Справа № 813/663/17
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/5653/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів: Кухтея Р.В., Носа С.П.

секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

з участю осіб:

позивача по справі: представника ОСОБА_2

відповідача по справі: представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28 березня 2017 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Тропік» до Львівської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,

У С Т А Н О В И В:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «Тропік» в лютому 2017 року звернулося з позовом в суд до Львівської митниці ДФС та просить визнати протиправною відмову Львівської митниці ДФС від 12.01.2017 року №803/10/13-70-19/39 і скасувати рішення Львівської митниці ДФС від 22.11.2016 року №209000012/2016/200234/2.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що декларантом під час митного оформлення товару митному органу надано усі документи, які передбачені ч. 2 ст. 53 МК та повністю підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, ці документи не містять розбіжностей чи ознак підробки, а відтак у митного органу не було правових підстав для витребування у декларанта додаткового переліку документів. Однак, всупереч вимогам Закону, митний орган витребував додаткові документи, не зазначивши при цьому, які саме обставини ці документи повинні підтвердити або які сумніви мають усунути. Разом з тим, незважаючи на відсутність обґрунтування причин необхідності подання додаткових документів, позивач з метою усунення будь-яких сумнівів у достовірності заявленої декларантом митної вартості, надав на вимогу митного органу весь перелік додаткових документів згідно заяви від 27.12.2016 № 410.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 28 березня 2017 року у справі №813/663/17 адміністративний позов було задоволено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням Львівською митницею ДФС подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28 березня 2017 року у справі №813/663/17 та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 22.11.2016 року ТзОВ «Тропік» в електронному вигляді подано до митного оформлення на МП «Малехів» Львівської митниці ДФС ВМД № 209140000/2016/050803 на товар «Мандарини свіжі, виду Citrusreticualata, врожай 2016 року, 1-го ґатунку, упаковані в ящики, призначені для громадського харчування».

Під час митного оформлення декларантом заявлено митну вартість згідно п. 1 ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України (далі - МК) за основним методом (ціна договору) по ціні 0,45 Євро/кг.

На підтвердження митної вартості товарів декларантом надано весь передбачений ч. 2 ст. 53 МК пакет документів, а саме: декларація митної вартості; контракт від 07.03.2016 № 198-03-2016; рахунок-фактура (інвойс) від 21.11.2016 № 08/11/2016/ЕХР; CMR від 21.11.2016 з відмітками про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного, фітосанітарного та радіоекологічного контролю; калькуляція транспортних витрат від 22.11.2016 № 586; фітосанітарне свідоцтво № EC/PL/04128461 від 21.11.2016; сертифікат походження товару EUR.1 № PL/MF/AL/0155733 від 21.11.2016; сертифікат якості від 21.11.2016 № 030955; договір доручення від 01.06.2011 № 49.

22.11.2016 року через засоби електронного зв'язку декларантом отримано повідомлення від митного органу про надання додаткових документів, а саме: транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія митної декларації країни відправлення; прейскуранти, прайс-листи, каталоги виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертним організаціями; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки на здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

22.11.2016 митним інспектором прийнято рішення № 209000012/2016/200234/1 про коригування митної вартості за резервним методом по ціні 0,75 Євро/кг.

ТзОВ «Тропік» звернулося до Львівської митниці ДФС із заявою від 27.12.2016 року № 410 про надання додаткових документів, визнання заявленої декларантом митної вартості, скасування рішення про коригування митної вартості від 22.11.2016 року № 209000012/2016/200234/1 та вивільнення сплаченої фінансової гарантії. До вказаної заяви на вимогу митного органу позивачем надано додатковий перелік документів, а саме: прайс-лист фірми «Rodos Sp.zo.o.» щодо цін на товари, які декларуються, заявка на поставку товару 21.11.2016 року; детальні розшифровки (розрахунки) статей витрат калькуляції транспортних витрат від 22.11.2016 року № 586; митна декларація країни відправника від 21.11.2016 року № 16PL401050E0123723; платіжне доручення в іноземній валюті від 01.12.2016 року № 1414 про оплату вартості імпортованого товару; висновок Львівської торгово-промислової палати від 09.12.2016 року № 19-09/1587.

ТзОВ «Тропік» при цьому повідомлено, що ним не оплачувалось рахунків третім особам на користь продавця, а також відповідно не укладалось із третіми особами договорів, пов'язаних з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається.

Щодо зазначення в рішенні про неподання проформи-інвойсу, то повідомлено, що відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 53 МК рахунок-проформа подається митному органу для підтвердження митної вартості лише у тому випадку, коли товар не є об'єктом купівлі-продажу. Натомість, якщо товар є об'єктом купівлі-продажу, що має місце у розглядуваному випадку, митному органу надається рахунок-фактура (інвойс), який і був наданий митному органу.

12.01.2017 Львівська митниця ДФС листом № 810/10/13-70-19/39 повідомила про залишення рішення про коригування митної вартості без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Частиною третьою статті 53 МК України встановлено обов'язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положеннями статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Із наведених положень випливає, що орган доходів і зборів досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості. Правові акти суб'єкта владних повноважень, в тому числі процедурне рішення митного органу про витребування додаткових документів, може бути ухвалене ґрунтуючись лише на доказах, а такими доказами передусім є документи, додані до вантажної митної декларації.

Частиною третьою статті 53 МК України передбачено виключно три підстави витребування додаткових документів у декларанта: 1) наявність розбіжностей у документах; 2) наявність ознак підробки документів; 3) відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів.

Згідно положення пункту 1 частини третьої статті 52 МКУ декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації. Орган доходів і зборів повинен створити умови щодо реалізації цього права, тобто доводити до відома декларанта або уповноваженої ним особи те, яка саме інформація потребує уточнення.

Митним органом зазначено, що позивачем для митного оформлення товару не було подано проформу-інвойс, не вірно розраховано транспортні витрати, а саме складові включені в вартість перевезення не є достатніми, не піддаються обчисленню і не відповідають законодавству.

Суд зазначає, що у запиті щодо додаткових документів митний орган не зазначив причин, з яких митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією, а в письмових доказах не зазначено, чому позивачем не вірно розраховані транспортні витрати.

Суд апеляційної інстанції погоджуючись з позицією суду першої інстанції вважає необґрунтованим твердження відповідача про необхідність подання для підтвердження митної вартості товарів проформи-інвойсу, оскільки відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 53 МК України рахунок-проформа подається митному органу для підтвердження митної вартості лише у тому випадку, коли товар не є об'єктом купівлі-продажу. Натомість, якщо товар є об'єктом купівлі-продажу, що має місце у даному випадку, митному органу надається рахунок-фактура (інвойс), який і був наданий митниці, зокрема, від 21.11.2016 року № 08/11/2016/ЕХР.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28 березня 2017 року у справі №813/663/17 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_1
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5

Повний текст виготовлено 23.06.2017 року