Справа № 826/16223/16
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

30 травня 2017 року №826/16223/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Літвінової А.В., суддів Качура І.А., Келеберди В.І., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомвідділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Мирноград Донецької області
до третя особавідділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України державне підприємство «Красноармійськвугілля»
проскасування рішення,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Дмитрові Донецької області звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача державне підприємство «Красноармійськвугілля» про скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима Івана Сергійовича про зупинення виконавчого провадження від 23.09.2016, винесену у виконавчому провадженні №50349724 за виконавчим листом №2а-4787/10/0570.

Під час судового розгляду справи неналежного відповідача - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Дмитрові Донецької області - замінено на його правонаступника - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Мирноград Донецької області.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржувана постанова про зупинення виконавчого провадження винесена відповідачем безпідставно, з огляду на те, що безпосередньо державне підприємство «Красноармійськвугілля» не включено до Переліку об'єктів державної власності, що підлягають приватизації у 2016-2017 році, а тому вказане у виконавчому провадженні підприємство, як боржник, не підпадає під дію положень Закону України «Про особливості приватизації вугледобувних підприємств».

Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заперечень проти позову не надав. При цьому, останнім надано суду копії матеріалів виконавчого провадження.

Державне підприємство «Красноармійськвугілля» у письмових поясненнях з приводу заявлених позовних вимог вказало про правомірність оскаржуваної постанови, оскільки у відповідності до вимог Закону України «Про особливості приватизації вугледобувних підприємств», включення до переліку об'єктів приватизації відокремлених підрозділів державного підприємства «Красноармійськвугілля» надає їм статусу об'єкта приватизації, на який розповсюджується положення про мораторій на застосування процедури примусової реалізації майна.

Розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані особами, які беруть участь у справі, документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Руденком В.В. за результатами розгляду заяви стягувача про примусове виконання виконавчого листа №2а-4783/10/0570, виданого 21.06.2010 Донецьким окружним адміністративним судом, про стягнення з державного підприємства «Красноармійськвугілля» на користь відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у місті Дмитрові Донецької області недоїмку зі сплати страхових внесків у розмірі 11 870 773,56 грн. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 03.03.2016 (ВП №50349724).

У межах вказаного виконавчого провадження головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадимом І.С. винесено постанову про зупинення виконавчого провадження від 23.09.2016, якою виконавче провадження №50349724 зупинено на строк до трьох років з моменту завершення приватизації вугледобувних підприємств, відповідно до Закону України «Про особливості приватизації вугледобувних підприємств».

Вважаючи вказану постанову безпідставною, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, оцінюючи їх у сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Приписами частини першої статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

При цьому, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі прийняття рішення про приватизацію вугледобувних підприємств відповідно до Закону України «Про особливості приватизації вугледобувних підприємств» протягом трьох років з моменту завершення приватизації.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, підставою для зупинення виконавчого провадження №50349724 слугували висновки відповідача про те, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державне підприємство «Красноармійськвугілля» є вугледобувним підприємством з частиною державної власності у статутному фонді 100 відсотків. До структури державного підприємства «Красноармійськвугілля» входять відокремлені підрозділи, основною діяльністю яких є добування кам'яного вугілля. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2015 №271 «Про проведення прозорої та конкурентної приватизації у 2015-2016 роках» затверджено, що складові підрозділи державного підприємства «Красноармійськвугілля», які безпосередньо займаються видобутком вугілля: відокремлений підрозділ «Шахта «Димитрова», відокремлений підрозділ «Шахта «Центральна», відокремлений підрозділ «Шахта «Стаханова», відокремлений підрозділ «Шахта «Родинська», підлягають приватизації. Законом України «Про особливості приватизації вугледобувних підприємств» визначено особливості правового, економічного та організаційного регулювання приватизації державного майна вугледобувних підприємств та особливості їх діяльності у післяприватизаційний період. Стаття 13 цього Закону містить положення щодо запобігання банкрутству вугледобувних підприємств, а саме: згідно частини першої зазначеної статті, з метою недопущення банкрутства вугледобувних підприємств і збереження сировинної бази металургійного та енергетичного комплексів з моменту прийняття рішення про приватизацію підприємства до моменту завершення приватизації встановлюються мораторій на застосування процедури примусової реалізації майна об'єктів приватизації шляхом зупинення виконавчого провадження та мораторій на порушення справ про банкрутство вугледобувних підприємств.

Так, Законом України «Про особливості приватизації вугледобувних підприємств», який набрав чинності 06.05.2012, визначено особливості правового, економічного та організаційного регулювання приватизації державного майна вугледобувних підприємств та особливості їх діяльності у післяприватизаційний період.

З метою недопущення банкрутства вугледобувних підприємств і збереження сировинної бази металургійного та енергетичного комплексів з моменту прийняття рішення про приватизацію підприємства до моменту завершення приватизації встановлюються мораторій на застосування процедури примусової реалізації майна об'єктів приватизації шляхом зупинення виконавчого провадження та мораторій на порушення справ про банкрутство вугледобувних підприємств. На строк до трьох років з моменту завершення приватизації встановлюються мораторій на застосування процедури примусової реалізації майна об'єктів приватизації шляхом зупинення виконавчого провадження та мораторій на порушення справ про банкрутство вугледобувних підприємств, які поширюються лише на борги, що утворилися на момент завершення приватизації (стаття 13 Закону України «Про особливості приватизації вугледобувних підприємств»).

Дія норм статей 2 і 13 цього Закону поширюється виключно на вугледобувні підприємства, щодо яких прийнято рішення про приватизацію після набрання чинності цим Законом, та вугледобувні підприємства, приватизовані після набрання чинності цим Законом (частина друга статті 16 Закону України «Про особливості приватизації вугледобувних підприємств»).

З аналізу наведених законодавчих положень вбачається, що для вугледобувних підприємств з моменту прийняття щодо них рішення про приватизацію та до моменту завершення приватизації, а також на строк до трьох років з моменту завершення приватизації, встановлюється мораторій на застосування процедури примусової реалізації майна об'єктів приватизації шляхом зупинення виконавчого провадження.

При цьому, у відповідності до статті 4 Закону України «Про особливості приватизації вугледобувних підприємств», до об'єктів приватизації належать: вугледобувні підприємства як єдині майнові комплекси; шахти (шахтоуправління) як єдині майнові комплекси; розрізи як єдині майнові комплекси; акції, які належать державі у статутних капіталах акціонерних товариств, утворених у процесі приватизації чи корпоратизації державних вугледобувних підприємств.

Тобто, положеннями Закону України «Про особливості приватизації вугледобувних підприємств» визначено, що мораторій на застосування процедури примусової реалізації майна об'єктів приватизації шляхом зупинення виконавчого провадження застосовується не лише у разі приватизації безпосередньо вугледобувних підприємств, а й у разі приватизації шахт таких підприємств, як єдиних майнових комплексів.

Додатком 1 до Постанови Кабінету Міністрів України «Про проведення прозорої та конкурентної приватизації у 2015 - 2017 роках» від 12.05.2015 №271 (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин) затверджено Перелік об'єктів державної власності, що підлягають приватизації у 2016 - 2017 роках, згідно з яким відокремлений підрозділ «Шахта «Димитрова», відокремлений підрозділ «Шахта «Центральна», відокремлений підрозділ «Шахта «Стаханова» державного підприємства «Красноармійськвугілля» віднесено до об'єктів державної власності, що підлягають приватизації у 2016 - 2017 роках.

Таким чином, з огляду на включення відокремлених підрозділів «Шахта «Димитрова», «Шахта «Центральна», «Шахта «Стаханова» державного підприємства «Красноармійськвугілля», як його єдиних майнових комплексів, що є структурними підрозділами останнього, до Переліку об'єктів державної власності, що підлягають приватизації, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2015 №271, тобто після набрання чинності Законом України «Про особливості приватизації вугледобувних підприємств», є свідченням законодавчої обґрунтованості мораторію на застосування процедури примусової реалізації майна об'єктів приватизації шляхом зупинення виконавчого провадження у межах спірних правовідносин.

Крім того, суд звертає увагу, що постановою Донецького окружного адміністративного суду від 01.06.2010 у справі №2а-4783/10/0570, на виконання якої видано виконавчий лист, який є об'єктом виконання у межах розглядуваного виконавчого провадження, розмір недоїмки зі сплати страхових внесків у розмірі 11 870 773,56 грн. стягнуто з державного підприємства «Красноармійськвугілля» з урахуванням страхових тарифів, встановлених для вказаного підприємства, а саме: ВП «шахта Стаханова» - 13,5%, ВП «шахта Димитрова» - 13,5%, ВП «шахта Центральна» - 13,5%, ВП «Автомобіліст» - 13,5%, ВП «Красноармійський вузол виробничо-технологічного зв'язку» - 0,59%, ВП «Санаторій-профілакторій «Синяка» - 0,63%, ВП «Дитячий оздоровчий центр «Маяк» - 0,72%, ВП «Дитячий оздоровчий центр «Горняк» - 0,72%, ДП «Красноармійськвугілля» - 13,5 %.

Таким чином, заявлений у межах виконавчого провадження №50349724 розмір недоїмки, що підлягає стягненню, розрахований виходячи з заборгованості структурних підрозділів боржника, зокрема й тих, що підлягають приватизації, без визначення розміру заборгованості у грошовому еквіваленті кожного з них, що є додатковим підтвердженням обґрунтованості мораторію на застосування процедури примусової реалізації майна об'єктів приватизації шляхом зупинення виконавчого провадження у межах спірних правовідносин.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови про зупинення виконавчого провадження діяв на підставі наявних у нього повноважень, визначених пунктом 17 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» та положеннями Закону України «Про особливості приватизації вугледобувних підприємств».

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для задоволення останніх.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Літвінова А.В.

Судді Качур І.А.

Келеберда В.І.