Справа № 820/2454/17
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2017 р. № 820/2454/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мороко А.С.,

суддів - Волошина Д.А., Панова М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та скасування повідомлення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 з приводу відмови у прийнятті до виконання виконавчого листу по адміністративній справі № 820/5932/16, який видано 06.02.2017 Харківським окружним адміністративним судом;

- скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа - виконавчого листа по адміністративній справі № 820/5932/16, який видано 06.02.2017 Харківським окружним адміністративним судом, стягувачу без прийняття до виконання № 53498205 від 28.02.2017, яке винесено головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в порушення Закону України "Про виконавче провадження" відповідач прийняв незаконне рішення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Представник позивача 27.06.2017 подав до суду через канцелярію клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача - відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в судове засідання не прибув, через канцелярію суду подав клопотання, в якому просить суд перенести розгляд справи на інший час, оскільки до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області не надійшли матеріали виконавчого провадження, у зв'язку з чим відсутня можливість надати до суду матеріали виконавчого провадження та висловити правову позицію щодо заявленого збору.

Вирішуючи дане клопотання, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини п'ятої статті 181 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Відповідач належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, жодних поважних причин неприбуття в судові засідання представником відповідача до суду не надано.

Суд зазначає, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Таким чином, враховуючи викладене, та зважаючи на стислий строк для розгляду справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, вважає необхідним відмовити в його задоволенні та з метою недопущення умисного затягування розгляду справи, вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача - відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Відповідач - головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін у письмовому провадженні, оскільки відсутні перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні, визначені цією статтею, і прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, та відсутні потреби заслухати свідка чи експерта. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно до вимог статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2017 по справі № 820/5932/16 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, Державної фіскальної служби України, треті особи - Міжрегіональне управління Національного агентства України з питань державної служби у Харківській та Сумській областях, Національне агентство України з питань державної служби, визнання протиправними дій та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу було задоволено в повному обсязі.

Скасовано п. 1.1. наказу Державної фіскальної служби України від 26.02.2016 року № 187 "Про результати перевірки територіальних органів ДФС у Харківській області" в частині оголошення догани заступнику начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області ОСОБА_1.

Скасовано наказ Державної фіскальної служби України від 28.09.2016 року № 136-ДС "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності".

Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного Управління Державної фіскальної служби у Харківській області з 28 вересня 2016 року.

Стягнуто з Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 28 вересня 2016 року і по день поновлення.

Постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного Управління Державної фіскальної служби у Харківській області з 28 вересня 2016 року та стягнення з Головного Управління Державної фіскальної служби у Харківській області на користь ОСОБА_1 суми середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місяць звернуто до негайного виконання.

06.02.2017 Харківським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по даній справі про поновлення позивача на посаді.

28.04.2017 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, у зв'язку з не зазначенням у виконавчому листі прізвища, ім'я та по батькові посадової особи, яка його видала.

Після отримання вказаного повідомлення державного виконавця позивач звернувся до суду з заявою, в якій просив внести виправлення до виконавчого листа про поновлення на посаді по справі Харківського окружного адміністративного суду №820/5932/16 за позовом ОСОБА_1, вказавши замість ініціалів судді та виконавця - імена та по батькові повністю.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2017 по адміністративній справі № 820/5932/16 заяву представника позивача ОСОБА_1 про виправлення описки у виконавчому листі - залишено без задоволення з підстав відсутності у виконавчому листі помилок. Зазначена ухвала суду набрала законної сили 14.06.2017.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Вимоги до оформлення виконавчих документів встановлені Законом України "Про виконавче провадження", відповідно до частини першої статті 4 якого у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк предявлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв'язку та адреси електронної пошти.

Відповідно до частини третьої вказаної норми виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов'язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов'язаний мати таку печатку.

Відповідно до пункту 6.2.1 Інструкції з діловодства в адміністративних судах, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України 17.12.2013 № 174, для виконання судового рішення в адміністративній справі, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, особі, на користь якої воно ухвалено, за її письмовою заявою видається один виконавчий лист (додаток 15).

Суд зазначає, що додаток № 15 до вказаної Інструкції є затвердженим зразком для всіх виконавчих листів, що видаються адміністративними судами.

Аналіз вказаної норми Закону свідчить про те, що виконавчі листи як виконавчі документи видаються судами як органами, а не суддями як посадовими особами. Суддя як уповноважена посадова особа лише посвідчує факт видачі виконавчого листа шляхом його підписання.

Так, з наявної в матеріалах справи копії виконавчого листа по даній справі, суд встановив, що виконавчий лист виданий у відповідності до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з діловодства в адміністративних судах, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України 17.12.2013 № 174, заповнений чітко і грамотно та містить усю необхідну інформацію, що також підтверджено ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2017 по адміністративній справі № 820/5932/16, яка набрала законної сили 14.06.2017.

Згідно статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; 3) виконавчих написів нотаріусів; 4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; 6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; 8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; 9) рішень (постанов) суб'єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Статтею 26 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Частинами першою та другою статті 65 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону.

Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, враховуючи, що у виданому 06.02.2017 Харківським окружним адміністративним судом виконавчому листі по даній справі зазначено повне найменування органу, який його видав - Харківський окружний адміністративний суд, а також передбачені частиною третьою статті 4 Закону "Про виконавче провадження" прізвища та ініціали посадових осіб, які його підписали, та судовим рішенням підтверджено відсутність у ньому помилок, суд приходить до висновку, що державний виконавець незаконно повернув виконавчий документ - виконавчий лист по адміністративній справі № 820/5932/16, який видано 06.02.2017 Харківським окружним адміністративним судом, стягувачу без прийняття до виконання.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 17, 50, 160-163, 167, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та скасування повідомлення - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 щодо відмови у прийнятті до виконання виконавчого листа по адміністративній справі № 820/5932/16, який видано 06.02.2017 Харківським окружним адміністративним судом.

Скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа - виконавчого листа по адміністративній справі № 820/5932/16, який видано 06.02.2017 Харківським окружним адміністративним судом, стягувачу без прийняття до виконання № 53498205 від 28.02.2017, яке винесено головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2.

Присудити на користь ОСОБА_1 (61082, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, буд. 13, ) судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн 00 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя А.С. Мороко

Судді Д.А. Волошин

ОСОБА_3