Справа № 804/6008/16
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2017-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 р. Справа № 804/6008/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участю:
представника позивача представників відповідача ОСОБА_3Б ОСОБА_4, ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерфом-Дніпро" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерфом-Дніпро» (далі-ТОВ «Інтерфом-Дніпро», підприємство, платник, позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області із позовними вимогами щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № та № НОМЕР_1 від 07 червня 2016 року.

Представник позивача позов підтримав і надав пояснення, аналогічні доводам викладеним у позовній заяві.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій податкового органу. Так, представник позивача зазначив, що прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, мотивуючи тим, що висновки відповідача про порушення ТОВ «Інтерфом-Дніпро» вимог податкового та митного законодавства, викладені в акті перевірки, на підставі якого винесені оскаржувані рішення, є безпідставними, оскільки підприємством у повному обсязі та у відповідності до вимог чинного законодавства було плачено митну вартість товару «простий спиртовий поліефір поліалкілгліколь PETOL 48-3 МВ» при його імпорті в України у 2013 році, розмір митної вартості якого визначено та сплачено згідно рішення митного органу про коригування його вартості. Представник позивача зауважив, що обгрунтованість розміру здійснених ТОВ «Інтерфом-Дніпро» платежів при розмитненні вказаного товару неодноразово також підтверджено митним органом, а обставини іморту даного товару у 2013 році були предметом судового розгляду.

Представники відповідача проти задоволення позову заперечували, письмових запереченнь на адміністративний позов до суду не надали.

Позиція відповідача аргументована правомірністю дій податкового органу. Так, представники відповідача зазначили, що в ході документальної невиїзної перевірки було встановлено, що перевіркою повноти визначення податкових зобовязань у період здійснення митних оформлень товару «простий поліефіроспирт (поліол) Petol 48-3 МВ» за митною декларацією №110040000/2013/003673 від 11.06.2013р. ТОВ «Інтерфом-Дніпро» не були надані достовірні, повні та обєктивні відомості про митну вартість зазначеного товару, що призвело до її заниження на суму - 586 000, 99 грн., у звязку з чим підприємством занижено суму ввізного мита на 5860, 01 грн. Внаслідок вищенаведеного, на думку контролюючого органу, позивачем в порушення ч. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України та ч. 1 ст. 295 Митного кодексу України занижено митну вартість, як бази оподаткування податку на додану вартість, який також був визначений із заниженням, тому при ввезенні даного товару невірно нараховано митні платежі на загальну суму 118 372, 19 грн.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Інтерфом-Дніпро» () зареєстровано як субєкта підприємницької діяльності юридичну особу від 13.08.2004р. за рішенням Синельниківського міського управління юстиції за №0000003.

Підприємство перебуває на податковому обліку у Дніпропетровській обєднаній державній податковий інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області як платник податків та зборів (в т.ч. і як платник податку на додану вартість (далі-ПДВ) від 31.08.2004р. за №3536653 за індивідуальнми податковим номером платника ПДВ 24) від 20.08.2004р. за №573 (271).

Позивач перебуває на обліку як субєкт зовнішньоекономічної діяльності у Дніпропетровській митниці ДФС (облікова картка №110/2012/00000540, обліковий номер №UA2).

Як вбачається із матеріалів справи, 03.01.2013р. між ТОВ «Інтерфом-Дніпро» та компанією «S.C. OLTCHTM S.A.» (Romania) укладено прямий імпортний контракт №DV9173/16595/28.12.2012 на поставку товару, а саме: сировини для виробництва пінополіуретану (поролону) - простого поліефіру (поліолу) марки Petol 48-ЗМВ, Petol РР 401, Petol 56-3.

11.06.2013р. підприємством було подано до Дніпропетровської митниці Міндоходів (правонаступник - Дніпропетровська митниця ДФС) митну декларацію за №110040000/2013/003673 та інші документи для митного оформлення товарів, відповідно до статті 53 Митного кодексу України.

Задекларована позивачем митна вартість товару «простий спиртовий поліефір поліалкілгліколь PETOL 48-3 МВ», становила 470 117, 02 грн., тобто - 1,8972 евро за 1 кг за офіційним курсом Нацбанку України євро до гривні на дату подання митної декларації.

Так, митна вартість товару визначена додатковою угодою №1 від 05.06.2013р. до контракту №DV9173/16595/28.12.2012 на рівні 1,50 євро/кг, враховуючи, що митним органом вже проводилося коригування митної вартості ідентичного товару, ввезеного за попередніми поставками від того ж постачальника («S.C. OLTCHTM S.A.» (Romania) згідно рішення Дніпропетровської митниці про коригування заявленої митної вартості за №110040000/2012/900144/1 від 19.06.2012р. ідентичного товару, згідно якого митну вартість ідентичного товару за попередніми поставками від того ж виробника визначено на рівні 1,8972 євро/кг.

Разом із декларацією до Дніпропетровської митниці Міндоходів підприємством на обґрунтування митної вартості товару також було надано наступні документи:

- міжнародна автомобільна накладна (CMR) № 204123 від 06.06.2013р.;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №173 від 06.06.2013р.;

- рахунок-фактура (інвойс) №3525731 від 06.06.2013р.;

- зовнішньоекономічний контракт № DV9173/16595/28.12.2012 від 03.01.2013р.;

- доповнення до зовнішньоекономічного контракту № 1 від 05.06.2013р.;

- сертифікат про походження товару № 197 від 06.06.2013р.;

-сертифікат аналізу № 542 від 06.06.2013р.;

- митна декларація країни походження № 36620 від 06.06.2013р. тощо.

Отже, позивачем було виконано при здійсненні митного оформлення придбаного у компанії «S.C. OLTCHIM S.A.» товару визначено його митну вартість за другорядним методом (ціною договору щодо ідентичних товарів) та згідно рішення митного органу про коригування митної вартості за №110040000/2012/900144/1 від 19.06.2012р.

З матеріалів справи вбачається, що митний орган погодився із заявленою ТОВ «Інтерфом-Дніпро» митною вартістю товару згідно митної декларації платника за №110040000/2013/003673 від 11.06.2013р. та здійснила митне оформлення товару, які у подальшому підприємство здійснювала згідно прямого імпортного контракту №DV9173/16595/28.12.2012 від 03.01.2013р. із компанією «S.C. OLTCHIM S.A.» (Romania), коригуючи митну вартість із проведенням оплати митних і податкових платежів, спираючись на ціну товару у розмірі 1,8972 євро/кг. у митних деклараціях: №110040000/2013/003930 від 18.06.2013р., №110040000/2013/004651 від 19.07.2013р., №110040000/2013/004728 від 23.07.2013р., №110040000/2013/004838 від 26.07.2013р., №110040000/2013/005112 від 06.08.2013р., №110040000/2013/005295 від 13.08.2013р., №110040000/2013/005677 від 28.08.2013р., №110040000/2013/006228 від 17.09.2013р., №110040000/2013/006229 від 17.09.2013р.

У період з 04.05.2016р. по 06.05.2016р. у відповідності до ст.ст. 336, 351, 354 Митного кодексу України на підставі наказу №410 від 29.04.2016р. фахівцями Головного управління ДФС у Дніпропетровській області проведено документальну невиїзну перевірку позивача дотримання ТОВ «Інтерфом-Дніпро» законодавства України з питань державної митної справи, в т.ч. своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при митному оформленні товару «Сировина для виробництва пінополіуретану (поролону): являє собою поліефіроспирт (поліол) Petol 48-3 МВ. Виробник: «Oltchim S.A.», Румунія. Країна виробництва: RO. Торговельна марка: Petol 48-3 МВ» за митними деклараціями №110040000/2013/3673 від 11.06.2013р., №110040000/2013/3930 від 18.06.2013р., №110040000/2013/5112 від 06.08.2013р., №110040000/2013/5295 від 13.08.2013р., №110040000/2013/5677 від 28.08.2013р., №110040000/2013/6228 від 17.09.2013р., №110040000/2013/6229 від 17.09.2013р.

За результатами даної перевірки контролюючим органом складено Акт «Документальної невиїзної перевірки дотримання ТОВ «Інтерфом-Дніпро» () законодавства України з питань державної справи при митному оформленні товару «Сировина для виробництва пінополіуретану» за період з 11.06.2013р. по 17.09.2013р.» №215/04-36-14-12/33076092 від 23.05.2016р. (далі-акт перевірки), у якому відповідач дійшов до висновку про порушення підприємством:

- ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України у вигляді заниження суми митної вартості товарів, як бази оподаткування ввізним митом та податком на додану вартість за митними деклараціями №110040000/2013/3673 від 11.06.2013р., №110040000/2013/3930 від 18.06.2013р., №110040000/2013/5112 від 06.08.2013р., №110040000/2013/5295 від 13.08.2013р., №110040000/2013/5677 від 28.08.2013р., №110040000/2013/6228 від 17.09.2013р., №110040000/2013/6229 від 17.09.2013р.;

- ч.1 ст. 279, ч. 1 ст. 295 Митного кодексу України у вигляді заниження сум належних до сплати митних платежів, а саме: ввізного мита за митними деклараціями №110040000/2013/3673 від 11.06.2013р., №110040000/2013/3930 від 18.06.2013р., №110040000/2013/5112 від 06.08.2013р., №110040000/2013/5295 від 13.08.2013р., №110040000/2013/5677 від 28.08.2013р., №110040000/2013/6228 від 17.09.2013р., №110040000/2013/6229 від 17.09.2013р. на суму 5860, 01 грн.;

- п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України, ч. 1 ст. 295 Митного кодексу України у вигляді заниження суми податку на додану вартість при ввезені за митними деклараціями №110040000/2013/3673 від 11.06.2013р., №110040000/2013/3930 від 18.06.2013р., №110040000/2013/5112 від 06.08.2013р., №110040000/2013/5295 від 13.08.2013р., №110040000/2013/5677 від 28.08.2013р., №110040000/2013/6228 від 17.09.2013р., №110040000/2013/6229 від 17.09.2013р. на суму 118 372, 19 грн.

На підставі акту перевірки Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області сформовано:

-податкове повідомлення-рішення № від 07.06.2016р., яким збільшено суму грошового зобовязання підприємства з ПДВ на загальну суму 147 965, 24 грн. (в т.ч.: за основним платежем 118 372, 19 грн. та за штрафними санкціями 29 593, 05 грн.);

-податкове повідомлення-рішення № від 07.06.2016р., яким збільшено суму грошового зобовязання підприємства по платежу «ОСОБА_3 на товари, що ввозяться субєктами підприємницької діяльності» на загальну суму 7 325, 01 грн. (в т.ч.: за основним платежем 5860, 01 грн. та за штрафними санкціями 1465, 00 грн.).

Не погодившись із вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями позивач оскаржив їх до Державної фіскальної служби України (скарга за вих. № 362 від 23.06.2016).

За результатами розгляду поданої ТОВ «Інтерфом-Дніпро» скарги (вх. № 16164/6 від 29.06.2016р.) Державною фіскальною службою України винесено рішення про результати розгляду скарги за № 18191/6/99-99-11-03-03-25 від 23.08.2016р., яким скаргу платника залишено без задоволення, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення - без змін.

Правомірність податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за № та за № НОМЕР_1 від 07 червня 2016 року є предметом розгляду даної адміністративної справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Порядок та підстави проведення документальних невиїзних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи урегульовано статтею 351 Митного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 351 Митного кодексу України, предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні _ товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Частиною другою статті 351 Митного кодексу України встановлено, що документальні невиїзні перевірки проводяться у разі:

- виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів;

- надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих митному органові документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювались за участю суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

В акті перевірки й так само в наказі відповідача №410 від 29.04.2016р. відсутні відомості про те, що саме стало підставою для проведення документальної невиїзної перевірки позивача, а саме у зазначених наказу на проведення перевірки та в акті перевірки відсутні відомості щодо того:

- які саме ознаки порушень позивачем законодавства з питань митної справи було виявлено та у чому вони полягають;

- хто саме, яка саме посадова особа якого контролюючого органу виявила ці обставини;

- коли було виявлено ознаки порушень законодавства та яким саме процесуальним документом це зафіксовано.

З вищенаведеного слідує, що у відповідача були відсутні передбачені статтею 351 Митного кодексу України підстави для проведення у 2016 році документальної невиїзної перевірки відносно ТОВ «Інтерфом-Дніпро» щодо дотримання позивачем вимог законодавства України з питань державної справи при митному оформленні товару «Сировина для виробництва пінополіуретану» за період з 11.06.2013р. по 17.09.2013р.

Як слідує зі змісту акта перевірки, відповідач дійшов до висновку про неможливість застосування до митної декларації позивача № 110040000/2013/003673 від 11.06.2013р. цінової інформації відображеної у рішенні Дніпропетровської митниці Міндоходів про визначення митної вартості товарів № 110040000/2012/900144/1 від 19.06.2012р. лише із тих підстав, що це рішення прийнято у 2012 році.

На момент подання декларантом митної декларації № 110040000/2013/003673 від 11.06.2013 у Єдиній автоматизованій інформаційній системі Держмитслужби була наявна інформація про митну вартість товару «простий спиртовий поліефір поліалкілгліколь PETOL 48-3 МВ» на рівні 1,8972 Euro/кг., що відповідає рішенню Дніпропетровської митниці від 19.06.2012 року №110040000/2012/900144/1 про коригування митної вартості ідентичного товару від цього ж постачальника.

Тому, на підставі наявної цінової інформації Дніпропетровська митниця Міндоходів скоригувала митну вартість із застосуванням першого другорядного методу (за ціною договору щодо ідентичних товарів), при цьому правомірність застосування цього методу до спірних правовідносин сторонами визнається та не оскаржується.

Стаття 19 Конституції України регламентує, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

В статті 4 Митного кодексу України надано визначення понять «митна процедура», «Митне оформлення», «Митний контроль», «Митні формальності», а саме:

- митна процедура - зумовлені метою переміщення товарів через митний кордон України сукупність митних формальностей та порядок їх виконання;

- митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення;

- митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку;

- митні формальності - сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи;

Отже, чинним законодавством визначено комплекс заходів та процедур, які пов'язані із закріпленням результатів митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та мають юридичне значення для подальшого використання цих товарів і транспортних засобів, є митним оформленням.

Митне оформлення вважається завершеним після виконання митним органом митних процедур, визначених ним на підставі Митного кодексу України відповідно до заявленого митного режиму.

Згідно ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 ст. 53 Митного кодексу України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ст. 266 Митного кодексу України, що регулює обов'язки декларанта, не встановлено обов'язок декларанта розраховувати суму податкового зобов'язання. Обов'язок встановлений тільки щодо надання документів та відомостей для такого розрахунку.

Пунктом 54.5 ст.54 Податкового кодексу України визначено, що якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, митними органами відповідно до вимог Митного кодексу України був здійснений митний контроль, а саме, проведені сукупність заходів в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку, що підтверджується відповідними позначками на ВМД.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що сума мита вже була розрахована Дніпропетровською митницею під час митного оформлення товару, тому, в даному випадку застосуванню підлягає п.54.5 ст.54 Податкового кодексу України, а позивача не може бути притягнуто до відповідальності у формі додаткових донарахувань зі сплати мита.

Отже, якщо контролюючий орган, приймаючи ВМД, самостійно визначає митну вартість товару та пропускає товар на митну територію України (після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів), то в подальшому він не має правових підстав для прийняття податкових повідомлень про донарахування податкових зобов'язань, за винятком випадку, коли за наслідками службової перевірки або розгляду кримінальної справи встановлено змову між декларантом і митним органом, спрямовану на заниження обов'язкових платежів.

В інших випадках, за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України, митний орган має право продовжити здійснення митного контролю, за наслідками якого донарахувати обов'язкові платежі, якщо протиправні дії декларанта спричинили їх недобір.

З матеріалів справи вбачається, що працівниками Дніпропетровської митниці здійснено необхідні процедури щодо прийняття ВМД до оформлення та здійснено митний контроль, який включає в себе перевірку правильності класифікації та кодування товарів, згідно з поданими документами, перевірку правильності нарахування податків і зборів (обов'язкових платежів) за ВМД та застосування пільг у їх сплаті відповідно до законодавства.

Наступне визначення контролюючим органом митної вартості товару, митне оформлення якого здійснено та правильність класифікації та кодування якого вже перевірено контролюючим органом, не є достатньою підставою для висновку про допущення декларантом під час митного оформлення товару порушення методології нарахування податків і зборів.

Такого висновку дійшов також Вищий адміністративний суд України в своїх рішеннях №К/9991/47512/12 від 28.08.2012 року, К-18010/10 від 27.06.2013 року та аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду України по справі №21-223а11 від 07.11.2011 року, №21-813во10 від 21.02.2012 року.

Зі змісту акта перевірки вбачається, що відповідачем отримано від Тернопільської митниці Міндоходів (лист за вих. № 599/19-70-61 від 10.02.2014р.) матеріали митного оформлення за митною декларацією №403020000/2013/001184 від 03.06.2013р. (зокрема контракт №FS-FW/01-11/2012 від 01.11.2012р.), на підставі яких Тернопільською митницею здійснювалось митне оформлення товару «сировина для виробництва поролону: простий спиртовий поліефір поліалкілгліколь PETOL 48-3 МВ» за ціною 2,3 евро/кг.

Керуючись вищезазначеною інформацією, Головним управління ДФС у Дніпропетровській області зроблено висновок щодо порушення позивачем вимог статті 52, 279, 295 Митного кодексу України, статті 190 Податкового кодексу України шляхом заниження митної вартості товару «простий спиртовий поліефір поліалкілгліколь РЕТОL 48-3 МВ» при імпортування даного товару у 2013 році.

Слід зазначити, що такий висновок є передчасним, оскільки позивач не є стороною вищезгаданого контракту № FS-FW/01-l 1/2012 від 01.11.2012р., митне оформлення товару за цим контрактом у Тернопільській митниці Міндоходів позивачем не здійснювалося, а тому сам лише факт завезення ідентичного товару іншим суб'єктом господарювання за вищою ціною, ніж це зроблено позивачем, не вказує на наявність порушень діючого митного та податкового законодавства у діях позивача.

У відповідності до положень частини 2 статті 377 Господарського кодексу України - зовнішньоекономічна діяльність провадиться на принципах свободи її суб'єктів добровільно вступати у зовнішньоекономічні відносини, здійснювати їх у будь-яких формах, не заборонених законом, та рівності перед законом усіх суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до статті 380 Господарського кодексу України органи державної влади, органи місцевого самоврядування не мають права втручатися в оперативну діяльність суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Згідно частини другої статті 382 Господарського кодексу України суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які зовнішньоекономічні договори (контракти), крім тих, укладення яких заборонено законодавством України.

На підставі частини четвертої статті 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення та погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

З огляду на викладене, діюче законодавство не наділяє позивача повноваженнями щодо контролю за зовнішньоекономічною діяльністю інших суб'єктів господарювання та не покладає на нього обов'язок коригувати свої податкові зобов'язання залежно від дій цих суб'єктів, зокрема у разі ввезення на митну територію України товару на інших цінових умовах.

Натомість, як свідчить акт перевірки, у якості підстави для донарахування ТОВ «Інтерфом-Дніпро» податкових зобов'язань, Головне управління ДФС у Дніпропетровській області посилається на рішення Тернопільської митниці Міндоходів у 2013 році щодо розмитнення товару за однаковими описом, характеристикою і торговою маркою: «Сировина для виробництва пінополіуретану (поролону), що являє собою простий поліефіроспирт (поліол) РЕТОL 48-3 МВ», що поставлявся за походженням із однієї країни (Румунія) приблизно в одній кількості та у наближений за експортом час порівняно предмету перевірки за ціною 2,3 євро/кг на підставі митних декларацій №110040000/2013/3673 від 11.06.2013р. та №403020000/2013/001184 від 03.06.2013р.

З цього приводу слід зазначити, що за твердженням позивача, яке не спростовано відповідачем - найближче у часі митне оформлення аналогічного імпортованого товару було здійснено Тернопільською митницею Міндоходів згідно МД № 403020000/2013/001271 від 13.06.2013р. за ціною товару 1,8972 євро за 1 кг (умови постачання: прямий контракт), в той час як оформлення товару за МД №403020000/2013/001184 від 03.06.2013р. за ціною товару 2,3 євро/кг здійснювалось за умовами постачання посередницький контракт, на відміну від заявлених позивачем умов постачання (прямий імпортний контракт) під час митного оформлення товару імпортованого за договором №DV9173/16595/28.12.2012 від 03.01.2013р. укладеного ТОВ «Інтерфом-Дніпро» безпосередньо із постачальником товару («S.C. OLTCHTM S.A.» (Romania).

Окрім того, як свідчать обставини справи операції проведені ТОВ «Інтерфом-Захід» стосовно митного оформлення товарів за МД №403020000/2013/001271 від 13.06.2013р. є повністю співставними за комерційними умовами із операціями позивача за МД №110040000/2013/003673 від 11.06.2013р., а саме: даними підприємствами укладено прямі імпортні контракти у січні 2013 року безпосередньо із одним й том самим постачальником товару («S.C. OLTCHTM S.A.» (Romania) за ідентичними умовами постачання (FCA, Ramnicu-Valcea, Румунія) та із аналогічним порядком оплати (100% передоплата, з урахування відправлення протягом 10 календарних днів після отримання постачальником передоплати) і договірною ціною товару за одницю (1,5 євро/кг).

Водночас комерційні умови постачання товару щодо якого здійнювалось митне оформлення на підставі МД №403020000/2013/001184 від 03.06.2013р., на яку посилається Головне управління ДФС у Дніпропетровській області в акті перевірки суттєво відрізняється із комерційними умовами із операціями позивача за МД №110040000/2013/003673 від 11.06.2013р.

Так, зокрема, придбаний ТОВ «Інтерфом-Дніпро» імпортований товар, що заявлений позивачем до митного оформлення на підставі МД №110040000/2013/003673 від 11.06.2013р. здійснювався на підставі прямого імпортного контракту за №DV9173/16595/28.12.2012 від 03.01.2013р. укладеного ТОВ «Інтерфом-Дніпро» безпосередньо із постачальником товару («S.C. OLTCHTM S.A.» (Romania) на умовах постачання FCA, Ramnicu-Valcea, Румунія за порядком оплати (100% передоплата, з урахування відправлення протягом 10 календарних днів після отримання постачальником передоплати) та договірною ціною товару за одницю - 1,5 євро/кг.

При цьому, придбаний ТОВ «Інтерфом-Захід» імпортований товар, що заявлений позивачем до митного оформлення на підставі МД №403020000/2013/001184 від 03.06.2013р. здійснювався на підставі посередницького імпортного контракту за №FS-FW/01-11/2012 від 01.11.2012р. укладеного ТОВ «Інтерфом-Захід» із Foam Source Europe Ltd (London, Great Britain) на умовах постачання DDU, Синельникове, Україна за порядком оплати (60 банківських днів з дня фактичного отримання товару) та договірною ціною товару за одницю - 2,3 євро/кг.

Отже, у даних підприємств на умовах митного оформлення товарів імпортованих в України, на які відповідач посилається в акті перевірки не співпадають період укладення та вид контрактів, різні постачальники, місцезнаходження яких має суттєву різницю у відстані до покупця товару, окрім того умови постачання та оплати товару із договірною ціною, в той час як операції проведені ТОВ «Інтерфом-Захід» стосовно митного оформлення товарів за МД №403020000/2013/001271 від 13.06.2013р. є повністю співставними за комерційними умовами із операціями ТОВ «Інтерфом-Дніпро» за МД №110040000/2013/003673 від 11.06.2013р., тому в силу вимог частини першої статті 59 Митного кодексу України саме такі операції мали бути прийняті до уваги митним органом під час здійснення митного оформлення товарів, придбаних позивачем.

Таким чином, відмінності у вартості товарів на умовах митного оформлення імпортованих в Україну товарів за МД №403020000/2013/001184 від 03.06.2013р. (ТОВ «Інтерфом-Захід») та за МД №110040000/2013/003673 від 11.06.2013р. (ТОВ «Інтерфом-Дніпро») є документально підтвердженими та економічно обґрунтованими, та враховані Дніпропетровською митницею Міндоходів при ухваленні рішення про митне оформлення товарів за МД №110040000/2013/003673 від 11.06.2013 року.

Натомість, різні комерційні умови за посередницьким імпортним контрактом ТОВ «Інтерфом-Захід» за №FS-FW/01-11/2012 від 01.11.2012р. із компанією «Foam Source Europe Limіted» та прямим імпортним контрактом ТОВ «Інтерфом-Дніпро» за №DV9173/16595/28.12.2012 від 03.01.2013р. із компанією "S.C. OLTCHIM S.A." в порушення вимог частини четвертої статті 59 Митного кодексу України Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області не враховано, що зумовило неправомірне донарахування платнику грошових зобов'язань згідно оскражуваних податкових повідомлень-рішень.

Окрім того, матеріали справи свідчать про те, що митними органами неоднаково підтверджувалася митна вартість товару «простий спиртовий поліефір поліалкілгліколь РЕТОL 48-3 МВ» на рівні 1,8972 евро/кг.

Як встановлено частиною першою, другою та третьою статті 57 Митного кодексу України визначення Митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які

імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частина перша та друга статті 59 Митного кодексу України передбачає, що у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів "і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: фізичні характеристики; якість та репутація на ринку; країна виробництва; виробник.

Відповідно до частини першої статті 60 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Тобто, визначальною ознакою при розрахунку митної вартості товару за ціною договору щодо подібних аналогічних товарів є неможливість застосування попередніх методів визначення митної вартості товару, а саме за ціною договору згідно ст. 58 Митного кодексу України та за ціною ідентичних товарів згідно статті 59 Митного кодексу України. В іншому ж випадку цей метод визначення митної вартості застосовано бути не може.

В свою чергу предметом поставки за митною декларацією позивача № 110040000/2013/003673 від 11.06.2013, за якою згідно акту перевірки проведено коригування митної вартості товару, а так само за митною декларацією № 403020000/2013/001184 від 03.06.2013, на використанні якої наполягає відповідач при здійсненні коригування за методом визначення митної вартості щодо подібного (аналогічного) товару (метод 26), є ідентичний товар -«сировина для виробництва поролону: простий спиртовий поліефір поліалкілгліколь РЕТОL 48-3 МВ».

Фізичні характеристики, якість та репутація на ринку, країна виробництва та виробник товару за митною декларацією позивача № 110040000/2013/003673 від 11.06.2013 та митною декларацією № 403020000/2013/001184 від 03.06.2013 є повністю ідентичними, що підтверджується контрактами та товаросупровідною документацією.

Отже, вищевказане спростовує висновки акту перевірки стосовно можливості застосування для визначення митної вартості імпортованого позивачем товару методу визначення митної вартості щодо подібного (аналогічного) товару (метод 26) а відтак виключає можливість донарахування позивачу податкових зобов'язань за оскарженими податковими повідомленнями-рішеннями.

При цьому, слід зауважити, що частиною 7 статті 59 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо ідентичних товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість, в той час як використана контролюючим органом для співставлення та нарахування платнику грошових зобовязань вартість імортованих товарів є вищою понад інші ціні на заявлені до митного оформлення товари у 2013 році.

Окрім того, судом також встановлено, що питання правомірності вимог Тернопільської митниці щодо донарахування податкових зобов'язань ТОВ «Інтерфом-Дніпро» за операціями імпорту товару «РЕТОL 48-3 МВ» при імпортуванні даного товару у 2013 році вже ставали предметом судового розгляду в адміністративних судах України.

Так, із матеріалів справи вбачається, що листом прокуратури Дніпропетровскої області від 21.01.2014р. за вих. №17/1-232 вих.14 в порядку статті 40 Кримінального-процесуального кодексу України відповідачу направлено до виконання постанову про призначення невиїзної позапланової документальної перевірки ТОВ «Інтерфом-Дніпро», яку прийнято 21.01.2014р. слідчим прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 в порядку здійснення досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000232 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 364 Кримінального кодексу України.

Згідно цієї постанови, вирішено призначати невиїзну документальну перевірку дотримання ТОВ «Інтерфом-Дніпро» вимог митного законодавства під час імпорту товару «PETOL 48-3 MB» у 2013 році, проведення перевірки доручити спеціалістам Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, матеріали проведеної перевірки направити на адресу прокуратури Дніпропетровської області.

В порядку виконання зазначеної постанови 18.02.2014р. відповідачем видано наказ № 103 Про проведення невиїзної документальної перевірки ТОВ Інтерфом-Дніпро ().

За результатами перевірки складено акт №Н07/14/33076092 від 04.03.2014р., на підставі якого контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 25.03.2014р. № на загальну суму 7325, 00 грн. та податкове повідомлення -рішення від 25.03.2014р. № на загальну суму 147 965, 24 грн.

Позивач не погодився із податковими повідомлення-рішеннями відповідача від 25.03.2014р. № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 та оскаржив їх до суду.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.07.2014р., залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2015р. по справі № 804/8118/14, адміністративний позов ТОВ "Інтерфом-Дніпро" до Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення від 25.03.2014р. за № та за №.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.03.2016р. по справі №К/800/11558/15 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.07.2014р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2015р. у справі №804/8118/14.

Отже, обставини імпорту позивачем товару «РЕТОL 48-3 МВ» у 2013 році на підставі митних декларацій №110040000/2013/003673 від 11.06.2013р., №110040000/2013/003930 від 18.06.2013р., №110040000/2013/004651 від 19.07.2013р., №110040000/2013/004728 від 23.07.2013р., №110040000/2013/004838 від 26.07.2013р., №110040000/2013/005112 від 06.08.2013р., №110040000/2013/005295 від 13.08.2013р., №110040000/2013/005677 від 28.08.2013р., №110040000/2013/006228 від 17.09.2013р., №110040000/2013/006229 від 17.09.2013р. вже ставали предметом судового розгляду.

Отже, наведені обставини свідчать, що у травні 2016 року відповідачем фактично повторно проведено перевірку ТОВ «Інтерфом-Дніпро» щодо аналогічниз обставин імпорту товару «РЕТОL 48-3 МВ» у 2013 році.

При цьому, акт перевірки Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за викладом обставин повністю дублює зміст акта перевірки Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області за №Н07/14/33076092 від 04.03.2014 року, копія якого наявна у матеріалах справи, як винесені на підставі даних актів податкові повідомлення-рішення.

Окрім того, слід також зауважити, що питання додержання митним органом вимог законодавства під час митного оформлення товару позивача у 2013 році була предметом дослідження в межах кримінального провадження № 0000232 від 21.10.2013 р., відкритого стосовно посадових осіб Дніпропетровської митниці Міндоходів за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 364 Кримінального кодексу України.

Кримінальне провадження № 0000232 закрито постановою слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 від 19.03.2014р. у зв'язку із відсутністю в діях посадових осіб митного посту «Новомосковськ» Дніпропетровської митниці складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України, на підставі ч. 1 ст. 284 Кримінально-процесуального кодексу України.

Так зі змісту вищевказаної постанови вбачається, що кримінальне провадження №0000232 закрито за реабілітуючими обставинами, при цьому слідчим встановлено наступні фактичні обставини:

«Здійснюючи митне оформлення товару згідно прямого імпортного контракту DV 9173/16595/28.12.2012 від 03.01.2013 із компанією «S.C. OLTCHIM S.A.» (Romania) ТОВ «Інтерфом-Дніпро» коригувало митну вартість та проводило оплату митних і податкових платежів виходячи Із ціни товару 1.8972 євро/кг що знайшло своє відображення у митних деклараціях №110040000/2013/003673 від 11.06.2013р., №110040000/2013/5112 від 06.08.2013р., №110040000/2013/5677 від 28.08.2013р., №110040000/2013/6229 від 17.09.2013р., №110040000/2013/3930 від 18.06.2013р., №110040000/2013/5295 від 13.08.2013р., №110040000/2013/6228 від 17.09.2013р.

При прийнятті рішення про коригування митної вартості товару ТОВ «Інтерфом-Дніпро» враховано положення статей 51, 52 Митного кодексу України а також той факт, що митними органами вже проводилося коригування митної вартості ідентичного товару, ввезеного за попередніми поставками від того ж постачальника («S.C. OLTCHIM S.A.», Romania), а саме 19.06.2012 Дніпропетровською митницею винесено рішення № 110040000/2012/900144/1 про коригування заявленої митної вартості ідентичного товару, згідно якого митну вартість ідентичного товару за попередніми поставками від того ж ^ виробника визначено на рівні 1,8972 Euro за одиницю (кг).

Отже, ТОВ «Інтерфом-Дніпро» було виконано всі заявлені митним органом вимоги щодо митного оформлення придбаного у компанії «S.C. OLTCHIM S.A.». товару, при цьому його митну вартість визначено за другорядним методом (ціною договору щодо ідентичних товарів) та згідно рішення митного органу про коригування митної вартості цього товару.

За таких обставин, у діях посадових осіб митного посту "Новомосковськ" Дніпропетровської митниці відсутні ознаки порушень вимог Митного кодексу України та вимог Податкового кодексу України під час визначення митної вартості товару (простий спиртовий поліефір PETOL 48-3 МВ)».

Отже, досудовим слідством у кримінальному провадженні № 0000232 від 21.10.2013р. також підтверджено правомірність дій декларанта та митного органу під час митного оформлення товару PETOL 48-3 МВ при його імпорті у 2013 році, що також було відомо і контролюючому органу, з огляду на те, що в відповідач посилається на дану постанову слідчого в акті перевірки (стор. 6) у якості документи, який був використаний під час проведення перевірки.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції' України і діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених па контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушення прав і охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження _ з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України - суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідачем субєктом владних повноважень не доведено правомірність своїх рішень та їх відповідність нормам діючого законодавства України, у звязку з чим оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

З огляду на викладене, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерфом-Дніпро" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № та № НОМЕР_1 від 07 червня 2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерфом-Дніпро" () судові витрати у розмірі 2329, 35 грн. (дві тисячі триста двадцять дев'ять гривень тридцять п'ять копійок).

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 30 січня 2017 року

Суддя ОСОБА_1