на підставі яких винесене оскаржуване податкове повідомлення - рішення, є правомірними.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Приписами підпункту 14.1.181 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим законом.

Відповідно до підпункту 14.1.156 статті 14 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Розділ V Податкового кодексу України визначає платників податку на додану вартість, об'єкт оподаткування, дату виникнення податкових зобов'язань, порядок визначення бази оподаткування, розміри ставок податку, порядок визначення суми податку та строки проведення розрахунків тощо.

Порядок формування податкового кредиту передбачений статтею 198 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об'єкта фінансового лізингу таким орендарем.

Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Згідно з пунктами 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Оскільки, згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства, то визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

При цьому, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків (як обов'язкова ознака господарської операції) кореспондується з нормами ПК України.

Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватися відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (частина друга статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Указане закріплено також у Положенні про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704, згідно з пунктом 2.4 якого первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до пункту 201.4 статті 201 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця (пункт 201.6 статті 201 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті

Згідно пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну. Згідно пункту 201.4 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

З огляду на пункт 201.8. статті 201 Податкового кодексу України вбачається, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Пунктом 201.10 статті 201 вищевказаного кодексу податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

З наведених законодавчих положень вбачається, що обов'язковою умовою виникнення у платника права на податковий кредит є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Матеріали справи свідчать, що 24.09.2013 між ТОВ "Агро - Сула" (замовник) та ТОВ "Бахмачгазбудсервіс" (підрядник) укладено договір підряду №24-09, за змістом якого об'єктом договору підряду є модернізація технологічного обладнання ділянки з виробництва повножирової сої ТОВ "Агро - Сула".

Згідно з пункту 2.1 цього договору підрядник зобов'язується власними та/або залученими силами та засобами на власний ризик побудувати та передати в установлений строк замовнику об'єкт відповідно до проектної документації, умов договору та завдання замовника. Замовник зобов'язується передати проектну документацію, забезпечити своєчасне фінансування будівництва, прийняти закінчені будівництвом об'єкти та оплатити їх вартість відповідно до умов договору.

Ціна роботи за договором відображається в додатку №1 (договірна ціна) до цього договору. Ціна роботи включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу, а також вартість матеріалів, придбання яких здійснює підрядник (пункт 3.1 договору).

Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (пункт 17.1 договору).

Додатковою угодою № 01 від 02.11.2013 до договору підряду №24-09 від 24.09.2013 сторони домовилися додатково виконати роботи, а саме: детальна розробка металоконструкцій для проекту прийнятого від замовника по акту прийому-передачі проектної документації від 24.09.2013 "Модернізація технологічного обладнання ділянки з виробництва повножирової сої ТОВ "Агро - Сула" збірник КМ". Вартість робіт складає 15000,00 грн.

Додатковою угодою № 02 від 12.11.2013 до договору підряду №24-09 від 24.09.2013 сторони домовилися додатково виконати роботи, а саме: роботи, які прописані у локальному кошторисі №2-1-1 (№310_СД_ЛСССР) на об'єкті замовника за адресою: м.Глобине, туп.Автопарківський, 5. Вартість робіт складає 66991,20 грн.

На виконання вищевказаного договору ТОВ "Бахмачгазбудсервіс" виписано податкові накладні: №10 від 23.10.2013 на загальну суму 66369,60 грн, у тому числі ПДВ - 11061,60 грн; №11 від 25.10.2013 на загальну суму 15000,00 грн, у тому числі ПДВ - 2500,00 грн; №1 від 05.11.2013 на загальну суму 47607,35 грн, у тому числі ПДВ - 7934,56 грн; №7 від 20.11.2013 на загальну суму 60000,00 грн, у тому числі ПДВ - 10000,00 грн; №14 від 25.09.2013 на загальну суму 96000,00 грн, у тому числі ПДВ - 16000,00 грн; №13 від 29.10.2013 на загальну суму 10286,41 грн, у тому числі ПДВ - 1714,40 грн; №22 від 21.08.2014 на загальну суму 30663,40 грн, у тому числі ПДВ - 5110,57 грн (а.с.211-217 т.1); видаткові накладні: №43 від 23.10.2013, №44 від 29.10.2013 та №46 від 05.11.2013 на загальну суму 124263,36 грн, у тому числі ПДВ - 20710,55 грн.

Позивачем надано до суду документи в підтвердження виконання робіт по модернізації технологічного обладнання ділянки з виробництва повножирової сої, а саме: акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) за жовтень 2013 року; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2013 року; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за серпень 2014 року. Згідно з указаними документами позивачем придбані послуги на загальну суму 276663,37 грн., у тому числі ПДВ - 46110,56 грн.

З акта перевірки слідує, що позивачем здійснена оплата за матеріали і надані послуги та станом на 31.12.2015 КТ заборгованість складала 15000,00 грн.

Проте , в податковому обліку вище вказані суми по взаємовідносинам у TOB «Бахмачзбутсервіс» були віднесені до складу податкового кредиту (скорочена декларація) в сумі 54 321 грн., що відображено у реєстрі отриманих податкових накладних та відповідають даним додатку 5 до податкових декларації з податку на додану вартість у відповідних періодах.

Позивач вважає, що оскільки матеріал був придбаний для власних господарських потреб, то ним правомірно відображено дані операції у податкових деклараціях з ПДВ (спеціальний режим оподаткування у сфері сільського господарства), а саме: за вересень, жовтень, листопад 2013 року.

Матеріали справи свідчать, що 20.08.2013 між ТОВ "Агро - Сула" (покупець) та ТОВ "ХайдельбергБетон Україна" (постачальник) укладено договір купівлі-продажу товарного бетону №58/1-БД.

Відповідно до умов пункту 1.1 договору купівлі-продажу товарного бетону №58/1-БД (надалі - договір) постачальник забезпечує виробництво та поставку товарного бетону покупцю відповідно до заявок покупця в строки та на умовах, обумовлених даним договором, а покупець зобов'язується прийняти товар в обумовлені строки і сплатити за нього.

За умовами договору транспортування здійснювалось власними силами ТОВ "ХайдельбергБетон Україна".

На виконання умов договору ТОВ "ХайдельбергБетон Україна" виписані податкові накладні: №78 від 07.10.2013 на загальну суму 85600,00 грн, у тому числі ПДВ - 14266,67 грн; №79 від 07.10.2013 на загальну суму 25800,00 грн, у тому числі ПДВ - 4300,00 грн; №429 від 30.09.2013 на загальну суму 21200,00 грн, у тому числі ПДВ - 3533,33 грн; №291 від 23.08.2013 на загальну суму 30400,00 грн, у тому числі ПДВ - 5066,67 грн; №301 від 03.09.2013 на загальну суму 53000,00 грн, у тому числі ПДВ - 8833,33 грн; №365 від 25.09.2013 на загальну суму 31800,00 грн, у тому числі ПДВ - 5300,00 грн; №238 від 22.10.2013 на загальну суму 796,00 грн, у тому числі ПДВ - 132,67 грн; №401 від 27.09.2013 на загальну суму 51600,00 грн, у тому числі ПДВ - 8600,00 грн (а.с.85-92 т.1); видаткові накладні: №510002886 від 01.10.2013, №9 від 10.10.2013, № від 18.10.2013, № від 11.10.2013, № від 02.10.2013, № від 03.10.2013, № від 04.10.2013, № від 05.10.2013, № від 08.10.2013, № від 09.10.2013, № від 12.09.2013, № від 21.09.2013, № від 25.09.2013, № від 26.09.2013, № від 24.08.2013 на загальну суму 300196,00 грн, у тому числі ПДВ - 50032,68 грн.

Контролюючим органом при проведені перевірки ТОВ "Агро - Сула" досліджувались товарно-транспортні накладні та порядок здійснення оплати на придбану бетонну суміш та за транспортування товару.

Відповідно до податкових накладних та видаткових накладних позивач придбав у ТОВ "ХайдельбергБетон Україна" суміш готову бетонну (В25 М350 П3, В25 М300ПЗ, В30 М400 П3) у загальній кількості 300,3 м3, та з урахуванням транспортування сплатив 300196,00 грн, у тому числі ПДВ - 50032,67 грн.

На сторінці 24 акта перевірки зазначено, що до перевірки надані акти списання від 31.08.2013, від 30.09.2013 та від 31.10.2013, згідно з якими суміш бетонна у кількості 244 м3 списана на комплексний завод з переробки сої, а суміш бетонна у кількості 46,3 м3 списана на склад сировини з приймальним відділенням.

Крім того, зазначено, що під час перевірки досліджувались накладні на оприбуткування товару на склад, згідно з якими отриманий товар оприбутковувався на різні об'єкти будівництва, а саме: склад сировини з приймальним відділенням, який знаходиться на балансі ТОВ "Агро - Сула", та використовується у господарській діяльності, на суму 47796,00 грн., у тому числі ПДВ - 7966,00 грн.; виробничий комплекс (завод по переробці сої) на суму 252400,00 грн., у тому числі ПДВ - 42066,67 грн.

Однак , позивачем ні до суду першої інстанції ні до апеляційної інстанції не надано накладні на оприбуткування товару на склад, а також акти на списання товару від 31.08.2013, від 30.09.2013 та від 31.10.2013.

Оскільки бетонна суміш придбавалась для власних господарських потреб, то, на думку позивача, ним правомірно відображено у податкових деклараціях з ПДВ (спеціальний режим оподаткування у сфері сільського господарства) за серпень, вересень, жовтень 2013 року господарські по взаємовідносинам з ТОВ "ХайдельбергБетон Україна".

15.07.2015 між ТОВ "Агро - Сула" (замовник) та ТОВ "Енергетичний консалтинг" (виконавець) укладено договір №28 (надалі - договір), відповідно до якого виконавець зобов'язується виконати відповідно до умов цього договору комплекс робіт по встановленню локального устаткування збору та обробки даних на об'єкті замовника, а саме: розробка, узгодження робочого проекту атестації і технічного завдання, експертиза технічного завдання; проведення державної метрологічної атестації та впровадження системи ЛУЗОД в промислову експлуатацію; монтажні та пусконалагоджувальні роботи (а.с.254-256 т.1).

Відповідно до додаткової угоди №1 до договору №28 від 15.07.2015 замовник здійснює оплату за додаткове обладнання та виконання робіт з налаштування і програмування обладнання в сумі 10660,00 грн, у тому числі: вартість обладнання (GSM модем Sparklet) - 3960,00 грн; вартість налаштування і програмування обладнання - 6700,00 грн.

На виконання договору ТОВ "Енергетичний консалтинг" виписано податкову накладну №14 від 16.10.2015 на загальну суму 10660,00 грн, у тому числі ПДВ - 1776,67 грн та акт здачі-прийняття (надання послуг) №ОУ-0000508 від 17.11.2015.

Відповідно до інформації, зазначеної на 25 сторінці акта перевірки, розрахунок за вказаним договором проведено у безготівковій формі згідно з платіжним дорученням від 16.10.2015 на суму 10660,00 грн.

Оскільки обладнання, що поставило ТОВ "Енергетичний консалтинг", придбане ТОВ "Агро - Сула" для власних господарських потреб (завод з переробки сої), позивач відобразив дані операції у податковій декларації з ПДВ (спеціальний режим оподаткування у сфері сільського господарства), а саме: за грудень 2015 року.

В акті перевірки контролюючий орган зазначив, що за рішенням ТОВ "Агро - Сула" цілісний майновий комплекс (разом з обладнанням) у серпні 2014 року передано в оренду ТОВ ВК "Біопрепарат" (код за , податкова адреса: 39001, Полтавська область, м. Глобине, туп. Автопарківський, буд.5, згідно з договором оренди обладнання №035/А від 15.08.2014.

Згідно з умовами договору: 1.1. Орендодавець у порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов'язується передати орендарю у платне строкове користування обладнання, що визначене в акті приймання-передачі, що є власністю орендодавця. 1.2 Майно передане по договору буде використовуватися за його цільовим призначенням у господарській діяльності орендаря. 3.1 Строк оренди становить 3 роки з моменту підписання акта приймання-передачі.

У серпні 2014 року передано в оренду ТОВ ВК "Біопрепарат" нежитлове приміщення за адресою: 39001, Полтавська область, м. Глобине, туп. Автопарківський, буд.5, згідно з договором оренди нежитлового приміщення №040/А від 15.08.2014.

Згідно з актом приймання-передачі від 15.08.2014 ТОВ "Агро - Сула" передано ТОВ ВК "Біопрепарат", а останнім прийнято на умовах договору оренди №035/А від 15.08.2014 у тимчасове платне володіння та користування майно у кількості 121 об'єкт.

Позивачем до матеріалів справи не надано копії договору оренди обладнання №035/А від 15.08.2014 та договору оренди нежитлового приміщення №040/А від 15.08.2014.

З серпня 2014 року ТОВ "Агро - Сула" у податковій декларації з ПДВ (загальна) відображає операції з надання в оренду ТОВ ВК "Біопрепарат" цілісного майнового комплексу.

У зв'язку з тим, що в серпні 2014 року згідно з договором оренди нежитлового приміщення №040/А від 15.08.2014 вищеобумовлений завод по виробництву повножирової сої переданий в оренду ТОВ ВК "Біопрепарат", тому ТОВ "Агро - Сула" було змінено цільове використання заводу.

Колегія суддів зазначає, що у податковому обліку зміну цільового використання основних фондів платником повинно відображатися коригування наступним чином: у податкових деклараціях з ПДВ (спеціальний режим оподаткування у сфері сільського господарства) зменшити податковий кредит за попередні періоди. Всі наступні операції з придбання матеріалів та послуг по будівництву та реконструкції заводу відносити до податкового кредиту декларації з ПДВ (загальної).

Відповідно до пункту 209.2 статті 209 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей. Зазначені суми податку на додану вартість акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на спеціальних рахунках, відкритих в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Платник податку, який придбаває сільськогосподарські товари/послуги в сільськогосподарського підприємства, який обрав спеціальний режим оподаткування, має право збільшити податковий кредит на суму сплаченого (нарахованого) податку в загальному порядку (пункт 209.5 статті 209 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 209.7 статті 209 Податкового кодексу України сільськогосподарськими вважаються товари, зазначені у товарних групах 1 - 24, товарних позиціях 4101, 4102, 4103, 4301 згідно з УКТ ЗЕД, та послуги, які отримані в результаті здійснення діяльності, на яку відповідно до пункту 209.17 цієї статті поширюється дія спеціального режиму оподаткування у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства, якщо такі товари вирощуються, відгодовуються, виловлюються або збираються (заготовляються), а послуги надаються, безпосередньо платником податку - суб'єктом спеціального режиму оподаткування (крім придбання таких товарів/послуг у інших осіб), які поставляються зазначеним платником податку - їх виробником.

Відповідно до підпункту 209.15.1 пункту 209.15 статті 209 Податкового кодексу України виробничі фактори, за рахунок яких сформовано податковий кредит: а) товари/послуги, які придбаваються сільськогосподарським підприємством для їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції, а також основні фонди, які придбаваються (споруджуються) з метою їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції. У разі якщо товари/послуги, основні фонди, виготовлені та/або придбані, використовуються сільськогосподарським підприємством частково для виготовлення сільськогосподарських товарів (послуг), а частково для інших товарів/послуг, то сума сплаченого (нарахованого) податкового кредиту розподіляється виходячи з питомої ваги вартості сільськогосподарських товарів/послуг у загальній вартості усіх товарів/послуг, поставлених за 12 попередніх послідовних звітних (податкових) періодів.

Враховуючи наведене у зв'язку зі зміною цільового використання заводу по виробництву компоненту (повножирової сої), всі операції з придбання матеріалів та послуг, пов'язаних з будівництвом заводу, повинні бути віднесені до податкового кредиту загальної декларації.

Однак, позивачем придбання у ТОВ "ХайдельбергБетон Україна" суміші готової бетонної на суму 252400,00 грн, у тому числі ПДВ - 42066,67 грн, та послуги по модернізації технологічного обладнання ділянки з виробництва повножирової сої від ТОВ "Бахмачгаззбудсервіс" у сумі 325866,78 грн, у тому числі ПДВ - 54321,00 грн, послуги з налаштування та програмування обладнання від ТОВ "Енергетичний консалтинг" у сумі 10660,00 грн, у тому числі ПДВ - 1776,67 грн, віднесені до складу податкового кредиту декларацій з податку на додану вартість (скорочених).

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку , що включивши дані суми ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ "ХайдельбергБетон Україна", ТОВ "Бахмачгазбудсервіс", ТОВ "Енергетичний консалтинг" до скороченої декларації податку на додану вартість позивачем порушено вимоги пунктів 209.2, 209.5, 209.7, підпункту 209.15.1 пункту 209.15 статті 209 Податкового кодексу України на загальну суму 98165,00 грн, у тому числі за серпень 2013 року в сумі 5067,00 грн, за вересень 2013 року в сумі 38733,00 грн, за жовтень 2013 року в сумі 29543,00 грн, листопад 2013 року в сумі 17935,00 грн, листопад 2014 року в сумі 5110,00 грн, грудень 2015 року в сумі 1777,00 грн.

Стосовно порушення позивачем вимог пункту 198.6 статті 198, пунктів 201.4, 201.6 статті 201 Податкового кодексу України в результаті чого завищено податковий кредит на суму 5955,00 грн, то під час проведення перевірки відповідачем встановлено, що в жовтні 2014 року позивач мав взаємовідносини з ТОВ "Лабсервіс" по придбанню аквадистилятору згідно з договором від 06.10.2014.

На виконання умов договору ТОВ "Лабсервіс" виписано податкові накладні: №3/7 від 10.10.2014 на загальну суму 16725,00 грн, у тому числі ПДВ - 1094,16 грн; №24 від 10.10.2014 на загальну суму 6811,34 грн, у тому числі ПДВ - 1135,22 грн та видаткову накладну №69 від 07.11.2014 на загальну суму 23536,32 грн, у тому числі ПДВ - 2229,38 грн.

Відповідно до бази даних "Системи співставлення" встановлена розбіжність між ТОВ "Агро - Сула" та ТОВ "Лабсервіс" у жовтні 2014 року на суму ПДВ 5954,73 грн.

Вказана розбіжність виникла у зв'язку з тим, що згідно з додатком 5 до декларацій з ПДВ (скорочених) ТОВ "Агро - Сула" помилково включено до складу податкового кредиту за жовтень 2014 року суму ПДВ у розмірі 2032,00 грн та до податкового кредиту за грудень 2014 року (уточнюючого розрахунку) суму ПДВ у розмірі 3923,00 грн.

Враховуючи вимоги пункту пунктом 198.6 статті 198 , пункту 201.4 статті 201, пункту 201.6 статті 201 Податкового кодексу України у разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно з реєстру отриманих податкових накладних за жовтень 2014 року, грудень 2014 року податкові накладні на суму ПДВ - 5955,00 грн. відсутні.

Також, позивач не заперечує факт допущення помилки у податковій звітності, вказує, що бухгалтер підприємства не здійснив коригування в податковій звітності.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо наявності порушення позивачем пункту 198.6 статті 198, пунктів 201.4, 201.6 статті 201 Податкового кодексу України в результаті чого завищено податковий кредит на суму 5955,00 грн.

Колегія суддів зазначає , що позивач не надав первинних документів в підтвердження відображення сум в податковому обліку, не скористався можливістю надання заперечення на акт перевірки протягом 5 робочих днів з дня отримання акту разом з документами, відповідно до п.86.8. ст. 86 Податкового кодексу України, то податковим органом правомірно прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Враховуючи вищевикладене , суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не впливають на встановлення факту відсутності (ненадання позивачем) первинних документів бухгалтерського обліку при проведенні перевірки та станом на момент прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи вищевикладене доводи апеляційної скарги є безпідставними , не впливають на правомірність висновків суду, оскільки дублюють позов, подаваний суду першої інстанції, які були враховані судом при вирішення справи по суті, а відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

На підставі наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується повністю із висновком суду першої інстанції, так як обставини справи встановлені правильно, докази досліджені вірно, відповідно рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, тому судове рішення не підлягає скасуванню, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Сула" залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 20.04.2017р. по справі № 816/969/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Григоров А.М. Тацій Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 23.06.2017 р.