Справа № 677/549/17
Суддя: БОГОЛЮБОВА Л. М.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/549/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.05.2017 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області в складі : головуючої - судді Боголюбової Л.М., секретар Кондратюк О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Красилові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Старокостянтинівського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

в обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що

протоколом №9209 від 25.07.2012 року управлінням Пенсійного фонду України в Красилівському районі їй призначена пенсія по 2 - ї групі інвалідності згідно Закону України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з 11.07.2012 року.

Наказом №21-01 від 29 березня 2017 року вона звільнена з посади начальника відділу платежів до пенсійної системи та контрольно - перевірочної роботи УПФ в Красилівському районі у зв»зку із реорганізацією управління.

31 березня 2017 року вона письмово звернулась до відповідача з заявою про переведення

її з пенсії по інвалідності 2-ї групи призначеної відповідно до Закону України «Про

загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» на пенсію по інвалідності державного службовця у відповідності до ст. 37 Закону України « Про державну службу» в редакції від 16.12.1993 року № 3723-XII.

Відповідач листом № 2/04 від 12 квітня 2017 року їй відмовив в призначенні пенсії державного службовця мотивуючи тим , що з 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України « Про державну службу « №899-УІІІ у відповідності до п.п. 10,12 Прикінцевих

положень пенсія державного службовця у відповідності до ст. 37 ЗаконуУкраїни«Про

державну службу « призначається при досягненні 60 річного віку.

Вважає таку відмову безпідставною та просить визнати протиправними відмову Старокостянтинівського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області в призначені їй пенсію по інвалідності відповідно до ч. 7 ст. 37 Закону України « Про державну службу « (3723-XII).

Зобов»язати Старокостянтинівське об»єднане управління Пенсійного фонду України

Хмельницької області призначити та виплачувати для неї пенсію державного службовця по інвалідності відповідно до ч. 7-12 ст. 37 Закону України « Продержавну службу « ( 3723-ХІІ) в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати з якої сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування з 31 березня 2017року з

урахуванням виплачених сум.

В судове засідання позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному об»ємі.

Представник відповідача в судове засідання подав заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги не визнала, надавши письмові заперечення.

Дослідивши матеріали справи, суд находить позов підлягаючим частковому задоволенню на підставі слідуючого.

Як встановлено в судовому засіданні протоколом №9209 від 25.07.2012 року управлінням Пенсійного фонду України в Красилівському районі позивачці призначено пенсію по інвалідності згідно з ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» у зв»язку з наявністю в неї 2-ї групи інвалідності.

Наказом №21-01 від 29 березня 2017 року позивачка звільнена з посади начальника відділу платежів до пенсійної системи та контрольно - перевірочної роботи УПФ в Красилівському районі у зв»зку із реорганізацією управління.

Звергнувшись до відповідача 31.03.2017року із заявою про переведення її з пенії по інвалідності 2 групи призначеної відповідно до ЗУ « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» на пенсію по інвалідності державного службовця у відповідності до ст. 37 ЗУ «Про державну службу» в редакції 1993 року вона отримала відмову.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Згідно ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як передбачено ч. 7-12 ст. 37 Закону України « Про державну службу « пенсія по інвалідності у розмірах , передбачених частиною першою цієї статті , призначається за наявності страхового стажу , встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування « (1058-15) , особам, визнаним інвалідами 1 та II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які

мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах , віднесених до категорій

посад державних службовців , якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої

пенсії вони працювали на зазначених посадах . Пенсія по інвалідності відповідно до цього

Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної

служби «. Таким чином згідно ч. 1 ст. 37 Закону України « Про державну службу» я маю право на призначення пенсії державного службовця по інвалідності 2-ї групи в розмірі 60 відсотків

суми заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов язкове державне соціальне страхування.

Загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям встановлені Законом України «Про державну службу».

Так, пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно ч.І ст.37 Закону України «Про державну службу» на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям 'призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частинами 9-12 статті 37 Закону України «Про державну службу» визначено, що пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби. Якщо зазначені особи повертаються на державну службу, виплата пенсії по інвалідності припиняється на період до звільнення з роботи або досягнення ними граничного віку перебування на державній службі.

У разі зміни групи інвалідності або відновлення працездатності виплата пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до цього Закону, здійснюється у порядку, визначеному статтею 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»

Так, пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Статтею 64 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом»якшують або скасовують відповідальність особи, що зазначено у рішенні Конституційного Суду України №1-7/99 за Конституційним зверненням НБУ щодо офіційного тлумачення положень ч.1 ст.58 Конституції України.

На момент набрання чинності ЗУ « Про державну службу» у новій редакції позивачка перебувала на посаді державного службовця, має стаж державної служби 18 років і 4 місяці.

Таким чином відмова у переведенні позивачки з пенсії по інвалідності 2 групи призначеної відповідно до ЗУ « Про загальнобов»язкове державне пенсійне стархування» на пенсію по інвалідності державного службовця у відповідності до ст. 37 ЗУ « Про дердавну службу» в релакції 16.12.1993 року № 3723-Х11 є безпідставним.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Проте вимоги позивачки про зобов»язання надати їй довідку про розмір заробітної плати не підлягають задоволенню, оскільки не надано доказів того, що ОСОБА_1 відмовлено у видічі довідки про її заробітну плату.

Керуючись ст.ст. 9,11,70,71, 158- 163 КАС України, ЗУ «Про державну службу», ЗУ «Про пенсійне забезпечення», ЗУ « Про загальнобов»язкове державне пенсійне стархування», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Зобов»язати Старокостянтинівське об»єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію державного службовця по інвалідності відповідно до ч.7-12 ст. 37 ЗУ « Про державну службу» в розмрі 60% суми заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загально обов»язкове державне соціальне страхування, починаючи з 31 березня 2017 року, з урахуванням виплачених сум.

Постанова може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького адміністративного апеляційного суду протягом 10 днів з дні отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_2