Справа № 548/752/17
Суддя: Миркушіна Н. С.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/548/41/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.06.2017 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Миркушіної Н.С.,

при секретарі Листопад В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_2, третя особа - ГУНП в Полтавській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 215855 від 20.05.2017 року,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_2, третя особа - ГУНП в Полтавській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 215855 від 20.05.2017 року, в обгрунтування якого вказав, що 20 травня 2017 року інспектором сектору реагування патрульної полції № 1 Лубенського ВП ГУ НП в Полтавській області майором поліції ОСОБА_2 було винесено постанову серії АР №215855 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови: 20.05.2017 року 10 год. 40 хв. позивач керуючи транспортним засобом «Опель Комбо» номерний знак НОМЕР_1 в м. Лубни, Полтаської області по вул. Фабричній, керував автомбілем без поліса обовязкового страхування цивільно правової відповідальності наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 ПДР України

В судове засідання позивач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 не з"явилися, хоча вчасно та належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, але представник позивача ОСОБА_4 подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити.

В судове засідання відповідач інспектор сектору реагування патрульної поліції №1 Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області майор поліції ОСОБА_2 не з"явився, хоча вчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, але відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність . Позовні вимоги не визнав та прохав у їх задоволенні відмовити, оскільки в постанові чітко зазначено, що ОСОБА_1 20.05.2017 року близько 10 год. 40 хвилин керував автомобілем Опель Комбо, д.н.з. НОМЕР_1 без поліса обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 ПДР України. Факт відсутності станом на 20.05.2017 року поліса "автоцивілки" у ОСОБА_1 не спростовується у його позові. Відповідач вважає, що діяв в рамках закону, а тому підстав для визнання дій протиправними та скасування постанови у справі не має.

В судове засідання представник третьої особи - ГУНП в Полтавській області не з"явився, але подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши позиції сторін, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 належить задовольнити частково на підставі слідуючого.

Судом встановлено,що позивач зазначає, що інкриміноване йому порушення правил дорожнього руху не конкретизоване (в постанові відсутні посилання на порушення конкретних підпункту ПДР України), оскільки п.2.1 ПДР має відповідні підпункти: а),б),в),г),ґ), і лише п.п.2.1ґ ПДР України, визначає, що Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).Підпункт "ґ" пункту 2.1 в редакції Постанови КМ № 16 від 06.01.2005\

Окрім того зазначене порушення ПДР позивач зазначає, що не вчиняв, а інспектор при винесенні осаржуваної постанови в порушенні вимог ст.251 КУпАП, не зазначив жодного доказу, який би підтверджували той факт, що позивач не мав при собі полісу обовязкового страхування цивільно правової відповідальності наземних транспортних засобів, а тому позивач вважає, що дана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки: суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки на всій території України регулюються: ЗУ «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 р.; Постанови КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 р.; Правила дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі - «ПДР») зі змінами та доповненнями.

Пунктом 2.4. ПДР визначено: «На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; (підпункт "а" пункту 2.4 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.09.2011 р. N 1029).

Частиною 1 статті 126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

В абзаці другому частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» зазначено, що водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках передбачених законодавством - страховий поліс ( сертифікат) про укладення договору обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Отже, в силу ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, у випадках, передбачених законодавством, пред'явити страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п.21.2 ст.21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушення правил дорожнього руху та оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод . При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу. (п. 21.3 ст. 21 Закону).

В силу наведеної норми поліс повинен бути у водія лише у випадку використання транспортного засобу в дорожньому русі та підлягає пред'явленню на вимогу уповноважених осіб. Проте випадки, коли пред"являється поліс, у законі визначені лише два: при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та при оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

За таких обставин, враховуючи приписи ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух» п.21.2, п.21.3 ст.21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» які мають вищу юридичну силу по відношенню до ПДР, водій повинен пред'явити поліс лише щодо порушень правил дорожнього руху чи оформленні матеріалів ДТП, оскільки інших випадків законодавство не передбачає.

Одже, Відповідач відносно позивача не складав жодного протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та не здійснював оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод, а тому його вимога щодо перевірки наявності у позивача полісу страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який позивач повинен мати при собі, сама по собі була протиправною.

А тому винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП є протиправним.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ст.71 КАС України - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.19 КАС України - адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-Позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача.

Ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Крім цього, ч.3 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги, а відповідно до ч. 4 коментованого кодексу, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідач та представник третьої особи не надав доказів правомірності винесеної інспектором сектору реагування патрульної поліції №1 Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області майором поліції ОСОБА_2 постанови, а саме того, що позивач порушив п.2.1.в ПДР України.

Ураховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки відповідач не довів в установленому порядку правомірність винесеної постанови про накладення на позивача стягнення у виді штрафу.

У відповідності до вимоги ст. 289 КУпАП України «Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови».

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, вони ґрунтуються на законі і підлягають частковому задоволенню .

Відповідно до ст. 94 КАС України судовий збір у справі слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 2, 158-163 Кодексу Адміністративного судочинства України, ст. ст. 126, 251, 258, 268 КУпАП, суд -

П ОС Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_2, третя особа - ГУНП в Полтавській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 215855 від 20.05.2017 року,- задовольнити частково.

Постанову серії БР № 974214 від 20.05.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП змінити. Скасувати накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, обмежившись усним зауваженням.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Судовий збір у справі віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Хорольський районний Полтавської області суд протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Головуючий: Н.С. Миркушіна