Справа № 211/655/17-а
Суддя: Ткаченко С. В.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/655/17-а
Провадження № 2-а/211/79/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді: Ткаченко С.В.

при секретарі: Коптєвій К.М.

за відсутності:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи Управління патрульної поліції м. Києва,

розглянувши в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної служби в м. Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції м. Києва про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд, -

ВСТАНОВИВ:

10.02.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної служби в м. Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послався на те що, 03.02.2017 року близько 11год. 15хв., керуючи транспортним засобом MAN TGS 19/440, номерний знак АЕ 3691АМ з причепом «НПЦ 12Н», номерний знак АЕ 9199ХХ рухався відповідно маршруту, був зупинений інспектором Ніколаєвим П.О. по вул.. Братиславська, 50 в м. Києві.

Причини зупинки відповідачем повідомлені не були та після надання йому документів, відповідач склав постанову серії АР № 857742 від 03.02.2017 року про накладення адміністративно стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в розмірі 510 грн. за адміністративне правопорушення передбачене ст.132-1 КУпАП та невиконання вимог п. 22.5 ПДР України.

В фабулі оскаржуваної постанови вказано, що нібито при перевезенні небезпечного вантажу в товарно-транспортній накладній 03.02.2017 року існують незрозумілі порушення, чим порушено п. 22.5 ПДР України. Більш того, жодного конкретизування порушення не вказано.

В порушення вимог передбачених ст. 256 КУпАП відповідачем на його вимогу не було складено протокол про адміністративне правопорушення, що є грубим порушення приписів ст. 258 КУпАП, у звязку з чим він був позбавлений можливості вказати письмово та зафіксувати вчинені порушення з боку відповідача.

Розгляд справи на місці без підготовки та надання часу для звернення за правовою допомогою, подання заперечення на постанову, документів, які характеризують особу, інших доказів по справі, порушило його права, передбачені ст. 268 КУпАП, якими він не мав можливості скористатися. Також, при накладенні конкретного розміру штрафу не враховано особу, матеріальний стан та інші обставини, як слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення. За таких обставин його процесуальні права були грубо порушені.

Вказана постанова не містить доказів на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення. Посилання відповідача на пункт 22.5 ПДР України є необґрунтованими та безпідставними, вказує на явні протиріччя, в висновках оскаржуваної постанови та вибору норми ПДР України, оскільки, пункт 22.5 ПДР України визначає габарити транспортних засобів та їх составів, норму фактичної маси, навантаження на осі.

Отже, в даному випадку, в оскаржуваній постанові відповідач взагалі в обґрунтування порушень п. 22.5 ПДР України визначив, начебто незрозумілі недоліки в товарно- транспортній накладній.

Тобто, це жодним чином не стосується п. 22.5 ПДР, який ним не порушувався.

Крім того у порушення вимог ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», відповідач не проінформував його про конкретну причину зупинення транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки.

Також чинним законодавством у повноваженнях поліцейських не передбачено виявлення порушень у товарно-транспортних накладних, або інших транспортних документів.

Вважає що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 132-1 КУпАП за вказаних обставин , тому постанова серії АР № 857742 від 03.02.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі з порушеннями його прав та чинного законодавства України, є необґрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню. На цих підставах, позивач просить адміністративний позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 до суду звернувся з заявою про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2, та представник третьої особи - Управління патрульної поліції м. Києва до суду не зявилися , про слухання справи повідомлялися.

На підставі ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі не прибуття відповідача - субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно до вимог ст. 18 ч.1 п.1 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ст. 41 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З матеріалів справи встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення , 03.02.2017 року о 11-15 годині ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки MAN TGS 19.440, номерний знак АЕ 3691АМ з причепом «НПЦ 12Н», номерний знак АЕ 9199ХХ, в м. Києві по вул. Братиславська, 50 , здійснював перевезення небезпечного вантажу, чим порушив п. 22.5 ПДР України (а.с. 4 - копія постанови).

Вказаною постановою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 132-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грв.

Відповідно до ст.222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ст. 132-1 КУпАП, покладено на органи Національної поліції .

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП передбачено, що може бути оскаржено постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, в районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими законом.

Згідно ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ст. 245 КпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 132-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З вказаної постанови не зрозуміло, які саме вимоги п.22.5 Правил дорожнього руху України були порушені позивачем.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показання технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З оскаржуваної постанови слідує, що інспектор вимоги закону не виконав. При винесенні постанови не врахував докази передбачені ст.251 КУпАП та обставини визначені у ст.280 КУпАП. Постанова містить лише фабулу адміністративного проступку без посилання на докази. У ній не дано оцінку доказам, в порядкуст.252 КУпАП, тобто вона не має жодного мотивування. Крім цього, у постанові не зазначено обставин передбачених статтями 33-35 КУпАП, які необхідно враховувати при накладенні стягнення. Отже, оскаржувана постанова за змістом не відповідаєст.283 КУпАП.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З боку відповідача по справі підтверджуючих доказів щодо правомірності складання та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення та притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не надано, заперечень на позов не надійшло, тому, з огляду на вищевказане, з врахуванням з'ясованих фактичних обставин по справі та досліджених доказів, суд вважає, що є законні підстави постанову по справі про адміністративне правопорушення скасувати, як протиправну.

Керуючись ст. ст. 6 ,10, 11, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства , ст. 247, 268, 287, 288, 289, 293 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної служби в м. Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції м. Києва про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії АР № 857742 від 03.02.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ст. 132-1 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_3