Справа № 804/7062/16
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2017 р. Справа № 804/7062/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Банка «Експобанк ЧЗ, а.с.» до відповідача 1 Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень виконавчого комітету Вільногірської міської ради ОСОБА_3, відповідача 2 Державного реєстратора Реєстраційної служби Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_4, третя особа, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вільногірське скло» про визнання протиправними та скасування рішень та записів, зобов'язання вчинити дії,-
Банк «Експобанк ЧЗ, а.с.» звернувся до суду з позовом до відповідача 1 Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень виконавчого комітету Вільногірської міської ради ОСОБА_3, відповідача 2 Державного реєстратора Реєстраційної служби Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_4, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вільногірське скло» про визнання протиправними та скасування рішень та записів, зобов'язання вчинити дії.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачі не мали права здійснювати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за заявами третьої особи та переносити записи про іпотеку та обтяження предмету іпотеки, оскільки в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна була чинна і ніким не скасована заборона щодо предмету іпотеки, що свідчить про порушення реєстраторами приписів законодавства.
Сторони у судове засідання не прибули, представники позивача, відповідача 1 та третьої особи надали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі в порядку письмового провадження, у звязку з чим суд, керуючись частинами 4 та 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив проводити розгляд справи в письмовому провадженні.
Розглянувши наявні документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
03 січня 2012 року між Банком «ЛББВ Банк ЧЗ, а.с.» та товариством з обмеженою відповідальністю «Вільногірське скло» укладено кредитний договір № 63/11, відповідно до умов якого розмір кредиту, що надавався банком, не міг перевищувати 21 250 000 доларів США (далі - Кредитний договір).
В подальшому у вересні 2014 року була здійснена зміна акціонера чеської дочірньої компанії «ЛББВ Банк ЧЗ а.с.» на «Експобанк ЛЛС». Також додатково була здійснена зміна найменування юридичної особи з «ЛББВ Банк ЧЗ а.с.» на «Експобанк ЧЗ, а.с.», що підтверджується витягом із свідоцтва про реєстрацію позивача в державному реєстрі. Отже, Банк «Експобанк ЧЗ, а.с.» є правонаступником Банку «ЛББВ Банк ЧЗ а.с.».
Згідно реєстраційного свідоцтва № 28 від 16.03.2012 року Кредитний договір №63/11 від 03.01.2012 року було зареєстровано у Національному Банку України.
На забезпечення виконання зобов'язань товариства з обмеженою відповідальністю «Вільногірське скло» з повернення кредитних коштів між позивачем та третьою особою укладено договір іпотеки від 21.03.2012 року, що посвідчений державним нотаріусом Вільногірської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за № 490.
21 березня 2012 року державним нотаріусом Вільногірської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 зареєстровано в реєстрі заборону на відчуження нерухомого майна за договором за № 491.
В подальшому у договір іпотеки були внесені зміни щодо строку виконання зобовязання, що було оформлено сторонами у договорі про внесення змін до договору іпотеки, який зареєстровано у реєстрі під № 2570 від 27.12.2012 року.
Відповідно до витягу про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек № 35340658 від 21.03.2012 року до Державного реєстру іпотек внесено реєстраційний запис, параметрами якого є договір іпотеки, Р №490 від 21.03.2012 року на нерухоме майно нежитлова будівля Б-2 (будівля скляного корпусу №2), Дніпропетровська обл., м.Вільногірськ, вулиця Промислова, будинок 31.
За інформацією з витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 35340288 від 21.03.2012 року до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна внесено реєстраційний запис, параметрами якого є заборона на нерухоме майно нежитлова будівля Б-2 (будівля скляного корпусу №2) загальною площею 24 581,1 кв.м, Дніпропетровська обл., м.Вільногірськ, вулиця Промислова, будинок 31.
Таким чином, іпотека була зареєстрована в державному реєстрі іпотек 21.03.2012 року під індексним номером 12302393, а обтяження та заборона відчуження в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна під реєстраційним номером 12301719.
Відповідно до пункту 2.1. статті 2 договору іпотеки від 21.03.2012 року як забезпечення оплати та своєчасного виконання зобов'язань за Кредитним договором товариство з обмеженою відповідальністю «Вільногірське скло» надало позивачу в іпотеку наступне нерухоме майно: будівлю скляного корпусу № 2, загальною площею 24 581,1 кв.м., реєстраційний номер 7869132, розташований за адресою: Україна, Дніпропетровське область, м.Вільногірськ, вул.Промислова 31.
Право власності третьої особи на предмет іпотеки на момент укладення договору іпотеки підтверджувалось свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим 13.10.2004 року на підставі рішення виконавчого комітету Вільногірської міської ради № 524 від 11.10.2004 року, зареєстрованого комунальним підприємством виробничим об'єднанням житлового комунального господарства м.Вільногірськ в книзі №32 за номером запису 175; витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 33480941 від 15.03.2012 року.
Як вбачається з матеріалів справи, у власності третьої особи перебуває ряд об'єктів нерухомого майна, кожен з яких має свої окремі правовстановлюючі документи (свідоцтва про право власності). При цьому всі об'єкти (у тому числі той, що був переданий в іпотеку позивачу) на момент укладання договору іпотеки знаходилися за однією адресою: Україна, Дніпропетровська область, м.Вільногірськ, вул.Промислова, 31. В той час як позивачу в іпотеку було передано лише частину нерухомого майна, що на момент укладення договору іпотеки знаходилось за адресою Україна, Дніпропетровська область, м.Вільногірськ, вул.Промислова, 31.
В подальшому позивачу стало відомо, що товариством з обмеженою відповідальністю «Вільногірське скло» вчинено дії з поділу окремих об'єктів нерухомого майна, що знаходились за адресою: Дніпропетровськ область, м.Вільногірськ, вул.Промислова, 31 на чотири комплекси будівель і споруд з призначенням кожному з них окремої поштової адреси, а також вчинено дії по оформленню права власності на нові об'єкти нерухомого майна за новими поштовими адресами та здійсненню державної реєстрації права власності на ці об'єкти.
Зокрема, третьою особою отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 21.12.2012 року № САС 690602 щодо комплексу будівель і споруд за адресою: Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вул. Промислова, 31; свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 21.12.2012 року № САС 690605 щодо комплексу будівель і споруд за адресою: Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вул. Промислова, 31 А; свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 21.12.2012 року № САС 690603 щодо комплексу будівель і споруд за адресою: Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вул. Промислова, 31 Б, свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 21.12.2012 року №САС 690604 щодо комплексу будівель і споруд за адресою: Дніпропетровська область, м.Вільногірськ, вул. Промислова, 31 В.
За відомостями із ОСОБА_2 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.09.2014 року індексний номер 26964426 предмет іпотеки за договором іпотеки було включено до комплексу будівель і споруд з виробництва скла, що знаходиться за адресою вул. Промислова, 31 А.
В подальшому третя особа звернулась до Бюро технічної інвентаризації м. Вільногірська для проведення реєстрації права власності на чотири нові обєкти нерухомості. Реєстратором комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації м.Вільногірська» було внесено запис № 38741735 від 25.12.2012 року про реєстрацію права власності на нові обєкти нерухомості у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно. При цьому згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно комплексу будівель і споруд з виробництва скла, що знаходиться за адресою вул.Промислова, 31 А, до складу якого увійшов предмет іпотеки, було присвоєно реєстраційний номер 38741735, а нерухомому майну, яке стало знаходитись за адресою вул. Промислова, 31, по якій початково знаходився предмет іпотеки, присвоєно реєстраційний номер 38737910.
Після реформування у системі реєстрації речових прав на нерухоме майно, ліквідації Державного реєстру прав власності на нерухоме майно та створення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, товариство з обмеженою відповідальністю «Вільногірське скло» звернулось до Реєстраційної служби Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області для реєстрації права власності на нові обєкти нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Так, рішенням Державного реєстратора Реєстраційної служби Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_4 індексний номер 15873549 від 18.09.2014 року було зареєстровано право власності на комплекс будівель і споруд за адресою: Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вул. Промислова, 31 А в новому реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису про право власності 7036786).
Рішенням Державного реєстратора Реєстраційної служби Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_4 індексний номер 15797662 від 15.09.2014 року було зареєстровано право власності на комплекс будівель і споруд за адресою: Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вул. Промислова, 31 в новому реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису про право власності 7006274).

Крім того, Державним реєстратором Реєстраційної служби Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_4 було перенесено записи про реєстрацію іпотеки та реєстрацію заборони відчуження на предмет іпотеки на нову адресу: м. Вільногірськ, вул. Промислова, 31 А, вказавши як підставу - договір іпотеки та договір про внесення змін до договору іпотеки: номер запису про іпотеку 7038198 та номер запису про обтяження 7038270.

На час спірних правовідносин питання реєстрації права власності врегульовувались Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції від 16.10.2012 року (надалі Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445, в редакції від 30.05.2012 року (надалі - Тимчасове положення від 07 лютого 2002 року № 7/5).

У статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» закріплено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 1.3. Тимчасового положення від 07 лютого 2002 року № 7/5 державна реєстрація прав проводиться реєстраторами бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ) у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць, обслуговування на території яких здійснюється БТІ, створеними до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Згідно пункту 2.1 Тимчасового положення від 07 лютого 2002 року № 7/5 для проведення державної реєстрації виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно власник (власники), інший правонабувач (правонабувачі) або уповноважена ним (ними) особа подає реєстратору БТІ заяву про державну реєстрацію прав.

В силу пункту 2.5 Тимчасового положення від 07 лютого 2002 року № 7/5 для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, які виникли відповідно до правочинів, що не підлягають нотаріальному посвідченню, заявником (заявниками) подаються витяг про наявність/відсутність заборони та/або арешту нерухомого майна з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про наявність чи відсутність податкової застави на об'єкт нерухомого майна.

У відповідності до частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно, зокрема відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; приймає рішення про державну реєстрацію прав, відмову в такій реєстрації, її зупинення, про державну реєстрацію обтяжень, про скасування запису, погашення запису та внесення змін до записів у Державному реєстрі прав.

Також за змістом пункту 3.1 Тимчасового положення від 07 лютого 2002 року № 7/5 реєстратор БТІ встановлює відповідність даних про наявність (або відсутність) інформації та/або відповідних документів, що свідчать про накладення (зняття) заборони (арешту) або інших обтяжень, що перешкоджають проведенню державної реєстрації прав, у тому числі відсутність встановлених законом заборон на відчуження нерухомого майна.

Частиною 4 статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені права за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до пункту 3.4 Тимчасового положення від 07 лютого 2002 року № 7/5 за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію прав реєстратор БТІ приймає рішення про державну реєстрацію прав або відмову в ній.

В силу пункту 3.5.7 Тимчасового положення від 07 лютого 2002 року № 7/5 реєстратор БТІ відмовляє у проведенні державної реєстрації прав, якщо право власності та інші речові права на нерухоме майно виникли на підставі правочинів за наявності в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомостей про накладення заборони та/або арешту нерухомого майна, що підтверджується відповідним витягом.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що на момент звернення товариства з обмеженою відповідальністю «Вільногірське скло» із заявою до БТІ в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна не була скасована заборона щодо предмету іпотеки. Таким чином заборона щодо предмету іпотеки була чинна, а реєстратор БТІ повинен був перевірити вказану обставину перед проведенням реєстрації права власності.

При цьому суд зауважує, що право власності на нові обєкти нерухомого майна виникло у третьої особи на підставі правочину, що не підлягає нотаріальному посвідченню, а саме Рішення виконавчого комітету Вільногірської міської ради № 531 від 20.12.2012 року «Про оформлення та видачу товариству з обмеженою відповідальністю «Вільногірське скло» свідоцтв про право власності на комплекси будівель та споруд, розташовані по вул. Промислова 31, 31 А, 31 Б, 31 В у м. Вільногірськ». За таких обставин товариство з обмеженою відповідальністю «Вільногірське скло» мало подати реєстратору БТІ витяг про наявність/відсутність заборони та/або арешту нерухомого майна з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна для підтвердження наявності іпотеки на нерухоме майно, включаючи предмет іпотеки.

Виявивши наявність заборони щодо предмету іпотеки, реєстратор БТІ, у відповідності до пункту 3.5.7. Тимчасового положення від 07 лютого 2002 року № 7/5, був зобовязаний відмовити у проведенні реєстрації права власності.

Суд зазначає, що реєстрація права власності на зазначений комплекс будівель у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно була здійснена виключно у звязку з ліквідацією Державного реєстру права власності та створення нового реєстру речових прав на нерухоме майно, а тому незаконність первинної реєстрації БТІ у 2012 році права власності на комплекс будівель і споруд за адресою: Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вул.Промислова, 31 А автоматично означає незаконність реєстрації права власності на спірне майно у 2014 році державним реєстратором Реєстраційної служби Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_4.

Згідно частини 7 статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» розгляд заяви про державну реєстрацію обтяжень і прийняття рішення про таку реєстрацію, відмову у державній реєстрації обтяжень або її зупинення проводиться в день надходження заяви та документів, необхідних для державної реєстрації обтяжень.

Відповідно до пункту 94 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868 (надалі Порядок від 17 жовтня 2013 року №868 у редакції, чинній на момент прийняття спірного рішення), під час проведення державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав державний реєстратор використовує дані Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна для цілей справляння державного мита та/або перенесення відомостей із зазначених реєстрів до Державного реєстру прав.

У пункті 15 Порядку від 17 жовтня 2013 року №868 закріплено, що під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо: відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах.

В силу пункту 40 Порядку від 17 жовтня 2013 року №868 для проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, яке перебуває в іпотеці або податковій заставі, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає документ, що підтверджує факт надання іпотекодержателем або контролюючим органом згоди на відчуження або передачу на іншому речовому праві такого майна.

В той же час на момент звернення товариства з обмеженою відповідальністю «Вільногірське скло» із заявою до державного реєстратора в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна заборона на предмет іпотеки була чинна і не скасована.

За пунктом 16 Порядку від 17 жовтня 2013 року №868 у разі подання документів, необхідних для проведення державної реєстрації речових прав, не в повному обсязі державний реєстратор приймає рішення про зупинення розгляду заяви, яке містить рекомендації щодо усунення обставин, що були підставою для його прийняття.

Якщо протягом п'яти робочих днів після отримання заявником рішення про зупинення розгляду заяви до органу державної реєстрації прав не надійшли документи, які підтверджують усунення в повному обсязі обставин, що були підставою для прийняття такого рішення, державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Статтею 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо зокрема: подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Аналіз викладеного свідчить, що наявність зареєстрованої в порядку, визначеному законодавством, заборони на відчуження нерухомого майна, речове право на яке підлягає державній реєстрації, невідповідність поданих документів вимогам, встановленим законодавством, а також неможливість встановлення на підставі поданих документів відповідності заявлених прав документам, що їх посвідчують, є підставами для відмови в реєстрації такого речового права.

Враховуючи наведене, оскільки позивачем не було надано згоди щодо вчинення реєстраційних дій із предметом іпотеки, то державний реєстратор Реєстраційної служби Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_4 на виконання вказаних вище норм зобовязана була відмовити третій особі у проведенні державної реєстрації.

Крім того, в договорі іпотеки зазначено, що предметом іпотеки є будівля скляного корпусу №2, загальною площею 24 581,1 кв.м., яка знаходиться за адресою: Україна, Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вул. Промислова, 31. Жодних підстав для перенесення записів на нерухоме майно, яке не зазначено у договорі іпотеки та знаходиться за іншою адресою, ніж те майно, яке було передано в іпотеку за Договором іпотеки, у державного реєстратора не було, у звязку з чим суд вважає, що відповідач 2 безпідставно перенесла записи про іпотеку та обтяження предмету іпотеки із розділу нерухомого майна за адресою: Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вул. Промислова,, 31 та розділ вул. Промислова, 31 А.

Згідно зі статтею 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Так, Верховний Суд України в ухвалі від 15.05.2015 року по справі № 21-121а15 зазначив, що наявність в Реєстрі запису про заборону відчуження майна є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте. Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 11 листопада 2014 року (справа № 21-357а14).

Також суд зазначає, що Господарським судом Дніпропетровської області була розглянута справа № 904/9665/16 за позовом Банк «Експобанк ЧЗ, а.с.» до товариства з обмеженою відповідальністю «Вільногірське скло» та Виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про визнання незаконними дій щодо поділу нерухомого майна та подальшого оформлення прав власності на нові об'єкти нерухомого майна, про визнання протиправними та скасування рішень, про скасування свідоцтв про право власності на нерухоме майно.

22 грудня 2016 року Господарським судом Дніпропетровської області у справі №904/9665/16 було прийнято рішення, яке залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.01.2017 року, позовні вимоги Банку «Експобанк ЧЗ, а.с.» було задоволено частково, зокрема визнано недійсним Рішення виконавчого комітету Вільногірської міської ради від 12.12.2012 року №489 «Про присвоєння окремих поштових адрес майновим комплексам товариства з обмеженою відповідальністю «Вільногірське скло»; визнано недійсним Рішення виконавчого комітету Вільногірської міської ради від 20.12.2012 року №531 «Про оформлення та видачу товариству з обмеженою відповідальністю «Вільногірське скло» свідоцтв про право власності на комплекси будівель та споруд, розташовані по вул.Промислова 31, 31 А, 31 Б, 31 В у м.Вільногірськ» в частині видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою вул.Промислова, 31 А, м.Вільногірськ, Дніпропетровська область (Комплекс будівель та споруд по виготовленню скла) та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою вул.Промислова 31, м.Вільногірськ, Дніпропетровська область (Комплекс будівель та споруд енергозабезпечення); визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 21.12.2012 року серія САС №690605 видане Виконавчим комітетом Вільногірської міської ради Дніпропетровської області товариству з обмеженою відповідальністю «Вільногірське скло» стосовно комплексу будівель і споруд з виробництва скла, розташованого за адресою: м.Вільногірськ, Промислова, 31а; визнано недійсним свідоцтво про право власності від 21.12.2012 року серія САС №690602, видане Виконавчим комітетом Вільногірської міської ради Дніпропетровської області товариству з обмеженою відповідальністю «Вільногірське скло» стосовно комплексу будівель і споруд енергозабезпечення, розташованого за адресою: м.Вільногірськ, вул.Промислова, 31.

У відповідності до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За підсумком наведеного суд зазначає, що скасування реєстраційного запису державним реєстратором не поновлює порушене право позивача, а тому з метою відновлення порушеного права позивача на отримання предмета іпотеки, що було порушене відповідачем у зв'язку з незаконною реєстрацію припинення обтяження, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для поновлення реєстраційного номеру іпотеки 12302393 від 21.03.2012 року та реєстраційного номеру обтяження 12301719 від 21.03.2012 року.

Згідно із частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В силу частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд доходить висновку, що оскаржувані рішення є необґрунтованими, такими, що спростовуються матеріалами справи, та підлягають скасуванню, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Банка «Експобанк ЧЗ, а.с.» до відповідача 1 Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень виконавчого комітету Вільногірської міської ради ОСОБА_3, відповідача 2 Державного реєстратора Реєстраційної служби Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_4, третя особа, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вільногірське скло» про визнання протиправними та скасування рішень та записів, зобов'язання вчинити дії - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення (запис) Державного реєстратора комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації м. Вільногірськ» від 25.12.2012 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 38741735, яке наразі знаходиться за адресою Дніпропетровська області, м. Вільногірськ, вул.Промислова, 31 А.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора Реєстраційної служби Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_4 індексний номер 15873549 від 18.09.2014 року щодо реєстрації права власності на комплекс будівель і споруд по виготовленню скла за адресою Дніпропетровська області, м. Вільногірськ, вул. Промислова, 31 А у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Визнати протиправним та скасувати запис про іпотеку номер 7038198 від 21.03.2012 року, вчинений державним реєстратором Реєстраційної служби Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_4 на підставі рішення про державну реєстрацію індексний номер 15873549 від 18.09.2014 року.

Визнати протиправним та скасувати запис про обтяження номер 7038270 від 21.03.2012 року, вчинений державним реєстратором Реєстраційної служби Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_4 на підставі рішення про державну реєстрацію індексний номер 15873549 від 18.09.2014 року.

Поновити реєстраційний номер іпотеки 12302393 від 21.03.2012 року, вчинений реєстратором Вільногірської державної нотаріальної контори.

Поновити реєстраційний номер обтяження 12301719 від 21.03.2012 року, вчинений реєстратором Вільногірської державної нотаріальної контори.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1