Справа № 808/1246/17
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/1246/17

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року о/об 12 год. 09 хв.

Справа № 808/1246/17

м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Гудименко Я.А., розглянувши у місті Запоріжжі адміністративну справу

за позовом Головного управління ДФС у Запорізькій області

до Комунального підприємства "Підприємство комунальної власності" Енергодарської міської ради

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДФС у Запорізькій області (надалі – позивач, ГУ ДФС у Запорізькій області) до Комунального підприємства «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради (надалі – відповідач, КП «ПКВ» ЕМР) про стягнення з відповідача 3435897 грн. 50 коп. податкового боргу, у тому числі: 3087789 грн. 49 коп. – з податку на додану вартість; 348108 грн. 01 коп. – по земельному податку з юридичних осіб.

Позивач у позові зазначив, що за ТОВ «ПКВ» ЕМР обліковується податковий борг у сумі 3435897 грн. 50 коп., у тому числі: 3087789 грн. 49 коп. – з податку на додану вартість; 348108 грн. 01 коп. – по земельному податку з юридичних осіб, який виник з сум узгодженого податкового зобов’язання, визначеного відповідачем у деклараціях та контролюючим органом за результатами перевірки.

Представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження, просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не прибув. Про дату, час та місце судового засідання відповідач повідомлявся належним чином.

Згідно з ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з’ясував наступне.

Заборгованість відповідача з податку на додану вартість виникла у результаті несплати узгодженої суми грошового зобов'язання, визначеного КП «ПКВ» ЕМР самостійно у поданій до контролюючого органу: Податковій декларації з податку на додану вартість за листопад 2016 року від 19.12.2016, якою визначено до сплати грошове зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 1059513 грн. 00 коп. (а.с.12); Податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2016 року від 19.01.2017, якою визначено до сплати грошове зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 868240 грн. 00 коп. (а.с.13); Податковій декларації з податку на додану вартість за січень 2017 року від 20.02.2017, якою визначено до сплати грошове зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 840334 грн. 00 коп. (а.с.14).

КП «ПКВ» ЕМР подано Уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на додану вартість, у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок, за квітень, листопад, грудень 2016 року, яким визначено до сплати до бюджету грошових зобов'язань з податку на додану вартість: по уточнюючому розрахунку за квітень 2016 року – 171 грн. 00 коп. та застосовано самостійно штрафну санкцію у сумі 05 грн. 00 коп. (а.с.15); по уточнюючому розрахунку за листопад 2016 року – 247 грн. 00 коп. та застосовано самостійно штрафну санкцію у сумі 07 грн. 00 коп. (а.с.16); по уточнюючому розрахунку за грудень 2016 року – 213933 грн. 00 коп. та застосовано самостійно штрафну санкцію у сумі 6418 грн. 00 коп.

Доказів самостійної сплати податкового зобов’язання з податку на додану вартість (платіжних документів) ТОВ «ПКВ» ЕМР до суду не надало.

Також, СДПІ з ОВП у м.Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС на підставі пп.75.1.1 п.75.1 ст.75, ст.76 Податкового кодексу України у період з 25.11.2016 по 29.11.2016 проведено камеральну перевірку даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість, даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та даних, заявлених КП «ПКВ» ЕМР в Податковій декларації з податку на додану вартість за серпень 2016 року, за результатами якої 29.11.2016 складено Акт №681/28-04-42-02/32166551, яким встановлено порушення п.57.1 ст.57, п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України – несвоєчасна сплата узгодженого грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 989185 грн. 00 коп., задекларованої у Податковій декларації з податку на додану вартість за серпень 2016 року: із затримкою до 30 календарних днів у сумі 1339 грн. 00 коп.; із затримкою більше 30 календарних днів у сумі 483552 грн. 97 коп. (а.с.18).

Згідно з п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Крім того, згідно з пп.129.1.1 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України з податку на додану вартість контролюючим органом нараховано пеню у сумі 2077 грн. 00 коп.

Таким чином, загальна заборгованість з податку на додану вартість складає 3087789 грн. 49 коп.

Згідно з поданою відповідачем до Енергодарської ОДПІ Податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2017 рік від 04.02.2017 відповідачем нараховано земельного податку за 2017 рік всього у сумі 4177296 грн. 07 коп. При цьому, щомісячний платіж за січень-липень 2017 року складає 348108 грн. 01 коп., за серпень-грудень 2017 року – 348108 грн. 00 коп. (а.с.22).

Податковий борг з земельного податку з юридичних осіб за січень 2017 року складає 348108 грн. 01 коп.

Доказів самостійної сплати податкового зобов’язання з земельного податку з юридичних осіб (платіжних документів) ТОВ «ПКВ» ЕМР до суду не надало.

Податковий контроль – це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (п.61.1 ст.61 Податкового кодексу України).

За приписами пп.62.1.1, пп.62.1.2 п.62.1 ст.62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів.

Згідно з п.2 Розділу І «Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» терміни в цьому Порядку вживаються в таких значеннях: інтегрована картка платника (далі - ІКП) – форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Відповідно до п.1 Глави 1 Розділу ІІ «Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» зазначено, що з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Позивачем в обґрунтування позовних вимог надано інтегровані картки ТОВ «ПКВ» ЕМР згідно яких за відповідачем обліковується податковий борг у сумі 3435897 грн. 50 коп., у тому числі: 3087789 грн. 49 коп. – з податку на додану вартість; 348108 грн. 01 коп. – по земельного податку з юридичних осіб.

Даних про розстрочення (відстрочення) вказаних узгоджених грошових зобов’язань, надміру та/або помилково сплачені кошти вказані документи – не містять.

Відповідачем не надано до суду будь-яких доказів про сплату вказаного податкового боргу.

Отже, позивачем доведено заборгованість ТОВ «ПКВ» ЕМР у сумі 3435897 грн. 50 коп.

Згідно з пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг – це сума узгодженого грошового зобов’язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як зазначено у пп.14.1.153 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податкова вимога – це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Судом досліджено надану позивачем податкову вимогу від 03.10.2016 за №22-17.

Згідно з п.95.1 ст.95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності – шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Як зазначено у п.95.4 ст.95 Податкового кодексу України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вище викладене, судом з’ясовано, що відповідач на час судового засідання має податковий борг у сумі 3435897 грн. 50 коп., у тому числі: 3087789 грн. 49 коп. – з податку на додану вартість; 348108 грн. 01 коп. – по земельному податку з юридичних осіб, який у добровільному порядку – не погашений. У зв’язку з цим, суд приходить до висновку, що вказана сума заборгованості повинна бути стягнута з ТОВ «ПКВ» ЕМР у порядку та спосіб, встановлений ст.95 Податкового кодексу України.

Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем – фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 17, 71, 94, 158-163 КАС України, ст.19 Конституції України, ст.95 Податкового кодексу України, суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.ст.167, 186, 254 КАС України.

Постанова суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.167, 186 КАС України.

Постанова виготовлена у повному обсязі 06.06.2017.

Суддя О.О. Прасов