Справа № 813/4324/16
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2017 року справа № 813/4324/16

11 год 11 хв зал судових засідань №6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Жовковська Ю.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

в с т а н о в и в :

фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №23531-1301 від 05.08.2016.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником земельної ділянки, наданої для обслуговування тепличного комплексу. Відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення №23531-1301 від 05.08.2016, яким визначив податкове зобов'язання з земельного податку за 2016 рік в розмірі 40339,88грн. На думку позивача, відповідач всупереч вимогам Податкового кодексу України для обрахунку суми земельного податку використав неофіційні відомості про земельну ділянку, а саме: відомості про її цільове призначення, нормативну грошову оцінку. Також вважає, що відповідач дійшов до неправомірного висновку про наявність в позивача обов'язку щодо сплати земельного податку, оскільки останній перебуває на спрощеній системі оподаткування та використовує належну йому на праві власності земельну ділянку у підприємницькій діяльності. Тому, відповідно до п.п. 297.1.4 п. 297.1 ст. 297 Податкового кодексу України позивач звільнений від сплати земельного податку.

Відповідач подав до суду заперечення на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Заперечення обґрунтовані тим, що згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки її основне цільове призначення - земельна ділянка для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних земель та споруд переробної машинобудівної та іншої промисловості, обслуговування мотельного комплексу. Позивач, використовуючи земельну ділянку, має встановлений законом обов'язок щодо земельного податку в порядку, визначеному законодавством. Тому позивачу, відповідно до п.286.5 ст.286 Податкового кодексу України нараховане податкове зобов'язання по земельному податку в сумі 40339,88грн. Оскаржене податкове повідомлення-рішення про сплату податку надіслано платнику з повідомленням про вручення.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Просив суд позов задовольнити повністю.

Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце його проведення. Клопотань про розгляд справи без участі представника відповідача до суду не надходило. В судових засіданнях, в яких брав участь представник відповідача, проти позову заперечив з підстав, викладених в запереченнях на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позов необхідно задовольнити повністю, виходячи з наступних підстав.

Суд встановив, що фізична особа - підприємець ОСОБА_2 є платником єдиного податку - 3 групи, що підтверджується витягом з реєстру платників податків.

05.08.16 Галицькою ОДПІ (Пустомитівського відділення) ГУ ДФС у Львівській області на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст. 54 та п.286.5 ст.286 ПК України прийнято податкове повідомлення-рішення №23531-1301, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем земельний податок з фізичних осіб на суму 40339,88грн.

Позивач звернувся до Галицької ОДПІ (Пустомитівського відділення) ГУ ДФС у Львівській області із листом від 28.09.2016 щодо роз'яснення про нарахування земельного податку з фізичних осіб .

Пустомитівське відділення Галицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області листом від 27.10.2016 №4/65 надало позивачу відповідь « Щодо нарахування земельного податку з фізичних осіб».

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням №23531-1301 від 05.08.2016, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Порядок справляння плати за землю регулюється Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Згідно з ст.16 ПК України платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених вказаним Кодексом.

Відповідно до ст.41 ПК України контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, є органи державної податкової служби.

Згідно з пп.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України податкове зобов'язання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством.

Згідно з п.п. 14.1.147 п.14.1 ст. 14 ПК України плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Підпункт 14.1.72 ст. п.14.1 14 ПК України визначає, що земельний податок - це обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Підпункт 14.1.73. п.14.1 ст. 14 ПК України визначає, що землекористувач - це юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Згідно з ч.1 ст.320 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.325 ЦК України суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи.

Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.

Відповідно до п. «а» ст. 80 Земельного кодексу України суб'єктами права власності на землю є громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності.

Статус фізичної особи - підприємця є юридичний статус, який засвідчує право особи на заняття підприємницькою діяльністю, а саме: самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

При цьому, правовий статус фізичної особи - підприємця не впливає на правовий режим майна, що перебуває у його власності.

Згідно з ст. 269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

У статті 270 ПК України зазначено, що об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, а також земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Згідно з п. 286.1 статті 286 ПК України підставою для врахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою (абз.1 п.287.1 ст.287 ПК України).

Підпунктом 297.1.4 п. 297.1 ст. 297 ПК України встановлено, що платники єдиного податку звільняються від обов'язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з земельного податку, крім земельного податку за земельні ділянки, що не використовуються ними для провадження господарської діяльності.

Таким чином, умовою звільнення платника єдиного податку від сплати земельного податку є використання земельної ділянки для провадження ним господарської діяльності.

Підпунктом 14.1.36. пункту 14.1. статті 14 ПК України визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Частинами першою та другою статті 3 Господарського кодексу України передбачено, що під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 55 та статті 128 Господарського кодексу України громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці є суб'єктами господарювання.

Підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (стаття 43 Господарського кодексу України).

Суд встановив, що позивач зареєстрований фізичною особою-підприємцем та має статус платника єдиного податку 3-ої групи, що підтверджується витягом з реєстру платників єдиного податку (копія додається).

Згідно з переліком видів господарської діяльності по КВЕД ДК 009.2010 (КВЕД 2005) позивач здійснює господарську діяльність наступних видів:

- 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна;

- 68.32 управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту;

- 52.21 допоміжне обслуговування наземного транспорту;

- 82.21 загальне прибирання будинків;

- 46.69 оптова торгівля іншими машинами та устаткуванням;

- 81.29 інші види діяльності з прибирання;

- 77.39 надання в оренду інших машин, устаткування та товарів;

- 46.74 оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткуванням і приладдям до нього;

- 01.30 - відтворення рослин, що включає в себе:

- вирощування рослин для висаджування;

-вирощування рослин рослин для декоративних цілей, у т. ч. деревини для пересаджування;

-вирощування рослин для одержування цибулин, бульб і коренеплодів, паростків, пагонів, грибниць;

- діяльність розсадників дерев;

- 81.30 - надання ландшафтних послуг, що включають в себе, в тому числі рослинність для:

- будівель, спортивних майданчиків, рослинність для захисту від шуму, вітру, ерозії, видимості та яскравості

- 46.19 діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту;

- 81.10 комплексне обслуговування об'єктів;

- 77.11 надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів;

- 81.22 інша діяльність із прибирання будинків і промислових об'єктів.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-014 від 19.06.2014 позивач є власником земельної ділянки площею 1,1979га, цільове призначення - обслуговування тепличного комплексу, форма власності приватна, розташованої на території с.Оброшино, Пустомитівського району, Львівської області.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ЕЕА№197536, виданого на підставі договору купівлі-продажу, будівлі серія та номер 795 від 06.06.2014 та зареєстрованого 06.06.2014 за № 22705604 приватним нотаріусом Моісеєвою О.Я. Пустомитівського районного нотаріального округу, позивач є власником земельної ділянки для обслуговування тепличного комплексу загальною площею 1,1979га, яка розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Оброшино. Цільовим призначенням вказаної земельної ділянки є розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної машинобудівної та іншої промисловості, обслуговування тепличного комплексу.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ЕЕА№197533, виданого на підставі договору купівлі-продажу, будівлі серія та номер 790 від 06.06.2014 та зареєстрованого 06.06.2014 за № 22702422 приватним нотаріусом Моісеєвою О.Я. Пустомитівського районного нотаріального округу, позивач є власником будівлі, приміщення тепличного комплексу загальною площею 1457,9кв.м , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

На земельній ділянці розташовані приміщення тепличного комплексу загальною площею 1457,9 м. кв., до яких відносяться такі господарські будівлі та споруди: Б-1-будівля, котельня, А-3-1-будівля, добудова, А-4-1 -будівля, добудова, що використовуються позивачем для ведення господарської діяльності.

Для підтвердження ведення господарської діяльності позивач надав договір № 13/11-15пп від 13.11.2015 про надання посередницьких послуг у торгівлі товарами (КВЕД 46.19), накладні на отримання ТМЦ, накладні на передачу на відповідальне зберігання на склад АДРЕСА_1, накладні на отримання з відповідального зберігання, накладні на відпуск кінцевим споживачам, актами виконаних робіт; Договір оренди транспортного засобу (автомобіля) від 06.05.2015 (КВЕД 77.11), укладеного між ФОП ОСОБА_2 та ТзОВ «Енерго-лізинг плюс», згідно з п.3.3. якого місце зберігання та стоянки транспортного засобу в позаробочий час, вихідні та святкові дні - критий склад АДРЕСА_1., акти надання орендних послуг, банківське доручення про оплату; Договір купівлі-продажу паливних гранул з деревини № 01/12-16гр від 01.12.2016 (КВЕД46.19), видаткову накладну на отримання 13.12.2016 6,0т. паливних гранул від постачальника ОСОБА_4 (адреса постачальника с. Муроване, Пустомитівського району), видаткову накладну від 02.03.2017 на отримання 6,0 тон паливних гранул із складу продавця: АДРЕСА_1 (п.2.1, договору).

Крім того, позивач використовує в своїй господарській діяльності земельну ділянку під відтворення рослин (КВЕД 01.30) для подальшого використання , в тому числі, - для здійснення діяльності з надання ландшафтних послуг (КВЕД 81.30) в майбутньому.

Позивач також надав докази понесення ним витрат на утримання зазначеного майна, а саме: договір охорони об'єкта охоронною фірмою «Ефорт-Гарант-21» з підтвердженням оплати за послуги з охорони та оплати за спожиту електроенергію впродовж 2016 року відповідно до договору з Пустомитівським РЕМ.

Вказані докази, на думку суду, доводять, що земельна ділянка, яка належить позивачу на праві власності, використовується ним для провадження господарської діяльності.

Таким чином, із урахуванням встановлених обставин у справі та доказів, якими вони обґрунтовуються, суд вважає, що висновки відповідача, не підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому, позивач не порушив вимоги податкового законодавства в межах спору.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що оскаржене податкове повідомлення-рішення є протиправним, і тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов до висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

У відповідності до вимог ст. 94 КАС України з Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 551,21грн.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області №23531-1301 від 05.08.2016.

Стягнути з Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 21коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Г. Гулик