Справа № 820/2025/17
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

22 червня 2017 р. № 820/2025/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Панова М.М.,

за участю секретаря судового засідання - Андрієць М.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача -ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом

Приватної фірми "Алекс-3"
до Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС України
про про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Приватна фірма "Алекс-3", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС України, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС України № та № від 21.04.2017.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки було складено ОСОБА_3 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Приватної фірми "Алекс-3"», яким встановлено, що ПП «Алекс-3» порушено терміни розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності. На підставі ОСОБА_3 перевірки Харківським управлінням Офісу великих платників податків ДФС України винесено податкові повідомлення-рішення. Дані рішення Позивач вважає необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити в повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним і винесеним відповідно до приписів чинного законодавства.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення проти позову, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, дійшов висновку виходячи з наступного.

Судом встановлено, що головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок трансфертного ціноутворення та фінансових операцій Офісу великих платників податків ДФС України ОСОБА_4, головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок трансфертного ціноутворення та фінансових операцій Офісу великих платників податків ДФС України Проненко в період з 29.03.2017 по 30.03.2017 була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка Приватної фірми Алекс-3 з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні розрахунків по зовнішньоекономічним контрактам №2 від 05.01.2016 з нерезидентом Предприниматель «Байрыев Аманберди», Республіка Туркменістан за період з 05.01.2016 по 10.08.2016, №21/13 від 24.10.2013 з нерезидентом ООО «ЛИНГРАНД», Росія, за період з 18.06.2016 по 28.02.2017, №14/12 від 28.05.2012 з нерезидентом ИП «Абдусаттаров Азис Батырханович», Республіка Казахстан за період 18.06.2016 по 10.02.2017, №5/15 від 15.04.2016 з нерезидентом «Темурий», Республіка Казахстан за період з 18.06.2016 по 16.01.2017, та в частині закриття пристроченої дебіторської заборгованості по зовнішньоекономічним контрактам №18/Э11 від 17.05.2011 з нерезидентом ООО «Piramida-F.R.», Республіка Азербайджан за період з 18.06.2016 по 08.09.2016, №20/12 від 31.10.2012 з нерезидентом Компания ZAZI LTD, ОСОБА_3 за період з 18.06.2016 по 15.08.2016, №20/14 від 09.09.2014 з нерезидентом ООО FUTURE SO MMC», Республіка Азербайджан за період з 18.06.2016 по 05.10.2016, №14/Э11 від 22.04.2011 з нерезидентом ОсОО «КАМА» за період з 18.06.2016 по 06.09.2016, згідно з отриманою податковою інформацією уповноваженого банку ПАТ КБ ПРИВАТБАНК та ДФС України.

Відповідно до висновку ОСОБА_3 від 31.03.2017 р. №17/28-10-50-16-12/23467315 встановлено порушення Приватною фірмою Алекс-3 статті 1 Закону України від 23.09.1994 №185/94-ВР Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті із змінами та доповненнями, з урахуванням Закону України від 06.11.2012 №5480- VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення інструментів впливу на грошово-кредитний ринок», п.1 Постанови Правління НБУ від 03.03.2015 № 160 «Про врегулювання ситуації на валютному ринку України», п.1 Постанови Правління НБУ від 03.09.2015 № 581 «Про врегулювання ситуації на валютному ринку України», п.1 Постанови Правління НБУ від 04.12.2015 № 863 «Про врегулювання ситуації на валютному ринку України», п.1 Постанови Правління НБУ від 03.03.2016 №140 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», п.1 Постанови Правління НБУ від 07.06.2016 №342 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» з урахуванням змін внесених Постановою Правління НБУ від 28.07.2016 №361 «Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України», в редакціях, що були чинні на дату проведення експортних операцій, в результаті чого ПФ «Алекс-3» по зовнішньоекономічним контрактам:

№2 від 05.01.2016 з нерезидентом Предприниматель «Байрыев Аманберди», Республика Туркменистан не отримано частину валютної виручки, в результаті чого станом на 03.06.2016 виникла прострочена дебіторська заборгованість у сумі 21703,20 дол. США (543691,36 грн.) по МД від 03.02.2016 №3115 у сумі 68443,20 дол. США (1770 814,21 грн.);

№5/15 від 15.04.2015 з нерезидентом ТОО «Темурий», Республика Казахстан у вересні 2016 отримано валютну виручку у сумі 6216,40 дол. США (165591,24 грн.) та у жовтні 2016 у сумі 2716,40 дол. США (69649,80 грн.) з порушенням строків розрахунків;

№14/12 від 28.05.2012 з нерезидентом ИП «Абдусаттаров Азис Батырханович», Республика Казахстан отримано валютну виручку у липні 2016 у сумі 22220,65 дол. США (553397,33 грн.), у жовтні 2016 у сумі 30039,05 дол. США (775229,78 грн.), у грудні 2016 у сумі 30000,00 дол. США (799679,65 грн.), у січні 2017 у сумі 36141,95 дол. США (963399,38 грн.) з порушенням строків розрахунків;

№21/13 від 24.10.2013 з нерезидентом ООО «ЛИНГРАНД», Россия у липні 2016, серпні 2016, вересні 2016, жовтні 2016, листопаді 2016, грудні 2016, січні 2017, січні 2017, лютому 2017 отримано валютну виручку у сумі 22943447,18 рос. руб (9318971,83 грн.) з порушенням строків розрахунків та не отримано валютну виручку у сумі 27 835 859, 37 рос. руб. (12 997 954 53 грн.), в т.ч. за експортовані товари в перевіряємому періоді, в результаті чого станом на 28.02.2017 лічиться прострочена дебіторська заборгованість;

№18/Э11 від 17.05.2011 з нерезидентом ООО «Piramida-F.R.», Республика Азербайджан отримано валютну виручку у сумі 129518,34 дол. США (3264673,00 грн.) з порушенням строків розрахунків;

№20/12 від 31.10.2012 з нерезидентом Компания ZAZI LTD, Грузия у липні 2016 отримано валютну виручку у сумі 5000,00 дол. США (124 035,89 грн.) та у серпні 2016 отримано валютну виручку у сумі 8990, 00 дол. США (225147,33 грн.) з порушенням строків розрахунків;

№20/14 від 09.09.2014 з нерезидентом ООО «FUTURE SO MMC», Республика Азербайджан у червні 2016 у сумі 10000,00 дол. США (248544, 09 грн.), серпні 2016 у сумі 100000, 00 дол. США (250592,88 грн.), жовтні 2016 у сумі 23741,81 дол. США (614 067,67 грн.) отримано валютну виручку з порушенням строків розрахунків;

№14/Э11 від 22.04.2011 з нерезидентом ОсОО «КАМА», Республика Кыргызстан отримано валютну виручку у сумі 6197, 81 дол. США (154354, 24 грн.) з порушенням строків розрахунків.

ст.1 Указу Президента України від 18.06.1994 №319/94 «Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за її межами» із змінами та доповненнями, ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 №15-93 «Про систему валютного регулювання та валютного контролю», а саме: ПФ «Алекс-3» в Деклараціях про валютні цінності, доходи та майно, що належить резиденту України і знаходяться за її межами станом на 01.07.2016, 01.10,2016, 01.01.2017, у розділі III «Товари та майно за кордоном» п.5 «Товари (роботи, послуги) що експортовані резидентом за межі України з оплатою в іноземній валюті за які на звітну дату не надійшли в установленому законодавством терміни валютні кошти на валютний рахунок резидента в уповноваженому банку» не задекларовано прострочену дебіторську заборгованість по експортних контрактах: станом на 01.07.2016 у сумі 21703,20 дол. США по контракту №2 від 05.01.2016 з нерезидентом Предприниматель «Байрыев Аманберди», Республика Туркменистан; у сумі 6216,40 дол. США по контракту №5/15 від 15.04.2015 з нерезидентом ТОО «Темурий», Республика Казахстан; у сумі 22220, 65 дол. США по контракту №14/12 від 28.05.2012 з нерезидентом ИП «Абдусаттаров Азис Батырханович», Республика Казахстан; у сумі 38000,17 дол. США по контракту №18/Э11 від 17.05.2011 з нерезидентом ООО «Piramida-F.R.», Республика Азербайджан; у сумі 13990,00 дол. США по контракту №20/12 від 31.10.2012 з нерезидентом Компания ZAZI LTD, Грузия; у сумі 10000 дол. США по контракту №20/14 від 09.09.2014 з нерезидентом ООО «FUTURE SO MMC», Республика Азербайджан; у сумі 6197, 81 дол. США по контракту №14/Э11 від 22.04.2011 з нерезидентом ОсОО «КАМА», Республика Кыргызстан; у сумі 2022385,18 рос. руб. по контракту №21/13 від 24.10.2013 з нерезидентом ООО «ЛИНГРАНД», Россия; станом на 01.10.2016 у сумі 30039,05 дол. США по контракту №14/12 від 28.05.2012 з нерезидентом ИП «Абдусаттаров Азис Батырханович», Республика Казахстан; у сумі 23 741, 81 дол. США по контракту №20/14 від 09.09.2014 з нерезидентом ООО «FUTURE SO MMC», Республика Азербайджан; у сумі 7999274,68 рос.руб по контракту №21/13 від 24.10.2013 з нерезидентом ООО «ЛИНГРАНД», Россия; станом на 01.01.2017 у сумі 36141,95 дол. США по контракту №14/12 від 28.05.2012 з нерезидентом ИП «Абдусаттаров Азис Батырханович», Республика Казахстан; у сумі 21431486,37 рос. руб по контракту №21/13 від 24.10.2013 з нерезидентом ООО «ЛИНГРАНД», Россия.

ПФ «Алекс-3» не подавала до Управління Національного банку України в Харківській області Декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами станом 01.07.2016, 01.10,2016,01.01.2017 зареєстровані у територіальному управлінні НБУ.

21.04.2017 р. Офісом великих платників податків ДФС України на підставі ОСОБА_3 від 31.03.2017 р. №17/28-10-50-16-12/23467315 були прийняті податкові повідомлення рішення: № від 21.04.2017, яким ПФ «Алекс-3» нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 6519259,61 грн. та № від 21.04.2017, яким ПФ «Алекс-3» за порушення порядку та строків декларування валютних цінностей нараховано штрафні санкції у розмірі 1530 грн.

Як зазначено у ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» №185/94-ВР від 23.09.1994 (далі - Закон), виручка резидентів у іноземній валюті від експорту продукції підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) такої продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, транспортних послуг - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання транспортних послуг. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону, строки розрахунків можуть бути продовжені центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, у разі виконання резидентами операцій за договорами виробничої кооперації, консигнації, комплексного будівництва, тендерної поставки, гарантійного обслуговування, поставки складних технічних виробів і товарів спеціального призначення. Порядок віднесення операцій резидентів до зазначених у частині першій цієї статті та умови видачі висновків на перевищення строків, зазначених у статтях 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2007 р. N 1409 Про затвердження Порядку продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, до операцій, за якими може бути продовжено строк розрахунків, належать:

1) під час виконання договорів виробничої кооперації - операції з поставки сировини, матеріалів, вузлів, деталей, запасних частин, заготовок напівфабрикатів, комплектувальних та інших виробів галузевого і міжгалузевого призначення, що технологічно взаємозв'язані і необхідні для виготовлення кінцевої продукції, а також операції з надання послуг з виконання проектних, ремонтних робіт та технічного обслуговування, пов'язаних з виготовленням та реалізацією кінцевої продукції; 2) під час виконання договорів консигнації - операції з реалізації товарів, відповідно до яких одна сторона (консигнатор) зобов'язується за дорученням другої сторони (консигнанта) продати протягом визначеного часу (строку дії угоди консигнації) за обумовлену винагороду з консигнаційного складу від свого імені товари, які належать консигнанту; 3) під час виконання договорів комплексного будівництва - операції з виконання проектних і проектно-пошукових робіт, передачі "ноу-хау" в галузі будівництва та виробництва будівельних матеріалів, конструкцій, виконання будівельних, спеціальних та будівельно-монтажних робіт, у тому числі під час виконання договорів про реалізацію проектів за схемою "будувати - експлуатувати - передавати" (Build-Operate-Transfer), здійснення шефмонтажу та авторського нагляду в будівництві, виконання пусконалагоджувальних та гарантійних робіт (надання послуг), а також з поставки машин і механізмів, матеріалів, обладнання, будівельних конструкцій та матеріалів для виконання зазначених робіт (надання послуг); 4) під час виконання договорів тендерної поставки - операції з поставки товарів (виконання робіт, надання послуг), замовлених за результатами міжнародних торгів (тендерів); 5) під час виконання договорів гарантійного обслуговування - експортні операції з поставки товарів (виконання робіт, надання послуг), умовами яких передбачено проведення розрахунків частинами після підписання відповідних актів технічного приймання (випробовування, установки, монтажу, налагодження) товарів (робіт, послуг), а також проведення остаточних розрахунків після завершення відповідного гарантійного періоду; 6) під час виконання договорів поставки складних технічних виробів - імпортні операції з поставки устатковання частинами або складних технічних виробів, що потребують установки, монтажу, налагодження, гарантійного обслуговування і введення їх у дію на місці експлуатації, а також з поставки складних технічних виробів, строк виготовлення та транспортування яких перевищує 180 днів; 7) під час виконання договорів поставки товарів спеціального призначення - операції з міжнародних передач товарів військового призначення та подвійного використання згідно з переліком, що визначається Кабінетом Міністрів України; операції з поставки природного газу за контрактами з постачальниками природного газу, які здійснює Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", та з транспортування (транзиту) природного газу іноземного власника для його подачі у визначені договором місця (точки), умовами якого передбачається проведення остаточних розрахунків після підписання відповідних актів.

Отже, відповідач не мав можливості отримати висновок уповноваженого органу щодо продовження строків розрахунків за перерахованими вище контрактами на поставку зі своїми контрагентами.

Також, частиною 3 статті 4 Закону передбачено, що у разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

У разі прийняття судом рішення про відмову в позові повністю або частково або припинення (закриття) провадження у справі чи залишення позову без розгляду строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, поновлюються і пеня за їх порушення сплачується за кожний день прострочення, включаючи період, на який ці строки було зупинено.

У разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.

Тобто, для зупинення нарахування пені позивач міг звернутися до компетентного суду з позовною заявою про стягнення заборгованості зі своїх контрагентів.

Разом з тим, як вбачається із наданих позивачем копій контрактів №2 від 05.01.2016 з нерезидентом Предприниматель «Байрыев Аманберди», Республіка Туркменістан, №21/13 від 24.10.2013 з нерезидентом ООО «ЛИНГРАНД», Росія, №14/12 від 28.05.2012 з нерезидентом ИП «Абдусаттаров Азис Батырханович», Республіка Казахстан, №5/15 від 15.04.2016 з нерезидентом «Темурий», Республіка Казахстан, №18/Э11 від 17.05.2011 з нерезидентом ООО «Piramida-F.R.», Республіка Азербайджан, №20/14 від 09.09.2014 з нерезидентом ООО FUTURE SO MMC», Республіка Азербайджан, №14/Э11 від 22.04.2011 з нерезидентом ОсОО «КАМА» за період з 18.06.2016 по 06.09.2016, контрактами не передбачено арбітражного застереження. В перерахованих контрактах міститься лише наступне положення: «Все разногласия и другие вопросы, которые могут возникнуть при выполнении настоящего контракта или в связи с ним, будут разрешаться путем переговоров между представителями сторон. Споры, неразрешимые путем дружественных переговоров подлежат рассмотрению в Суде в соответствии с действующим законодательством Украины, решения которого окончательны и обжалованию не подлежат.» Отже, спори з нерезидентами не підлягали вирішенню в судах України або Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України, для визначення підсудності за місцем знаходження відповідача слід було звернутися до законодавства країн місцезнаходження боржників.

Відповідно до контракту №20/12 від 31.10.2012 з нерезидентом Компания ZAZI LTD, ОСОБА_3, зазначено: «Споры и разногласия, которые могут возникнуть в ходе исполнения сторонами данного контракта, разрешаются сторонами путем переговоров. Если Стороны не смогут прийти к согласию в течение 30 (тридцати) дней с момента проведения первых переговоров, то данные разногласия должны бить урегулированы в судебном порядке. Любой спор, возникающий по настоящему контракту или в связи с ним, подлежит передаче на рассмотрение и окончательное разрешение в Международный коммерческий арбитражный суд при Торгово-промышленной палате Украины. Стороны согласны с тем, что в процессе рассмотрения и разрешения спора будет применяться Регламент Международного коммерческого арбитражного суда при Торгово-промышленной палате Украины. Правом, регулирующим настоящий контракт, является материальное право Украины. Арбитражный суд состоит с трех арбитров. Место проведения заседания Арбитражного суда г. Киев. Язык арбитражного разбирательства русский.»

Відповідно до Положення про арбітражні збори і витрати (додаток до Регламенту Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, затвердженого Рішенням Президії ТПП України №18 (1) від 17.04.2007), реєстраційний збір, який сплачується позивачем при поданні позовної заяви до МКАС, складає 600 доларів США, а позовні вимоги оплачуються арбітражним збором: немайнові вимоги - в сумі 1800 доларів США; майнові - в залежності від ціни позову за ставками згідно з таблицею, наведеною в Положенні, з якої випливає що при сумі боргу 13 990 доларів США, арбітражний збір складав би 1 800 доларів США + 6% від ціни позову понад 10 000 доларів США. Відповідно до ч.2 статті 58 Регламенту, якщо боржник знаходиться за межами України, письмове клопотання заявник надсилає до компетентного державного суду країни знаходження боржника, і відповідно до статті III Конвенції про визнання та приведення до виконання іноземних арбітражних рішень (Нью-Йорк, 1958 рік) або міждержавного договору компетентний суд договірної країни визнає та приводить до виконання рішення МКАС згідно з процесуальним законодавством цієї країни.

Відповідно до частини 4 та частини 5 статті 4 Закону №185/94-ВР, у разі прийняття судом рішення про відмову в позові повністю або частково або припинення (закриття) провадження у справі чи залишення позову без розгляду строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, поновлюються і пеня за їх порушення сплачується за кожний день прострочення, включаючи період, на який ці строки було зупинено. У разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом. Тобто, якщо сторони підпишуть мирову угоду, і провадження у справі буде припинено, це не позбавить резидента України обовязку сплатити пеню.

Наведені вище положення контрактів та обставини взаємовідносин позивача із своїми контрагентами, що викладені нижче, свідчать про те, що позивач мав підстави вважати звернення до суду неефективним способом стягнення боргу.

Так, За контрактом №2 від 05.01.2016 з нерезидентом Предприниматель «Байрыев Аманберди», Республіка Туркменістан Актом попередньої перевірки № 62/28-09-14-01-12/23467315 від 27.06.2016 була встановлена заборгованість на суму 21 703, 20 дол. США. Заборгованість виникла з поставки за митною декларацією від 03.02.2016. 90-денний строк погашення її спливав 03.05.2016.

Як повідомив позивач, боржник не розрахувався, оскільки в Туркменістані на той час була економічна криза, девальвація манату, були суттєво скорочені витрати і введені жорсткі засоби валютного регулювання. 25 липня Центробанк Туркменістану запровадив повну заборону конвертації валюти для розрахунків. Наведену інформацію позивач підтвердив роздруківками із сайту ОСОБА_5 Республіки Таджикистан, яке діє на території ОСОБА_6. Контрактом не було передбачено арбітражного застереження, тому підсудність спору слід було визначати відповідно до колізійних норм міжнародного приватного права, а саме у компетентному суді Республіки Туркменістан за місцезнаходженням відповідача.

Позивач пояснив також, що у звязку із тим, що сума боргу була невеликою і неспівставною із витратами на юристів, судовий збір, поїздки до Туркменістану, переклад документів, поштовими та іншими витратами, ПФ Алекс-3 було прийнято рішення не звертатися до суду і продовжувати позасудову роботу. На думку позивача у звязку із забороною конвертації та відсутністю у боржника майнового забезпечення реальне стягнення боргу було б неможливо. Тим часом, як пояснив позивач, боржник постійно усно обіцяв погасити борг, як тільки він знайде вихід із ситуації.

В результаті претензійної роботи заборгованість була погашена в повному обсязі 21.09.2016р., тобто до моменту винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Борг був погашений третьою особою (це зазначено в Додатковій угоді №1 до Контракту), оскільки заборона конвертації продовжувала діяти. У судовому засіданні 14.06.2017р. позивачем було надано пояснення документи, що підтверджують погашення заборгованості: Додаткову угоду №1 від 19.09.2016р. до Контракту №2 від 05.01.2016р. та платіжне доручення від 21.09.2016р.

Також, оскільки факт заборгованості було виявлено ще 01.06.2016 з листа ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» №Г-31.0.0.0/1-3539, то строк притягнення до відповідальності за статтею 250 ГК сплинув у грудні 2016 року.

Заборгованість, виявлена ОСОБА_3 перевірки, була погашена, що підтверджується довідкою ПАТ КБ ПРИВАТБАНК від 04.05.2017 №20.1.0.0.0/7-20170503/2299.

За зовнішньоекономічним контрактом №5/15 від 15.04.2016 з нерезидентом «Темурий», Республіка Казахстан Актом попередньої перевірки встановлено залишки простроченої дебіторської заборгованості у сумі 6 216, 40 дол. США (154 817, 22 грн.). Заборгованість виникла із поставки від 23.06.2016.

З урахуванням строку розрахунків у 120 днів, введеного ПНБУ від 29.07.2016, заборгованість мала бути погашена 23.10.2016.

Представник позивача зазначив, що звертатися до суду за цим контрагентом також було недоцільно із таких самих причин, які і по вищезазначеному боржнику (підсудність судам Казахстану, значні витрати на судовий збір, юристів, переклад, пересилання документів, відсутність забезпечення реального стягнення).

12.08.2016р. директором ПФ «Алекс-3» ОСОБА_7 було надіслано письмову претензію №193 про погашення боргу до ТОО «Темурий». В результаті чого, 09.09.2016р. валютна виручка в сумі 6 216,40 дол. США зарахована в рахунок погашення простроченої заборгованості, що підтверджується платіжним дорученням №S066253121BF01 та Довідкою Приватбанку від 04.11.2016 №20.1.0.0.0/7-20161104/4405. Тобто борг був погашений до спливу 120 денного строку.

За контрактом №14/12 від 28.05.2012 з нерезидентом ИП «Абдусаттаров Азис Батырханович», Республіка Казахстан Актом попередньої перевірки була встановлена заборгованість на суму 80 114, 05 дол. США., за яку вже нараховувалася пеня по 17.06.2016р. Заборгованість погашалася протягом 2016 року частинами (згідно Довідки Приватбанку від 04.11.2016 №20.1.0.0.0/7-20161104/4409).

За словами позивача заборгованість виникла з тих самих економічних причин, що зазначені вище щодо нерезидента Темурий.

26.07.2016 та 17.10.2016 були здійснені ще дві експортні поставки на суму 66252,90 тисяч доларів США та 65571,60 тисяч доларів США. 180-денний строк за цими поставками спливав 26.01.2017 та 17.04.2017 відповідно, а 120-денний 26.11.2016 та 17.02.2017 відповідно.

10.07.2016р. директор ПФ «Алекс-3» надсилав до контрагента письмову претензію №165 про погашення боргу. Нерезидент постійно щомісяця частково погашав заборгованість, що підтверджується довідкою Приватбанку від 04.11.2016р. №20.1.0.0.0/7-20161104/4409. Станом на 13.10.2016р. заборгованість була повністю погашена, тобто до настання 120-денного строку. Враховуючи те, що заборгованість постійно погашалася, а також всі наведені вище причини (економічну кризу в Казахстані, підсудність судам Казахстану, значні витрати на судовий збір, юристів, переклад, пересилання документів, відсутність забезпечення реального стягнення), звертатися до суду на думку позивача було недоцільно.

Заборгованість, виявлена ОСОБА_3 перевірки, погашена повністю, що підтверджується довідкою ПАТ КБ ПРИВАТБАНК від 04.05.2017 №20.1.0.0.0/7-20170503/2299.

За Контрактом №18/Э11 від 17.05.2011 з нерезидентом ООО «Piramida-F.R.», Республіка Азербайджан Актом попередньої перевірки встановлено залишки дебіторської заборгованості в сумі 131518,17 дол. США (3 275 412, 94 грн.) Заборгованість виникла з поставок від 01.10.2015, 23.11.2015, 15.04.2016, 13.07.2016, 30.08.2016. Фіскальній службі стало відомо про це до вересня 2016 року, отже строки накладення пені, передбачені статтею 250 ГК, вже сплинули.

17.06.2016р. директор ПФ «Алекс-3» надсилав до нерезидента претензію №130 про погашення боргу.

Нерезидент частково погашав заборгованість: 24.06.2016 в сумі 32000,00 дол. США (платіжне доручення №С550849ОСР062416), 15.07.2016 в сумі 40000,00 дол. США (платіжне доручення № G0714B2RCH), 23.08.2016 в сумі 45000,00 дол. США (платіжне доручення №С3934/5ОСР082316), 08.09.2016 в сумі 32000,00 дол. США (платіжне доручення №S06625206C1E01), 06.10.2016 в сумі 20160,33 доларів США.

Станом на 08.09.2016 заборгованість на суму 131518,17 дол. США було повністю погашено, що підтверджується Довідкою Приватбанку від 04.11.2016 №20.1.0.0.0/7-20161104/4364.

Заборгованість, виявлена ОСОБА_3 перевірки, погашена повністю, що підтверджується довідкою ПАТ КБ ПРИВАТБАНК від 04.05.2017 №20.1.0.0.0/7-20170503/2299.

За Контрактом №20/14 від 09.09.2014 з нерезидентом ООО «FUTURE SO MMC», Азербайджан. Актом попередньої перевірки від 26.07.2016 встановлена прострочена дебіторська заборгованість в сумі 43741,81 дол. США (1089374,93 грн.). Заборгованість виникла із поставки 11.12.2015 на суму 47343,93 доларів США, яка погашалася частинами починаючи із 02.06.2016 до 05.10.2016. Про наявність заборгованості ДФС дізналася під час попередньої перевірки у липні 2016 року. Тому шестимісячний строк застосування пені, передбачений статтею 250 ГК, на момент винесення оскаржуваних рішень сплинув.

17.06.2016 директор ПФ «Алекс-3» надіслав до нерезидента письмову претензію №131 про погашення боргу. Після предявлення претензії нерезидент частково погашав заборгованість: 30.06.2016 в сумі 10000,00дол. США (248544,09 грн.), що підтверджується платіжним дорученням №FS; 17.08.2016 в сумі 10000,00 дол. США, що підтверджується платіжним дорученням №JY; 05.10.2016 в сумі 23741,81 дол. США, що підтверджується платіжним дорученням № JY.

Станом на 05.10.2016 борг був повністю погашений, що підтверджується також Довідкою Приватбанку від 04.11.2016 №20.1.0.0.0/7-20161104/4325.

Звернення до суду на думку позивача було недоцільним.

Заборгованість, виявлена ОСОБА_3 перевірки, погашена повністю, що підтверджується довідкою ПАТ КБ ПРИВАТБАНК від 04.05.2017 №20.1.0.0.0/7-20170503/2299.

За Контрактом №20/12 від 31.10.2012 з нерезидентом Компания ZAZI LTD, ОСОБА_3 попередньої перевірки встановлена прострочена дебіторська заборгованість в сумі 13990,00 дол. США. Заборгованість виникла із поставок 07.05.2015, 14.08.2015 та 02.11.2015, про які ДФС було відомо ще з 2015 року, тому строки застосування пені, передбачені ст.250 ГК, сплинули.

17.06.2016 р. директор ПФ «Алекс-3» надіслав до нерезидента претензію №129 про погашення боргу. Нерезидент погасив заборгованість: 08.07.2016 - в сумі 5000,00 дол. США, що підтверджується платіжним дорученням №С349635ОСР070816; 15.08.2016 - в сумі 8990,00 дол. США, що підтверджується платіжним дорученням №С488751ОСР081516.

Також хронологія платежів і поставок за контрактом підтверджується Довідкою Приватбанку від 04.11.2016 №20.1.0.0.0/7-20161104/4377.

Заборгованість, виявлена ОСОБА_3 перевірки, погашена повністю, що підтверджується довідкою ПАТ КБ ПРИВАТБАНК від 04.05.2017 №20.1.0.0.0/7-20170503/2299.

За Контрактом №14/Э11 від 22.04.2011 з нерезидентом ОсОО «КАМА» Республіка ОСОБА_8 попередньої перевірки встановлена прострочена дебіторська заборгованість в сумі 6197,81 дол. США (154354, 24 грн.), яка залишилася з поставки 15.05.2015 (інша частина суми поставки частково погашалася 21.09.2015, 29.10.2015, 25.02.2016). Про наявність порушення фіскальній службі було відомо ще під час попередньої перевірки.

Зважаючи на затримку подальшого погашення 01.08.2016 директор ПІ «Алекс-3» надіслав письмову претензію №180 до нерезидента, а 06.09.2016 нерезидент повністю погасив заборгованість, що підтверджується платіжним дорученням № JX та Довідкою Приватбанку від 04.11.2016 №20.1.0.0.0/7-20161104/4397.

Заборгованість, виявлена ОСОБА_8 перевірки, погашена повністю, що підтверджується довідкою ПАТ КБ ПРИВАТБАНК від 04.05.2017 №20.1.0.0.0/7-20170503/2299.

За Контрактом №21/13 від 24.10.2013 з нерезидентом ООО «ЛИНГРАНД», Російська ОСОБА_9 попередньої перевірки була встановлена прострочена дебіторська заборгованість в сумі 23668852,98 рос. руб, яка виникла з численних поставок протягом 2015-2016 року.

Директор ПФ «Алекс-3» неодноразово звертався до нерезидента з письмовими претензіями (01.07.2016 претензія №148, 01.08.2016 претензія №184, 10.09.2016 претензія №201) про погашення боргу.

ООО «ЛИНГРАНД» відповідало на претензії листами №19 від 29.07.2016, №20 від 02,09.2016, №21 від 27.09.2016, №22 від 13.10.2016 і частково погашало заборгованість, що підтверджується Довідкою Приватбанку від 04.05.2017 №20.1.0.0.0/7-20170503/2299, яка була надана у судовому засіданні 14.06.2017р.

Також Контракти №2 від 05.01.2016 з нерезидентом «Темурий», №14/12 від 28.05.2012 з нерезидентом ИП «Абдусаттаров Азис Батырханович», №21/13 від 24.10.2013 з нерезидентом ООО «ЛИНГРАНД», №18/Э11 від 17.05.2011 з нерезидентом ООО «Piramida-F.R.», №20/12 від 31.10.2012 з нерезидентом Компания ZAZI LTD, №14/Э11 від 22.04.2011 з нерезидентом ОсОО «КАМА», №20/14 від 09.09.2014 з нерезидентом ООО FUTURE SO MMC» раніше були предметом перевірки (ОСОБА_9 перевірки №62/28-09-14-01-12/2346731 від 26.07.2016). За результатами цієї перевірки були винесені податкові повідомлення-рішення № та №, які 03.03.2017 були скасовані Харківським окружним адміністративним судом у справі №820/351/17, яке залишено в силі Харківським апеляційним адміністративним судом. Також, як було встановлено Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.05.2017 у справі №639/2037/17, «директором ПФ «Алекс-3» вжито залежні від нього заходи для повернення валютної виручки в Україну. А причиною повернення валютної виручки в Україну були не умисні дії ОСОБА_7, а дії контрагентів-нерезидентів ПФ «Алекс-3».

Виходячи з наведених вище обставин справи, в діях позивача, як учасника господарських відносин, судом не встановлено протиправної поведінки, збитків державі і вини в порушенні правил здійснення господарської діяльності.

Європейський суд з прав людини в рішеннях у справах «Інтерсплав проти України», «Бізнес Супорт Сентре проти Болгарії», «Булвес АТ проти Болгарії», які є джерелом права в Україні, прийшов до висновку про неприпустимість залучення до відповідальності однієї компанії за неправомірні дії іншої компанії, тобто наполягає на дотриманні правил індивідуальної відповідальності платника податків.

Директор ПФ Алекс-3 вживав належні від нього заходи для повернення валютної виручки вів претензійну роботу, внаслідок якої відбувалося поступове погашення боргів, звернувся до суду з позовом про стягнення боргу з ООО «ЛИНГРАНД». В результаті вжиття перерахованих заходів Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 30.12.2016 №2173 Про тимчасове зупинення дії спеціальної санкції, що застосована до субєкта зовнішньоекономічної діяльності України Міністерством ураховуючи вжиття субєктом зовнішньоекономічної діяльності України практичних заходів, що гарантують виконання Закону України Про зовнішньоекономічну діяльність і повязаних з ним законів, та на підставі матеріалів Державної фіскальної служби України було зупинено дію індивідуальної санкції за порушення строків розрахунків за зазначеними вище контрактами. Згодом Наказом Мінекономрозвитку від 10 травня 2017 року №675 було повністю скасовано спеціальну санкцію.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, на всіх етапах взаємовідносин з нерезидентами поведінка позивача була правомірною і не суперечить встановленим законодавчими актами правилам здійснення господарської діяльності. Досліджені докази свідчать про те, що причиною порушення строку повернення валютної виручки в Україну були не його умисні дії, а дії контрагентів позивача нерезидентів.

У справі №К/800/43747/15 колегія суддів Вищого адміністративного суду України по у справі прийшла до висновку, що вина субєкта господарювання в порушенні вимог ст.1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» відсутня у випадку, якщо ним вжито всіх заходів для повернення валютної виручки (Ухвала ВАСУ від 12 квітня 2016 року по справі №К/800/43747/15). До аналогічних висновків прийшла і колегія суддів Вищого адміністративного суду України по справі №К/800/38838/15.

Стаття 1 Першого протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає право власності, в тому числі право власності Позивача на зароблені ним гроші. Європейський суд з прав людини виходить з того (справа Спорронг і Лоннрот проти Швеції), що стаття 1 Протоколу № 1 включає в себе три норми. Перша, яка є загальною за своїм характером, стверджує принцип мирного володіння власністю; він виражений в першому реченні 1 абзацу. Друга норма стосується позбавлення майна і обумовлює це низкою умов; вона приведена у другому реченні того ж абзацу. Третя норма визнає, що держави-учасниці мають право контролювати використання власності відповідно до інтересів суспільства, вводячи такі закони, які вони вважають необхідними для цієї мети; вона міститься в 2 абзаці. Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що заходи забезпечення сплати податків чи інших внесків або штрафів в контексті абз. 2 ст. 1 Протоколу № 1 є втручанням у право власності і таке втручання слід розглядати відповідно до частини третьої нормою (справа ГазусДосьерундФордетекнікГмбХ проти Нідерландів). Для того щоб втручання в право власності було обґрунтованим, воно повинно переслідувати законну мету в інтересах суспільства (справа Джеймс проти Сполученого Королівства). Разом з тим, при такому втручанні в право власності необхідно визначити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та необхідними умовами захисту основних прав особистості (Спорронг і Лоннрот проти Швеції). Про необхідність дотримання балансу публічних і приватних інтересів при розгляді податкового спору суд також вказував у справі ГазусДосьерундФордетекнікГмбХ проти Нідерландів. У цій справі суд підкреслив, що держава має право користуватися «значною свободою (полем) розсуду», поки вона «не позбавлена розумних підстав».

Суд зазначає, що нарахування пені контролюючим органом за відсутності протиправної поведінки і вини платника у порушенні його контрагентами строків розрахунків в іноземній валюті та за даних обставин, коли платник вживав достатні і успішні заходи для стягнення заборгованості зі своїх боржників, позбавлене розумних підстав. У даному випадку не забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та необхідними умовами захисту основних прав підприємства, оскільки в діях ПФ «Алекс-3» відсутні протиправна поведінка та вина.

Відповідно до частини 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Суд зазначає, що відповідачем було порушено встановлені статтею 250 Господарського кодексу строки застосування адміністративно-господарських санкцій, відповідно до якої «Адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом. Відповідно до Інструкції №136 Про порядок здійснення контролю за експортними та імпортними операціями, 5.1. Банки надсилають усі передбачені цим розділом повідомлення до десятого числа місяця, наступного за звітним. На виконання цієї норми ПАТ КБ ПРИВАТБАНК повідомляв органи ДФС про виявлені факти порушень валютного законодавства повідомленнями: №Г-31.0.0.0/1-3539 від 01.06.2016 про порушення за Контрактом №2 від 05.01.2016 та про порушення за Контрактом №21/13 від 24.10.2013; №Г-31.0.0.0/1-3982 від 02.07.2016 про порушення за Контрактом №5/15 від 15.04.2015 та про порушення за Контрактом №21/13 від 24.10.2013; №Г-31.0.0.0/1-4860 від 04.10.2016 про порушення за Контрактом №21/13 від 24.10.2013 та Контрактом №14/12 від 28.05.2012; №Г-31.0.0.0/1-5030 від 01.11.2016 про порушення за Контрактом №3/16 від 02.02.2016, Контрактом №5/15 від 15.04.2015 та Контрактом №21/13 від 24.10.2013; №Г-31.0.0.0/1-5407 про порушення за Контрактом №3/16 від 02.02.2016, Контрактом 21/13 від 24.10.2013, Контрактом №14/12 від 28.05.2012 та Контрактом №13/16 від 30.05.2016; №Г-31.0.0.0/1-174 від 04.01.2017 про порушення за Контрактом №3/16 від 02.02.2016 та Контрактом №21/13 від 24.10.2013.

З урахуванням положень статті 58 Конституції України, яка встановлює принцип, згідно якого нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, якщо вони помякшують або скасовують відповідальність особи. На випадки нарахування пені поширюються норми того нормативно-правового акту, який скасовує або помякшує відповідальність. Станом на дату винесення оскаржуваних повідомлень-рішень (21 квітня 2017 року) строк розрахунків у ЗЕД, відповідно до пункту 1 Постанови Правління НБУ №410 від 13.12.2016 Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України, становив 120 днів. Постановою Правління НБУ від 25 травня 2017 року №41 зазначений пункт був скасований, у звязку з чим на момент прийняття рішення у справі діють норми Закону Про порядок розрахунків в іноземній валюті, які передбачають строк розрахунків 180 днів. До розрахунку пені слід застосовувати норму, яка встановлює термін розрахунків на дату застосування пені. Аналогічної думки дотримується НБУ в ОСОБА_7 від 08.06.2017 р. N 40-0005/40465. Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем не дотримано цих положень при нарахуванні пені за порушення строків розрахунків по контрактам із нерезидентом ИП «Абдусаттаров Азис Батырханович» та з нерезидентом ТОО «Темурий».

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, враховуючи викладене, суд зазначає, що висновки, викладені в ОСОБА_9 перевірки від 31.03.2017 р. №17/28-10-50-16-12/23467315 не відповідають дійсним обставинам справи та вимогам діючого законодавства, а отже податкове повідомлення-рішення № від 21.04.2017, яким ПФ «Алекс-3» (ідентифікаційний код юридичної особи 23467315) нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 6 519 259, 61 грн. та податкове повідомлення-рішення № від 21.04.2017, яким ПФ «Алекс-3» за порушення порядку та строків декларування валютних цінностей нараховано штрафні санкції у розмірі 1530 грн. підлягають скасуванню, а позовні вимоги ПФ Алекс-3 - задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватної фірми "Алекс-3" до Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС України про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС України № та № від 21.04.2017.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДФС України () на користь Приватної фірми "Алекс-3" (місцезнаходження: 61019, м. Харків, пр-т. ІллічаАДРЕСА_1, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 97811 (девяносто сім тисяч вісімсот одинадцять) грн. 84 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 27 червня 2017 року.

Суддя М.М.Панов