Справа № 369/2514/17
Суддя: Пінкевич Н. С.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/2514/17
Провадження № 2-а/369/138/17
ПОСТАНОВА

іменем України

20.06.2017 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у скаді:

Головуючого судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Потоцька О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засаданні в місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, Головне управління МВСУкраїни в Київській області, МВС України про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до суду. Свої вимоги мотивував тим, що він проходив службу в органах внутрішніх справ та Національній поліції з 05 березня 1997 року по 02 березня 2016 року. З акту огляду медико-соціальної експертної комісії він втратив працездатність на 30% у звязку з захворюванням, що повязане з проходженням служби в органах внутріщніх справ і йому було встановлено ІІІ групу інвалідності. У листопаді він звернувся до відповідача із заявою про призначення та виплати йому одноразової грошовї допомоги внаслідок захворювання , повязаного з проходженням служби. У виплаті такої допомоги йому було відмовлено. Відмову вважає неправомірною, та такою, що порушує його права.

З урахуванням уточнених позовних вимог позивач просив визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції у Київській області виплатити йому одноразову грошову допомогу в зв'язку з інвалідністю ІІІ групи, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ та зобовязати відповідача здійснити виплату одноразову грошову допомогу в розмірі 70 прожиткових мінімумів на день виплати, встановленого законом для працездатних осіб.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задоволити позов у повному обсязі.

У судовому засіданні представник Головного управління Національної поліції в Київській області, Головне управління МВСУкраїни в Київській області, МВС України прот позову заперечувала. Подала суду письмові заперечення проти позову, посилаючись на безпідставність позовних вимог в зв'язку з відсутністю законодавства, що передбачає такі виплати. Просила суд відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

У ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і до адміністративного суду можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, де суди перевіряють, чи прийнятті вони : на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При розгляді справи судом встановлено, що ОСОБА_1 з 05 березня 1997 року по 02 березня 2016 року проходив службу в органах внутрішніх справ та Національній поліції, що підтверджується його трудовою книжкою, посужним списком.

Відповідно до наказу №1о/с від 07 листопада 2015 року виданого Головним управлінням Національної поліції в Київській області ОСОБА_1 був прийняти на службу до ГУ НП в Київській області в порядку пере атестування на посаду поліцейського з присвоєнням спеціального звання старший сержант поліції.

Згідно наказу №105о/с від 02 березня 2016 року виданого Головним управлінням Національної поліції в Київській області ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції у запас (з постановкою на військовий облік), за ст.77, п.1, пп2 (через хворобу). Вислуга років на день звільнення : календарна-20 років, 06 місяців 18 днів, пільгова-23 роки 07 місяців 00 днів.

Згідно з довідкою від 31 травня 2016 року, виданою КЗ КОР «Обласне бюро медико-соціальної експертизи», ступінь втрати професійної працездатності позивача у відсотках становить 30%; причина втрати професійної працездатності - захворювання, пов'язане з проходженням служби в ОВС.

У зв'язку з цим, з 26 травня 2016 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності з причини захворювання, пов'язаного з проходженням служби в ОВС, що підтверджується довідкою Обласної МСЕК МОЗ України серія АВ №0198410 від 31 травня 2016 року.

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звертався до Головного управління Національної поліції в Київській області з заявою щодо виплати йому одноразової грошової допомоги в зв'язку з інвалідністю ІІІ групи, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ .

23 листопада 2016 року Головне управління національної поліції в Київській області відмовило ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги в зв'язку з інвалідністю, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, посилаючись на те, що така допомога не передбачена чинним законодавством про Національну поліцію.

19 квітня 2017 року на повторне звернення ОСОБА_1 з заявою щодо виплати йому одноразової грошової допомоги Головне управління Національної поліції в Київській області надіслало листа, яким відмовила у такій виплаті, мотивовану тим, що в Законі України «Про національну поліцію» йдеться виключно про службу в поліції, а не в органах внутрішніх справ.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 97 Закон України, від 02 липня 2015 за № 580-VIII "Про Національну поліцію" одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі: п. 4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом МВС України N 4 від 11.01.2016 року затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - Порядок N 4), що зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 29.01.2016 року за N 163/28293, який набрав чинності 29.02.2016 року.

Підпунктом 4 пункту 5 розділу 1 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського затвердженого Наказом МВС України від 11 січня 2016, № 4 із змінами та доповненнями внесеними наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.09.2016 р. N 916, передбачено випадок, за якого призначається одноразова грошова допомога, а саме: пов'язаний з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 ст. 99 Закону України «Про Національну поліцію» розміри одноразової грошової допомоги поліцейським визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб на час виплати такої допомоги поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 4, інвалідності III групи - 70 розмірів прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб.

Відповідно до пунктів 2, 3 , 5 Розділу ІІІ Порядку N 4 посадові особи поліції у межах своїх повноважень повинні сприяти особам, які мають право на призначення і отримання одноразової грошової допомоги відповідно до законодавства України, в отриманні та оформленні ними документів, необхідних для своєчасного ухвалення рішення про призначення і виплату зазначеної допомоги. Заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.

У своїй відмові відповідач не посилається на недостатність документів, поданих позивачем для вплати одноразової грошової допомоги, а обґрунтовує свою бездіяльність виключно колізіями в законах та неповнотою законодавчих актів.

Абзацом 2 п. 7 Розділу Оформлення документів для виплати одноразової грошової допомоги Порядку N 4 передбачено, що фінансові підрозділи мають право витребувати від інших підрозділів поліції та у осіб, яким оформляється ОГД, дооформлені документи, а також вимагати подання інших документів, необхідних для прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги.

У пункті 2 Розділу ІV Порядку N 4 зазначається, що керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п'ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

Статтею 100 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що визначення інвалідності та ступеня втрати працездатності без визначення інвалідності поліцейським здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров'я відповідно до закону та інших нормативно-правових актів. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, визначеної цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що на даний час питання виплати одноразової грошової допомоги особам, які отримали інвалідність в результаті захворювання в під час служби в ОВС урегульовані, відмова відповідача виплатити таку одноразову допомогу позивачу не ґрунтується на вимогах закону, а тому є неправомірною.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому в силу ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 2 ст. 11 КАС України передбачено, щодо суд розглядає справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

В частині 4 ст. 105 КАС України міститься виключний перелік вимог адміністративного позову, серед яких: стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

Водночас, сума, яку позивач бажає отримати від відповідача є соціальною допомогою, яку суб'єкт владних повноважень не лише не виплачує, а й не нараховує позивачу. Отже, з метою повного захисту прав позивача, суд зобов'язує відповідача вчинити на його користь певні дії, спрямовані на отримання позивачем допомоги, яка є соціальною гарантією держави (п.2 ч.4 ст. 105 КАС).

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову шляхом зобов'язання Головне управління Національної поліції в Київській області нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу в розмірі 70кратного прожиткового мінімуму, у зв'язку з встановленням йому ІІІ групи інвалідності.

На підставі викладеного, керуючись Законом України від 02 липня 2015 за № 580-VIII "Про Національну поліцію", ст.ст. 2, 10, 11, 17, 18, 69-72, 94, 105, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, Головне управління МВСУкраїни в Київській області, МВС України про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Київській області щодо відмови виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в зв'язку з інвалідністю ІІІ групи, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в зв'язку з інвалідністю в розмірі 70 прожиткових мінімумів на день виплати, встановленого законом для працездатних осіб.

На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя