Справа № 592/1690/17
Суддя: Бичков І. Г.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №592/1690/17
Провадження №2-а/592/190/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді Бичкова І. Г. ,

за участю: секретаря судового засідання Троценко Ю. Ю. ,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: адвоката ОСОБА_2 ,

представника відповідача: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми лейтенанта поліції ОСОБА_4, Управління патрульної поліції м. Суми про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, винесену посадовою особою, -

В С Т А Н О В И В :

13.02.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з адміністративним позовом до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми лейтенанта поліції ОСОБА_4, Управління патрульної поліції в м Суми про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, винесену посадовою особою, в якому він просив: 1. Скасувати постанову інспектора патрульної поліції роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми лейтенанта поліції ОСОБА_4 серія АР № 919286 від 07.02.2017 року у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП. 2. Закрити справу про адміністративне правопорушення. 3. Витребувати від Управління патрульної поліції в м. Суми матеріали у справі про адміністративне правопорушення серія АР № 919286(а. с. 2, 3) .

У відкритому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_2 позов підтримали. Надали пояснення, аналогічні викладеним в адміністративному позові. Вони просили адміністративний позов задовольнити.

У відкритому судовому засіданні представник відповідача за довіреністю ОСОБА_3 адміністративний позов ОСОБА_1 не визнав, просив відмовити у його задоволенні.

В судове засідання відповідач інспектор роти № 4 Управління патрульної поліції в м. Суми лейтенант поліції ОСОБА_4 не зявився. Про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1, пояснення його представника адвоката ОСОБА_2, пояснення представника відповідача за довіреністю ОСОБА_3, дослідивши докази справи, суд дійшов наступного висновку.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Субєкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 122 КУпАП, розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч. 1 ст. 268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Ст. 279 КУпАП встановлено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Таким чином, приписами КУпАП встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Із змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі протягом десяти днів з дати вручення такої постанови у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази проведення розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

В матеріалах справи міститься лише постанова про накладення адміністративного стягнення на позивача.

Вказана постанова не містить посилань на те, що відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності враховано його пояснення, надано можливість скористатися юридичною допомогою, розглянуто клопотання в разі їх наявності. Також представником відповідача не доведено наявність самих матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Вищенаведені обставини дають підстави дійти висновку про те, що відповідачем, всупереч положень КУпАП, не було проведено дій по розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачених приписами ст. ст. 278, 279 КУпАП.

Отже, оскільки представником відповідача, без дотримання імперативних приписів ст. 71 КАС України, не були подані суду всі наявні у них документи та матеріали, які могли бути використані як докази у справі, а саме: субєктом владних повноважень не були подані суду документи, зазначені в Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, оскільки постанова суду про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень приймається, якщо відповідач виносить протиправне рішення, яке порушує права та інтереси позивача, оскільки така постанова усуває спір щодо правових підстав вчинення певних дій у майбутньому і є способом превентивного захисту, відтак суд вважає, що вимоги позивача в частині скасування постанови інспектора патрульної поліції роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми лейтенанта поліції ОСОБА_4 серія АР № 919286 від 07.02.2017 року у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП є такими, що підлягають задоволенню, оскільки представник відповідача не довів, не доказав правомірності свого рішення.

Що стосується вимог позивача про закриття справи про адміністративне правопорушення, то суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 284 КУпАП вирішення питання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно Рекомендації № К (80) 2 Комітету ОСОБА_5 Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції субєктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

Субєкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими субєктами (дискреційні повноваження) . Втручання в дискреційні повноваження субєкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Таким чином, суди не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством.

Вищенаведене кореспондується із правовою позицією, викладеною Вищим адміністративним судом України в своїх рішеннях, зокрема, в постанові від 12.03.2015 року по справі № К/9991/28251/11 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/43532345) та в ухвалі від 21.07.2016 року по справі № 378/161/16-а (К/800/14729/16) (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/59316807) .

Про те, що адміністративні суди не наділені повноваженнями, закривати провадження у справах про адміністративні правопорушення вказано і в довідці від 29.01.2010 року про результати вивчення та узагальнення практики розгляду справ за позовами фізичних осіб із приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, проведеного на виконання плану роботи Вищого адміністративного суду України на друге півріччя 2009 року.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми лейтенанта поліції ОСОБА_4, Управління патрульної поліції м. Суми про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, винесену посадовою особою, слід задовольнити та скасувати постанову інспектора патрульної поліції роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми лейтенанта поліції ОСОБА_4 серія АР № 919286 від 07.02.2017 року у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, в іншій частині в задоволенні адміністративного позову слід відмовити за необґрунтованістю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 160, 167 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми лейтенанта поліції ОСОБА_4, Управління патрульної поліції м. Суми про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, винесену посадовою особою, задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора патрульної поліції роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми лейтенанта поліції ОСОБА_4 серія АР № 919286 від 07.02.2017 року у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених КАС України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч. 4 ст. 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий: І.Г. Бичков