Справа № 2-а-10671/09/1570
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2012-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2012 р.Справа № 2-а-10671/09/1570

Категорія:Головуючий в 1 інстанції:

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Кравця О.О. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в місті Одесі в порядку письмового провадження у звязку з неявкою сторін в судове засідання апеляційну скаргу представника малого приватного підприємства «Вівтван»на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2010 року по справі за адміністративним позовом малого приватного підприємства «Вівтван»до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси та Державної податкової адміністрації в Одеській області (треті особи ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4) про визнання протиправними дій та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2009 року МПП «Вівтван»звернулось до суду з позовом до Державної податкової адміністрації в Одеській області. З урахуванням уточнень до позову та зазначення співвідповідачем Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси, МПП «Вівтван»просило визнати неправомірними дії податкових інспекторів ДПА в Одеській області Захарьєва А.В., Справцевої Л.В., Корнієнка В.В. та Шевченко О.Б., а також скасувати рішення ДПІ у Суворовському районі м. Одеси про застосування штрафних санкцій від 10 липня 2009 року № НОМЕР_1 (а. с. 79 80).

В обґрунтування позову зазначалося, що 27 червня 2009 року посадовими особами ДПА в Одеській області проведено планову перевірку кафе «Флорида», розташованого в м. Одеса по вул. Миколаївська дорога, 315, в якому здійснює підприємницьку діяльність МПП «Вівтван», з питань дотримання субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій. За наслідками перевірки складено акт за № 3615/15/32/23/22466070 від 30 червня 2009 року, в якому зазначено про порушення підприємством пунктів 1, 12 та 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». На підставі акта перевірки ДПІ у Суворовському районі м. Одеси прийнято рішення за № НОМЕР_1 від 10 липня 2009 року, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 31861 грн. 20 коп.. На думку позивача, перевірка проведена з порушенням Закону України «Про державну податкову службу в Україні»та Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», що є підставою для визнання перевірки незаконною та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2010 року відмовлено МПП «Вівтван»у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, представник позивача в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не повно встановлено обставини, що мають значення для справи, і, крім того, порушено норми матеріального та процесуального права. На думку апелянта, судом не вірно застосовано положення Закону України «Про державну податкову службу в Україні»та Закону України «Про основні принципи державного контролю в сфері господарської діяльності»щодо неможливості проведення перевірок у нічний час та обовязковості повідомлення господарюючого субєкта про проведення перевірки не пізніш ніж за 10 днів до дня перевірки. Крім того, на думку апелянта, вимоги Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»щодо ведення обліку товарних запасів до субєктів малого підприємництва не застосовуються. У звязку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції з винесенням нової постанови про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом встановлено, що 27 червня 2009 року посадовими особами ДПА в Одеській області проведено перевірку кафе «Флорида», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 315, в якому здійснює підприємницьку діяльність МПП «Вівтван».

За результатами перевірки складено акт, який зареєстровано в податковому органі за № 3615/15/32/23/22466070 від 30 червня 2009 року. В акті перевірки зазначено про порушення підприємством п. п. 1, 12 та 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

На підставі акта перевірки ДПІ у Суворовському районі м. Одеси прийнято рішення за № НОМЕР_1 від 10 липня 2009 року, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 31861 грн. 20 коп..

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог МПП «Вівтван», суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що посадовими особами ДПА в Одеській області перевірку торгової одиниці позивача проведено з дотриманням вимог Закону України «Про державну податкову службу в Україні» та Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Так, відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»контроль за додержанням субєктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Згідно ч. 3 ст. 16 названого Закону планові або позапланові перевірки осіб, що використовують реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або книги обліку розрахункових операцій, здійснюються у порядку, передбаченому законодавством України.

На підставі ч. 1 ст. 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) плановою виїзною перевіркою вважається перевірка платника податків щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним податків та зборів (обовязкових платежів), яка передбачена у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за місцезнаходженням такого платника податків чи за місцем розташування обєкта права власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна перевірка.

Відповідно до ч. 1 ст. 11-2 названого Закону (у вказаній вище редакції) посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку:

1) направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби;

2) копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення.

На підставі положень ч. 2 названої статті Закону ненадання перелічених у частині 1 цієї статті Закону документів платнику податків або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, є підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки. Однак, якщо посадових осіб органу державної податкової служби допущено до проведення перевірки, вказані порушення не є безумовною підставою для скасування прийнятого на підставі акта перевірки рішення податкового органу про застосування до субєкта підприємницької діяльності штрафних (фінансових) санкцій.

Як встановлено матеріалами справи, посадових осіб податкового органу в робочий для субєкта підприємницької діяльності час було допущено до проведення перевірки, за результатами якої складено акт від 27 червня 2009 року № 3615/15/32/23/22466070, який підписано без зауважень адміністратором кафе ОСОБА_5.

В процесі перевірки посадовими особами податкового органу придбано 100 грамів віскі «Джек Деніелс»на суму 100 грн.. При проведенні розрахункової операції продавцем не проведено зазначені грошові кошти в розмірі суми покупки через реєстратор розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункової операції, що є порушенням п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) за рішенням відповідних органів державної податкової служби України у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій (у разі нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки) до субєктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), застосовуються фінансові санкції у пятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг) (100 грн. х 5 = 500 грн..).

В процесі перевірки посадовими особами податкового органу також встановлено порушення позивачем п. 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме невідповідність готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій на 211 грн.. Так, згідно наданого Х-звіту через реєстратор розрахункових операцій проведено 169 грн.. При цьому сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків склала 480 грн. (480 грн. (сума готівкових коштів на місці розрахунків) 100 грн. (сума покупки) 169 грн. (кошти, проведенні через РРО) = 211 грн.).

Відповідно до ст. 22 названого Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до субєктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у пятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність (211 грн. х 5 = 1050 грн.).

Крім того, співробітниками податкового органу встановлено порушення підприємством п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме невиконання обовязку щодо ведення субєктом підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, вартість яких становить 15153 грн. 10 коп..

Відповідно до ст. 6 названого Закону (у вказаній вище редакції) облік товарних запасів фізичною особою - субєктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для субєктів малого підприємництва. Обовязок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів..

Згідно ст. 21 Закону (у вказаній вище редакції) до субєктів підприємницької діяльності, що не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (15153 грн. 10 коп. х 2 = 30306 грн. 20 коп.).

Із врахуванням викладеного висновок суду першої інстанції про правомірність застосування відповідачем до позивача штрафних (фінансових) санкцій на суму 31861 грн. 20 коп. (500 грн. + 1050 грн. + 30306 грн. 20 коп. = 31861 грн. 20 коп.) є правильним.

Суд апеляційної інстанції відхиляє посилання апелянта на необовязковість ведення обліку товарних запасів субєктами малого підприємництва, оскільки такий обовязок субєкта господарювання, що здійснює роздрібну торгівлю алкогольними напоями, передбачений п. 5 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 липня 1996 року № 854.

Згідно п. 3 названих Правил ці правила поширюються на всіх субєктів господарської діяльності на території України незалежно від форм власності, які зареєстровані в установленому порядку і мають ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, отриману згідно з вимогами законодавства.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову окружного адміністративного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 202, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника малого приватного підприємства «Вівтван»залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2010 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: