Справа № 826/18390/16
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

14 червня 2017 року 08:40 справа №826/18390/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Яцюти М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Крок-ТТЦ"
доГоловного управління ДФС у місті Києві
проскасування податкових повідомлень-рішень

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Крок-ТТЦ" (далі по тексту - позивач, ТОВ "Крок-ТТЦ") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративними позовом до Головного управління ДФС у місті Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві), в якому просить скасувати податкові повідомлення-рішення від 19 травня 2016 року № та №.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/18390/16, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 23 лютого 2017 року представники позивача позовні вимоги підтримали, представник відповідача проти задоволення позову заперечив; за відсутності заперечень представників сторін, на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до податкового повідомлення-рішення відповідача від 19 травня 2016 року № згідно з підпунктом 54.3.6 пункту 54.3 статті 54, пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, за порушення вимог статті 69 Митного кодексу України, Закону України "Про митний тариф України", пунктів 1, 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД Закону України "Про митний тариф України" ТОВ "Крок-ТТЦ" збільшено суму грошового зобов'язання із ввізного мита на товари, що ввозяться суб'єктами господарювання, на 154 780,53 грн., в тому числі за основним платежем - 123 824,42 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 30 956,11 грн.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення відповідача від 19 травня 2016 року № згідно з підпунктом 54.3.6 пункту 54.3 статті 54, пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, за порушення пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України ТОВ "Крок-ТТЦ" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із ввезених на територію України товарів на 30 956,11 грн., в тому числі за основним платежем - 24 764,88 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 6 191,22 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі акта від 29 квітня 2016 року №350/26-15-10-06- 05/36940600 "Про результати документальної невиїзної перевірки дотримання ТОВ "Крок-ТТЦ" законодавства України з питань державної митної справи під час декларування товарів "електронний модуль камери" за період з 01 травня 2013 року по 15 квітня 2016 року" (далі по тексту - акт перевірки).

У висновку акта перевірки, з урахування відповіді ГУ ДФС у м. Києві про результати розгляду заперечень на акт перевірки, встановлено наступні порушення: статті 69 Митного кодексу України, Закону України "Про митний тариф України", пунктів 1, 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД Закону України "Про митний тариф України" в частині правильності класифікації товару при митному оформленні, застосуванні при цьому заниженої ставки ввізного мита, що призвело до заниження податкового зобов'язання по сплаті ввізного мита на суму 126 122,12 грн.; пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкового зобов'язання по сплаті податку на додану вартість на суму 25 224,42 грн.

Вказані в акті перевірки порушення мотивовані тим, що ТОВ "Крок-ТТЦ" за період з 01 травня 2013 року по 12 червня 2015 року неправомірно здійснювало митне оформлення товарів "електронний модуль камери" за кодом УКТ ЗЕД 8529 90 20 00 із застосуванням заниженої ставки ввізного мита, оскільки зазначений модуль камери для мобільного телефону, планшету, ПК за своїми характеристиками відповідає коду 8525 80 19 00 класифікації товару за УКТ ЗЕД, що передбачає ставку ввізного мита у розмірі 10% з митної вартості.

Позивач вважає протиправними податкові повідомлення-рішення, оскільки відповідність за визначальними характеристиками електронного модуля камери коду 8529 90 20 00 класифікації товару за УКТ ЗЕД встановлена постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 жовтня 2015 року у справі №826/13458/15, яка набрала законної сили згідно із ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2015 року, тобто є обов'язковою до виконання, а тому, ТОВ "Крок-ТТЦ" правомірно здійснено митне оформлення такого товару за кодом УКТ ЗЕД 8529 90 20 00.

Відповідач у письмовому запереченні проти позову повністю підтримав висновки акта перевірки.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Згідно з частиною першою статті 257 Митного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Частиною восьмою статті 257 Митного кодексу України встановлено, що митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості, у тому числі у вигляді кодів, зокрема, коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до положень 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку.

У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до положень частини третьої статті 345 Митного кодексу України органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо: 1) правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів; 2) обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування; 3) правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення; 4) відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі; 5) законності переміщення товарів через митний кордон України, у тому числі ввезення товарів на територію вільної митної зони або їх вивезення з цієї території.

Частинами першою та другоюстатті 345 Митного кодексу України визначено, що документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться органами доходів і зборів з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України.

Як вказано вище, підставою для винесення оскаржуваних рішень та донарахування грошових зобов'язань стали висновки відповідача про неправомірність здійснення ТОВ "Крок-ТТЦ" у період з 01 травня 2013 року по 12 червня 2015 року митного оформлення товарів "електронний модуль камери" за кодом УКТ ЗЕД 8529 90 20 00, так як останній, на думку відповідача, повинен класифікуватися за кодом УКТ ЗЕД 8525 80 19 00.

Разом з тим, під час розгляду даної справи встановлено, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 жовтня 2015 року у справі №826/13458/15 за позовом ТОВ "Крок-ТТЦ" до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару, зобов'язання вчинити дії, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2015 року, визнано протиправним та скасовано рішення Київської міської митниці ДФС про визначення коду товару від 12 червня 2015 року №KT-169-2015, а також зобов'язано Київську міську митницю ДФС визнати правомірність коду, за яким ТОВ "Крок-ТТЦ" задекларувало товар (код товару ).

Зокрема, у вказаній постанові судом встановлено, що електронний модуль камери мобільного телефону згідно митної декларації №100290003/2015/342657 за кодом УКТ ЗЕД віднесений позивачем до 8529 90 20 00 ("частини апаратури товарних підкатегорій 8525 60 00 00, 8525 80 30 00, 8528 41 00 00, 8528 51 00 00 і 8528 61 00 00". При цьому до товарних підкатегорії 8525 60 00 00 відноситься апаратура передавальна, до складу якої входить приймальна апаратура, 8525 80 30 00 - цифрові камери, 8528 41 00 00 - монітори з електронно-променевою трубкою, які використовуються виключно або переважно в машинах для автоматичного оброблення інформації товарної позиції 8471, 8528 51 00 00 - інші монітори, які використовуються виключно або переважно в машинах для автоматичного оброблення інформації товарної позиції 8471, 8528 61 00 00 - проектори, які використовуються виключно або переважно в машинах для автоматичного оброблення інформації товарної позиції 8471).

Суд не погодився із рішенням Київської міської митниці ДФС про визначення коду товару від 12 червня 2015 року №KT-169-2015, згідно якого електронний модуль камери мобільного телефону за кодом УКТ ЗЕД віднесено до 8525 80 19 00 (товарна підкатегорія "інші" товарної категорії "телевізійні камери"), оскільки по своїй суті електронний модуль камери для мобільного телефону класифікується митним органом як телевізійна камера та завершений виріб, що не відповідає дійсності.

В обґрунтування наведеного суд зазначив, що електронний модуль камери мобільного телефону (що складається з електронного затвора, електронного об'єктива, матриці, шлейфу приєднання з роз'ємом до процесору, елементів кріплення) не має основних характеристик завершеного виробу та ознаки телевізійної камери, оскільки не є кінцевим виробом для використання; конструкція модуля камери не уніфікована, не призначена для автономного використання, не має корпусу, придатного для користування модулем камери; не має споживчих елементів керування, відображення та передачі інформації; інтерфейс під'єднання не є уніфікованим споживчим/промисловим; конкретні модулі камери розроблені виробником виключно для встановлення у відповідні моделі готових виробів телефонів та смартфонів, включаючи: окремий типорозмір модуля камери для встановлення у відповідну конструкцію кожної моделі готового виробу; виконується на системній платі готового виробу, до якої під'єднаний модуль камери; при цьому модуль камери є складовим вузлом для установки та під'єднання до системної плати тільки в процесах виробництва та сервісного обслуговування готових виробів телефонів та смартфонів та не передбачає будь-яку споживчу модифікацію готових виробів.

Як встановлює стаття 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Положеннями частин другої та третьої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що постанови суду в адміністративних справах, які набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно з частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Частиною другою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

При цьому суд зазначає, що одним із основних елементів права є принцип правової визначеності, який, серед іншого, передбачає, що в будь-якому спорі рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів, чим і керується суд у даній справі.

Враховуючи встановлені постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 жовтня 2015 року у справі №826/13458/15, яка набрала законної сили, обставини відповідності за визначальними характеристиками електронного модуля камери мобільного телефону коду 8529 90 20 00 класифікації товару за УКТ ЗЕД та відсутності підстав для його віднесення за УКТ ЗЕД до коду 8525 80 19 00, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача про допущені позивачем порушення при митному оформленні товарів "електронний модуль камери", а саме в частині правильності класифікації товару, та заниження позивачем відповідних грошових зобов'язань у зв'язку із цим. При цьому суд враховує, що відповідач не заперечує та не спростовує обставини ідентичності товарів, які аналізувалися у постанові суду у справі №826/13458/15, товарам, стосовно правомірності митного оформлення яких проводилась перевірка у межах спірних правовідносин.

Таким чином, на переконання суду, ТОВ "Крок-ТТЦ" правомірно здійснювало митне оформлення товарів "електронний модуль камери" за кодом УКТ ЗЕД 8529 90 20 00, тому визначення грошового додаткового зобов'язання із ввізного мита та податку на додану вартість є протиправними, а податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 19 травня 2016 року № та № підлягають скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваних податкових повідомлень-рішень з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ "Крок-ТТЦ" підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок-ТТЦ" задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у місті Києві від 19 травня 2016 року № та №.

3. Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок-ТТЦ" понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у місті Києві.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко