Справа № 813/838/17
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2017-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2017 року справа № 813/838/17

Львівський окружний адміністративний суд в складі

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судового засідання Булавко О.З.

з участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, представників від позивачів ОСОБА_11,

від відповідача ОСОБА_12,

від третьої особи ОСОБА_13, ОСОБА_14,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_2, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_10, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_8, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_33, ОСОБА_6, ОСОБА_34, ОСОБА_35 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача ОСОБА_36 міської ради, про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_37, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_38, ОСОБА_22, ОСОБА_2, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_10, ОСОБА_25, ОСОБА_39, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_8, ОСОБА_29, ОСОБА_40, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_33, ОСОБА_6, ОСОБА_34, ОСОБА_35 звернулися в суд з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання протиправними дій щодо відмов у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,9500 га кожному для ведення особистого селянського господарства на території ОСОБА_36 міської ради Жовківського району, викладених у листах від 15.09.2016 року за №В-11439/0-6009/6-16, за №Ш-11435/0-6036/6-16, за №Ц-11450/0-6016/6-16, за №М-11440/0-6037/6-16, за №М-11423/0-6010/6-16, за №П-11427/0-6034/6-16, за №М-11423/0-60/6-16, за №П-11427/0-6034/6-16, за №М-11444/0-6012/6-16, за №Г-11438/0-6007/6-16, за №С-11436/0-6030/6-16, за №Г-11443/0-6006/6-16, за №Б-11431/0-6033/6-16, за №Ч-11455/0-6011/6-16, за №Я-11445/0-6013/6-16, за №Ш11456/6018/6-16, за №Ж-11426/0-6031/6-16, за №К-11447/0-6021/6-16, за №Б-11452/0-6017/6-16, за №К-11425/0-6029/6-16, за №Д-11430/0-6024/6-16, за №Г-11446/0-6020/6-16, за №Ф-11429/0-6032/6-16, за №М-11442/0-6008/6-16, за №А-11434/0-6027/6-16, за №Ш-11428/0-6025/6-16, за №Л-11448/0-6015/6-16, за №П-11441/0-6022/6-16, за №М-11424/0-6014/6-16, за №Я-11457/0-6035/6-16, за №Л-11433/0-6028/6-16 та про зобовязання розглянути клопотання і надати дозвіл на розробку проекту землеустрою земельної ділянки.

Позовні вимоги мотивовані тим, що, як вбачається зі змісту оскаржуваних відмов, відповідач не звертався із запитами про висловлення позиції щодо можливості надання позивачам дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,9500 га для ведення особистого селянського господарства на території ОСОБА_36 сільської ради. Також, позивачі зазначають, що законодавством передбачено вичерпні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Проте, зазначені у вищенаведених листах підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою не передбачена Земельним кодексом України. Окрім того, позивачі звертають увагу на те, що вони являються учасниками бойових дій, а тому, як передбачено п.14 ч.1 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасникам бойових дій надаються пільги щодо першочергового відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва, і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом.

Присутні позивачі та представник позивачів дали аналогічні пояснення, просять позов задоволити.

Відповідач у письмових запереченнях зазначає, що ОСОБА_36 міська рада Жовківського району листом від 23.03.2017 року за №269 поінформувала останнього про те, що вказаний орган місцевого самоврядування не погоджує надання позивачам дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею 0,9500 га. Так, на думку відповідача, клопотання позивачів про надання дозволів на розроблення проекту землеустрою земельних ділянок не відповідає вимогам ст.118 ЗК України, оскільки у своєму листі третя особа чітко зазначила, що територія в межах якої знаходяться запитувані земельні ділянки передбачена для транспортної інфраструктури. Окрім того, продовжує відповідач, вимога позивачів зобовязати надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою земельних ділянок є необґрунтованою з огляду на те, що наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу та особі певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Представник відповідача проти позову заперечила з вищевикладених підстав, просить в його задоволенні відмовити повністю.

Третя особа проти позову заперечила, вважає, що землі, на які претендують позивачі, згідно рішення органу місцевого самоврядування від 31.03.2017 року за №6 «Про затвердження плану зонування території м.Дубляни» є землями перспективної міської забудови. Також вважає, що надання таких земель позивачам буде суперечити інтересам територіальної громади, суперечить принципам раціонального використання земель та суспільним потребам.

Представники третьої особи дали аналогічні пояснення, просять у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши присутніх позивачів та представників представників, дослідивши наявні у справі докази та давши їм оцінку, суд встановив наступні обставини справи.

ОСОБА_1, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_37, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_38, ОСОБА_22, ОСОБА_2, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_10, ОСОБА_25, ОСОБА_39, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_8, ОСОБА_29, ОСОБА_40, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_33, ОСОБА_6, ОСОБА_34, ОСОБА_35 звернулись до Головного управління Дергеокадастру у Львівській області в серпні 2016 року із клопотаннями про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення кожному із позивачів у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,95 га із земель запасу для ведення особистого селянського господарства в межах ОСОБА_36 міської ради Жовківського району.

15.09.2016 року Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області були прийняті рішення за № за №В-11439/0-6009/6-16, за №Ш-11435/0-6036/6-16, за №Ц-11450/0-6016/6-16, за №М-11440/0-6037/6-16, за №М-11423/0-6010/6-16, за №П-11427/0-6034/6-16, за №М-11423/0-60/6-16, за №П-11427/0-6034/6-16, за №М-11444/0-6012/6-16, за №Г-11438/0-6007/6-16, за №С-11436/0-6030/6-16, за №Г-11443/0-6006/6-16, за №Б-11431/0-6033/6-16, за №Ч-11455/0-6011/6-16, за №Я-11445/0-6013/6-16, за №Ш11456/6018/6-16, за №Ж-11426/0-6031/6-16, за №К-11447/0-6021/6-16, за №Б-11452/0-6017/6-16, за №К-11425/0-6029/6-16, за №Д-11430/0-6024/6-16, за №Г-11446/0-6020/6-16, за №Ф-11429/0-6032/6-16, за №М-11442/0-6008/6-16, за №А-11434/0-6027/6-16, за №Ш-11428/0-6025/6-16, за №Л-11448/0-6015/6-16, за №П-11441/0-6022/6-16, за №М-11424/0-6014/6-16, за №Я-11457/0-6035/6-16, за №Л-11433/0-6028/6-16, якими було відмовлено позивачам у наданні дозволів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність.

Мотивами вищенаведених відмов стала відсутність погодження ОСОБА_36 міської ради Жовківського району щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства.

Позивачі не погодившись з такою відмовою звернулися до суду з метою захисту їх порушеного права.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Як передбачено п. є-1 ч. 1 ст. 15-1 ЗК України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених ЗК України.

Статтею 122 ЗК України встановлено повноваження органів виконавчої влади, Верховної ОСОБА_38 Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування, а саме центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 цього ж Кодексу громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

В матеріалах справи наявні клопотання та додатки до них, зміст яких вказує на те, що позивачами дотримано вимог законодавства при їх оформленні.

Згідно з ч. 7 цієї ж статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Наведена норма вказує на те, що законодавцем визначено вичерпний перелік на підставі, яких допускається відмова у наданні згаданого дозволу.

Наказом Держземагенства України від 15.10.2014 року № 328 введено в дію рішення колегії Держземагенства України від 14.10.2014 року, в тому числі рішення №2/1.

Відповідно до рішення колегії Держземагенства України №2/1: 2.Начальникам головних управлінь Держземагентства в областях, м. Києві за зверненнями юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які не перебувають у їхньому користуванні, що надходитимуть з 15 жовтня 2014 року, забезпечити обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою: 2.1. Під час розгляду клопотань про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності надсилати органам місцевого самоврядування (сільським, селищним, міським радам) за місцем розташування земельної ділянки запити про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, на підставі якої зазначені земельні ділянки можуть бути передані у власність або користування. До запиту додавати копії клопотань та графічних матеріалів до них. 2.2. У запиті, наведеному в пункті 2.1 цього рішення: зазначати прохання до відповідного органу місцевого самоврядування протягом десяти календарних днів з дня отримання запиту письмово висловити позицію із зазначеного питання; інформувати орган місцевого самоврядування, що відсутність протягом зазначеного строку мотивованих заперечень є мовчазною згодою на надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою. 2.3. У разі надходження у десятиденний строк від органу місцевого самоврядування мотивованих заперечень стосовно надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, які безпосередньо передбачені законом, зокрема частиною сьомою статті 118 та частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України, відмовляти заявникові у задоволенні відповідного клопотання. 2.4. У разі якщо у десятиденний строк відповідний орган місцевого самоврядування письмово або за замовчанням погодив (не надав мотивованих заперечень) надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності або надав заперечення, які суперечать вимогам чинного законодавства, забезпечувати у встановленому порядку розгляд клопотань заявників з урахуванням зазначених обставин.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що законною підставою відмови заявнику можуть бути лише мотивовані заперечення органу місцевого самоврядування, які передбачені виключно законом (ч.7 ст.118 ЗК України) та які надійшли у десятиденний строк.

В матеріалах справи наявний лист ОСОБА_36 міської ради Жовківського району від 23.03.2017 року за №269 згідно з якого остання не погоджує позивачам надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею по 0,9500 га для ведення особистого селянського господарства на території міської ради у звязку з тим, що дана територія у відповідності до Генерального плану передбачена для транспортної інфраструктури.

Однак, зважаючи на те, що наведений лист був надісланий відповідачу 23.03.2017 року, тобто після оскаржуваних дій, викладених у листах від 15.09.2016 року про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, даний лист не міг бути покладений в основу таких відмов.

При цьому, дотримуючись принципу офіційного зясування всіх обставин у справі (ст.11 КАС України), суд вважає за необхідне дослідити обставини, викладені в листі ОСОБА_36 міської ради Жовківського району від 23.03.2017 року за №269, зокрема щодо наявності, передбачених ч.7 ст.118 ЗК України, підстав для відмови у погодженні дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Так, в матеріалах справи наявне рішення ОСОБА_36 міської ради від 22.01.2015 року за №23 відповідно до якого прийнято рішення розробити генеральний план м.Дублян відповідно до чинного законодавства та доручено міському голові організувати розроблення генерального плану м.Дублян.

Також, в матеріалах справи наявне рішення ОСОБА_36 міської ради від 31.03.2017 року за №6 «Про затвердження плану зонування території м.Дубляни».

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року за №3038-VI, з наступними змінами та доповненнями, генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту.

Абзацом 4 ч.1 ст.17 даного Закону передбачено, що у складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.

Згідно з ч.10 цієї ж статті, генеральні плани населених пунктів та зміни до них розглядаються і затверджуються відповідними сільськими, селищними, міськими радами на чергових сесіях протягом трьох місяців з дня їх подання.

Судом встановлено, що ОСОБА_36 міською радою не приймалось жодних рішень щодо затвердження генерального плану м.Дублян, з чого випливає, що такий план не затверджувався третьою особою установленому законом порядку.

Більше того, в матеріалах справи наявні докази лист Інституту «Містопроект» від 06.04.2017 року за №242/12-1 - в підтвердження того, що генеральний план лише розробляється.

Враховуючи те, що генеральний план не розглядався та не затверджувався третьою особою, суд не може взяти до уваги рішення від 31.03.2017 року за №6 «Про затвердження плану зонування території м.Дубляни», оскільки прийняття такого можливе лише після затвердження генерального плану, як це передбачено абзацом 4 ч.1 ст.17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Більше того, зазначене рішення не може бути покладено в обгрунтування правомірності спірних відмов у наданні дозволів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, оскільки на час прийняття таких зазначене рішення не було прийнято (відмови датовані вереснем 2016 року, рішення органу місцевого самоврядування березнем 2017 року).

Відповідач та третя особа доказів в підтвердження спростування вищенаведених обставин не надали, не представили також жодних доказів прийняття та затвердження генерального плану в установленому законом порядку.

А відтак, посилання третьої особи на те, що територія на якій знаходяться земельні ділянки відповідно до генерального плану передбачена для транспортної інфраструктури, не можуть свідчити про наявність законної підстави для відмови позивачам у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, оскільки дані твердження не відповідають фактичним обставинам справи.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що позивачі являються учасниками бойових дій, а тому, у відповідності до положень п.14 ч.1 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», 22 жовтня 1993 року, мають право на першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва.

Наведене дозволяє суду констатувати факт про те, що субєкт владних управлінських функцій - відповідач діяв не у відповідності до норм чинного законодавства, а саме відмовив у наданні дозволів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність позивачів для ведення особистого селянського господарства, з підстав які не передбачені положеннями ст.118 ЗК України (містить вичерпний перелік для відмови).

Відтак, такі дії відповідача щодо відмови є протиправними, оскільки не відповідають критерію законності (п.1 ч.3 ст.2 КАС України) та обґрунтованості (п.3 ч.3 ст.2 КАС України).

Як наслідок, задля належного забезпечення позивачам гарантованого права на ефективний засіб юридичного захисту, суд вважає за необхідне зобовязати відповідача надати дозволи на розробку проекту землеустрою щодо відведення позивачам земельної ділянки у власність площею 0,9500 га кожному для ведення особистого селянського господарства.

При цьому, судом не беруться до уваги посилання відповідача на те, що захист права у такий спосіб буде втручанням у його дискреційні повноваження, оскільки у спірних правовідносинах законодавство не дозволяло відповідачу діяти на власний розсуд.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому адміністративний позов належить задовольнити.

Щодо судових витрат, то, у відповідності до вимог ст.94 КАС України, такі належить присудити на користь позивачів, які його сплатили при поданні позову.

Враховуючи наведене, та керуючись ст.ст. 51, 71, 86, 94, 158, 160, 163, 167, 258 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Львівській щодо відмови ОСОБА_1, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_2, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_10, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_8, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_33, ОСОБА_6, ОСОБА_34, ОСОБА_35 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,9500 га кожному для ведення особистого селянського господарства на території ОСОБА_36 міської ради Жовківського району, викладених у листах від 15.09.2016 року за №В-11439/0-6009/6-16, за №Ш-11435/0-6036/6-16, за №Ц-11450/0-6016/6-16, за №М-11440/0-6037/6-16, за №М-11423/0-6010/6-16, за №П-11427/0-6034/6-16, за №М-11423/0-60/6-16, за №П-11427/0-6034/6-16, за №М-11444/0-6012/6-16, за №Г-11438/0-6007/6-16, за №С-11436/0-6030/6-16, за №Г-11443/0-6006/6-16, за №Б-11431/0-6033/6-16, за №Ч-11455/0-6011/6-16, за №Я-11445/0-6013/6-16, за №Ш11456/6018/6-16, за №Ж-11426/0-6031/6-16, за №К-11447/0-6021/6-16, за №Б-11452/0-6017/6-16, за №К-11425/0-6029/6-16, за №Д-11430/0-6024/6-16, за №Г-11446/0-6020/6-16, за №Ф-11429/0-6032/6-16, за №М-11442/0-6008/6-16, за №А-11434/0-6027/6-16, за №Ш-11428/0-6025/6-16, за №Л-11448/0-6015/6-16, за №П-11441/0-6022/6-16, за №М-11424/0-6014/6-16, за №Я-11457/0-6035/6-16, за №Л-11433/0-6028/6-16.

3. Зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, у місячний строк з дня набранням постановою законної сили, надати ОСОБА_1, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_2, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_10, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_8, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_33, ОСОБА_6, ОСОБА_34, ОСОБА_35 дозволи на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,9500 га кожному для ведення особистого селянського господарства на території ОСОБА_36 міської ради Жовківського району.

4. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

5. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 26 червня 2017 року.

Суддя В.Я.Мартинюк