Справа № 804/7748/16
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2017 р. Справа № 804/7748/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Сидоренко Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження
адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1 звернулася до Нікопольської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області із адміністративним позовом про визнання неправомірними дії
Обставини справи: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Нікопольської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області із адміністративним позовом про визнання неправомірними дії Нікопольської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області щодо нарахування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (і.п.н. НОМЕР_1) пені в розмірі 7403 грн. 62 коп. за несвоєчасну сплату штрафу згідно постанови Дніпропетровського окружного суду у справі № 2а-2298/10/0470 за порушення Закону України « Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
Позовні вимоги вмотивовані тим, що дії відповідача з нарахування пені є незаконними, оскільки нарахування відповідачем пені на суму штрафної (фінансової) санкції, застосованої до ОСОБА_1 до набрання чинності Податковим Кодексом України є неправомірним, оскільки така штрафна (фінансова) санкція не була податковим зобовязанням, не набула статусу грошового зобовязання та узгодженого грошового зобовязання із набранням чинності Податковим Кодексом України.
Від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні.
Відповідач проти позову заперечував. У запереченнях на адміністративний позов зазначив, що фоп ОСОБА_1 згідно постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.11.2011р. по справі № 2а-2298/10/0470 протягом жовтня-грудня 2015 року в рахунок погашення заборгованості сплачено 7030,20грн., але у звязку з тим, що заборгованість була несвоєчасно сплачена, відповідно до ст. 129 Податкового кодексу України нарахована пеня у розмірі несвоєчасною сплатою. Пеня визначена підпунктом 129.1.2 пункту 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України, нараховується із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день заниження. У відповідності до ст. 129 ПК України фоп ОСОБА_1 нарахована пеня в розмірі 7 403,68 грн., яка не сплачена. Крім того, посилання на Закон України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», як такий, що втратив чинність для нарахування пені є недоречним, оскільки нарахування пені відбулося лише після несвоєчасної часткової сплати заборгованості в період з жовтня-грудня 2015 року, відповідно до ст. 129 Податкового кодексу України.
Відповідач у судове засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи без його участі.
Розглянувши матеріали справи, надані докази,суд -
Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Відповідно до п. 1 частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою) відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Як вбачається з матеріалів справи, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.11.2011року по справі № 2а-2298/10/0470 за позовом Ніокопольської ОДПІ до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 7030,20 грн.
Постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.11.2011року по справі № 2а-2298/10/0470 набрала законної сили 31.01.2012 року.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 згідно постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.11.2011року по справі № 2а-2298/10/0470 протягом жовтня-грудня 2015 року в рахунок погашення заборгованості сплачено 7030,20 грн.

25.10.2016 року ОСОБА_1 отримала від Нікопольської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області лист № 18352/10/0470 від 25.10.2016 року відповідно до якого відповідачем на підставі ст. 129 ПК України нарахована пеня в розмірі 7403 грн.62 коп. за не своєчасну сплату штрафу згідно постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі 2а-2298/10/0470 за порушення Закону України « Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі , громадського харчування та послуг».

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 14.1.162. ст. 14 Податкового кодексу України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобовязань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Відповідно до пп. 129.1 .1, 129.1.2, 129.1. 3п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобовязання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобовязання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом;

у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); у день настання строку погашення податкового зобов'язання, визначеного податковим агентом при виплаті (нарахуванні) доходів на користь платників податків - фізичних осіб, та/або контролюючим органом під час перевірки такого податкового агента.

Згідно з 129.3 ст. 129 Податкового кодексу України Нарахування пені закінчується: у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань;у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов'язань відповідного бюджету перед таким платником податків; у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України); при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини). У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку.

Відповідно до п. 129.4. ст. 129 Податкового кодексу України пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Пеня, визначена підпунктом 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті, нараховується із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день заниження.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, листом № 18352/10/0470 від 25.10.2016 року відповідачем на підставі ст. 129 ПК України нарахована пеня в розмірі 7403 грн.62 коп. за не своєчасну сплату штрафу згідно постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі 2а-2298/10/0470 за порушення Закону України « Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі , громадського харчування та послуг».

Відповідно до ч. 1 ст. 238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Згідно із ч. 1 ст. 250 Господарського кодексу України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

На час виникнення порушення та застосування штрафних санкцій спеціальним законом з питань оподаткування, який установлював порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначав процедуру оскарження дій органів стягнення, був Закон України від 21.12.2000 року № 2181-III «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Відповідно до визначення, наведеного в п. 1.2 ст. 1 цього Закону податкове зобов'язання - це зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Як свідчать матеріали справи, до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції, зокрема, відповідно до Указу Президента України № 436/95 від 12.06.1995 року «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності».

Отже, застосовані до позивача штрафні (фінансові) санкції є різновидом адміністративно-господарських санкцій і на них не розповсюджувалися положення щодо узгодження податкового зобов'язання, встановлені Законом України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами».

Відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Як слідує з Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 року №1/99-рп, частину першу статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, склад правопорушення та відповідальність за його вчинення визначаються за змістом тих законодавчих норм, які були чинними на час вчинення відповідного правопорушення та не можуть бути змінені разом із зміною законодавчих норм (зокрема, в разі втрати чинності нормативно-правовим актом або набрання чинності новим нормативно-правовим актом, який регулює ті самі суспільні відносини).

Відтак, штрафні санкції за вказані порушення не належали до податкових зобов'язань, а тому не могли бути віднесеними до податкового боргу відповідно до чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства, тому орган державної податкової служби не вправі був надсилати платникам податків податкові вимоги про їх сплату, оскільки вони не відносились до податкових зобов`язань.

Зазначена правова позиція, викладена в Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 01.11.2016 року № к/800/6664/16 р.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Згідно ст. 86 цього Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Зважаючи на викладене, суд , дійшов обґрунтованого висновку про протиправність дій податкового органу з з нарахування пені у розмірі 7403 грн.62 коп.

Розподіл судових витрат здійснити у відповідності до ч. 2 ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Нікопольської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області щодо нарахування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (і.п.н. НОМЕР_1) пені в розмірі 7403 грн. 62 коп. за несвоєчасну сплату штрафу згідно постанови Дніпропетровського окружного суду у справі № 2а-2298/10/0470 за порушення Закону України « Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Нікопольської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення. Якщо проголошено вступну та резолютивну частину постанови або справу розглянуто у порядку письмового провадження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її отримання у разі неподання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя ОСОБА_2