Справа № 200/9669/15-а(2а/200/200/15)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 червня 2017 рокусправа № 200/9669/15-а(2а/200/200/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Панченко О.М. Чередниченка В.Є.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2016 року у справі № 200/9669/15-а (2а/200/200/15) за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, виконуючого обов'язки міського голови Дніпровської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів, - Департамент благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради, Міжнародний благодійний фонд «Солідарність», Дніпропетровський центр вірменської культури «ОДЖАХ», Вірменська Апостольна Православна Церква ім. Григора Лусаворича про визнання неправомірними дій (бездіяльності) суб'єкта владних повноважень та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Дніпровської міської ради (далі - відповідач-1), виконуючого обов'язки міського голови Дніпровської міської ради (далі - відповідач-2), в якому просила:

- визнати дії (бездіяльність) суб'єкта владних повноважень Дніпропетровської міської ради щодо прийняття рішення № 22/60 від 28.01.2015 року та в.о. міського голови Дніпропетровської міської ради у частині протиправного «…перейменування проспекту Калініна в Красногвардійському та Ленінському районах м. Дніпропетровська у проспект Сергія Нігояна…» такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства України, порушують права та законні інтереси мешканців м. Дніпропетровська та позивачки, як члена територіальної громади м. Дніпропетровська та мешканки АДРЕСА_1

- зобов'язати відповідача-1 скасувати рішення № 22/60 від 28.01.2015 року у частині «…перейменування проспекту Калініна в Красногвардійському та Ленінському районах м. Дніпропетровська у проспект Сергія Нігояна…»;

- зобов'язати відповідача-2 скасувати рішення № 22/60 від 28.01.2015 року у частині «…перейменування проспекту Калініна в Красногвардійському та Ленінському районах м. Дніпропетровська у проспект Сергія Нігояна» та підписати рішення Дніпропетровської міської ради про скасування рішення № 22/60 від 28.01.2015 року у частині протиправного «…перейменування проспекту Калініна в Красногвардійському та Ленінському районах м. Дніпропетровська у проспект Сергія Нігояна…».

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2016 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, виконуючого обов'язки міського голови Дніпровської міської ради, третя особа - Департамент благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради, про визнання неправомірними дій (бездіяльності) суб'єкта владних повноважень та скасування рішення відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати вищезазначену постанову як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що відповідачами не були проведені громадські обговорення в порушення приписів постанови КМУ від 24.10.2012 року № 989. Крім того, порушено процедуру оприлюднення проекту рішення, оскільки за твердженням відповідача така публікація відбулась 01 грудня 2014 року, тобто ще до подачі відповідних звернень громадськими організаціями, та з порушенням встановленого законом 20-тиденного строку. Зазначено про порушення вимог ст. 60 Регламенту Дніпропетровської міської ради в часині обов'язкового повторного попереднього розгляду проекту рішення у постійних комісіях. При цьому судом першої інстанції було залишено поза увагою той факт, що на засіданні виконкому в перелік проектів рішень був внесений та заздалегідь оприлюднений на сайті міськради 29.12.2014 року, саме проект про перейменування парку ім. Калініна, а не проспекту.

Позивач в судовому засіданні просила задовольнити вимоги апеляційної скарги на підставах, що в ній зазначені, та скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача - Дніпровської міської ради, в судовому засіданні заперечувала відносно задоволення апеляційної скарги, зазначивши, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін. При цьому зазначила, що спірне рішення було прийнято з урахуванням приписів Закону Україин "Про місцеве самоврядування в Україні" та Регламенту роботи Дніпропетровської міської ради, однак не спростовувала того факту, що дійсно громадські обговорення до прийняття останнього не проводились.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.06.2017 року в задоволенні клопотання представника Дніпровської міської ради про зупинення провадження було відмовлено за безпідставністю останнього.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України не перешкоджає розгляду справи без участі останніх.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, рішенням Дніпропетровської міської ради № 22/60 від 28.01.2015 року «Про перейменування проспекту Калініна в Красногвардійському та Ленінському районах м. Дніпропетровська у проспект Сергія Нігояна» вирішено перейменувати проспект Калініна в Красногвардійському та Ленінському районах у проспект Сергія Нігояна».

Вказане рішення прийнято «На виконання Програми упорядкування найменувань проїздів та адресації забудови міста Дніпропетровська на 2014-2018 роки», затвердженої рішенням міської ради від 29.01.2014 року № 8/47, відповідно до протоколу міської комісії щодо присвоєння найменувань (перейменування) вулицям, провулкам, проспектам, площам, паркам, скверам, мостам та іншим об'єктам, розташованим на території міста Дніпропетровська від 10.12.2014 року № 1, на підставі листів Міжнародного благодійного фонду «Солідарність» від 02.12.2014 року вх. № 15/1180, Дніпропетровського центру вірменської культури «Оджах» від 02.12.2014 року вх. № 15/1190, Вірменської Апостольської Православної Церкви ім. Григора Лусаворича від 04.12.2014 року вх. № 11/1591 та Головного архітектурно-планувального управління Дніпропетровської міської ради від 16.12.2014 року вх. № 8/4175».

Визнання протиправними дій (бездіяльності) відповідачів щодо прийняття вказаного рішення та визнання протиправним та скасування вказаного рішення і було предметом судового розгляду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення було прийняте в межах компетенції і більшістю від загального складу ради, що відповідає Регламенту Дніпропетровської міської ради, при цьому відсутність громадського обговорення не є суттєвим порушенням. Крім того, позивачем не було наведено, в чому саме полягає порушення її прав та законних інтересів.

Однак, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки останній зроблено без врахування наступного.

Частиною 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно п. 41 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання прийняття рішень з питань адміністративно-територіального устрою в межах і порядку, визначених цим та іншими законами.

Статтею 37 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать такі власні (самоврядні) повноваження: 1) підготовка і внесення на розгляд ради питань щодо найменування (перейменування) вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів, мостів та інших споруд, розташованих на території відповідного населеного пункту; 2) підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо питань адміністративно-територіального устрою в порядку і межах повноважень, визначених законом.

За приписами ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Закон України «Про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій» від 24.05.2012 року № 4865-VI регулює відносини, що виникають у зв'язку з присвоєнням юридичним особам та об'єктам права власності, які за ними закріплені, об'єктам права власності, які належать фізичним особам (далі - об'єктам права власності), імен (псевдонімів) суспільно-політичних і громадських діячів, захисників Вітчизни, воєначальників, діячів науки, освіти, культури та інших сфер суспільного життя, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій (далі - імен фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій).

Відповідно до пункту 4 статті 1 зазначеного Закону питання, пов'язані з приведенням раніше присвоєних об'єктам права власності імен фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій у відповідність з вимогами Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», регулюються цим Законом з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки».

Відповідно до пунктів 1-5 статті 3 цього Закону імена фізичних осіб присвоюються з метою увічнення пам'яті про осіб, які:

1) внесли вагомий вклад у боротьбу за незалежність, розбудову Української держави, підтримання міжнародного миру і безпеки, зміцнення міжнародного авторитету України;

2) здійснили героїчний вчинок, звершення в ім'я Батьківщини;

3) зробили значний особистий внесок у розвиток науки, освіти, культури та інших сфер суспільного життя.

Юридичним особам та об'єктам права власності ім'я фізичної особи присвоюється лише після її смерті. Рішення про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності імен фізичних осіб не є підставою виникнення прав інтелектуальної власності у третіх осіб.

Юридичним особам та об'єктам права власності, як правило, присвоюється ім'я тієї фізичної особи, діяльність якої була пов'язана з юридичною особою чи об'єктом права власності, якій (якому) це ім'я присвоюється.

Ювілейні та святкові дати, назви і дати історичних подій присвоюються з метою:

1) популяризації видатних фактів історії України, що відображають звершення та надбання в ім'я України;

2) формування історичної свідомості Українського народу;

3) сприяння розвитку науки, літератури, архітектури, мистецтва та інших сфер суспільного життя.

Імена фізичних осіб, ювілейні та святкові дати, назви і дати історичних подій присвоюються юридичним особам та об'єктам права власності лише після проведення громадського обговорення та за згодою відповідного трудового колективу.

Порядок проведення громадського обговорення під час розгляду питань про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності імен фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Порядку проведення громадського обговорення під час розгляду питань про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності, які за ними закріплені, та об'єктам права власності, які належать фізичним особам, імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2012 року № 989 (далі - Порядок № 989) громадське обговорення проводиться з метою залучення представників громадськості до розгляду пропозицій щодо присвоєння юридичним особам імен фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій та врахування їх думки під час прийняття відповідного рішення. Участь у громадському обговоренні можуть брати фізичні та юридичні особи, а також громадські об'єднання, що не є юридичними особами.

Частиною 2 пункту 1 Порядку визначено, що дія цього Порядку поширюється на суб'єктів, що готують подання про присвоєння юридичним особам імен фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій, визначених статтею 7 Закону України "Про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій" (далі - організатори громадського обговорення).

Пунктом 3 Порядку № 989 організатори громадського обговорення самостійно визначають форми його проведення (конференція, форум, громадські слухання, засідання за круглим столом, збори, зустрічі, теле- або радіодебати, Інтернет-конференція, електронна консультація) виходячи з необхідності залучення якомога більшої кількості заінтересованих учасників та власних організаційних можливостей.

Пунктом 4 Порядку № 989 встановлено, що громадське обговорення передбачає:

1) оприлюднення інформаційного повідомлення про проведення громадського обговорення, що містить відомості про:

найменування організатора громадського обговорення;

найменування юридичної особи, якій пропонується присвоїти ім'я фізичної особи, ювілейної чи святкової дати, назви або дати історичної події;

ім'я фізичної особи, ювілейної чи святкової дати, назви або дати історичної події, що пропонується присвоїти юридичній особі, та обґрунтування такої пропозиції;

суб'єктів, що внесли пропозицію щодо присвоєння юридичній особі імені фізичної особи, ювілейної чи святкової дати, назви або дати історичної події;

строк, місце, час проведення заходів з громадського обговорення, акредитації представників засобів масової інформації, реєстрації учасників;

поштову адресу та (або) адресу електронної пошти, номер телефону, строк і форму для подання пропозицій (зауважень);

місцезнаходження та (або) адресу електронної пошти, номер телефону організатора громадського обговорення, за якими можна отримати консультації з питання, що винесено на громадське обговорення;

прізвище та ім'я особи, визначеної відповідальною за проведення громадського обговорення;

строк і спосіб оприлюднення результатів громадського обговорення;

2) опрацювання організаторами громадського обговорення висловлених пропозицій (зауважень) щодо присвоєння юридичним особам імен фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій та проведення аналізу поданих пропозицій (зауважень);

3) узагальнення та оприлюднення результатів громадського обговорення.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 989 передбачено, що рішення про проведення громадського обговорення приймається його організатором з урахуванням вимог, установлених Законом України «Про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій», і повинно містити питання, що виноситься на громадське обговорення, строк його проведення, перелік заходів, які планується здійснити у рамках такого обговорення, та відповідальних осіб.

Пунктом 8 Порядку № 989 передбачено, що у ході проведення конференцій, форумів, громадських слухань, засідань за круглим столом, зборів, зустрічей з громадськістю у рамках громадського обговорення ведеться протокол, у якому фіксуються всі пропозиції (зауваження).

Згідно з пунктом 9 Порядку № 989 організатор громадського обговорення протягом 14 днів після закінчення строку подання пропозицій (зауважень) узагальнює їх та готує звіт, у якому зазначаються найменування організатора, зміст питання, що виносилося на громадське обговорення, інформація про осіб, які взяли участь в обговоренні порушеного питання, а також узагальнений аналіз пропозицій (зауважень), що надійшли під час проведення громадського обговорення.

Відповідно до листа управління внутрішньої політики Дніпропетровської міської ради від 22.06.2015 року № 397 повідомлено, що громадські обговорення питання перейменування просп. Калініна на просп. Нігояна не проводились (а.с. 41 Т. 2).

При цьому відповідно до рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 10.04.2013 року № 159 було прийняте Положення про присвоєння найменувань (перейменування) вулицям, провулкам, проспектам, площам, скверам, мостам та іншим об'єктам, розташованим на території м. Дніпропетровська.

Пунктом 3.3 вказаного Положення визначено, що найменування або перейменування вулиць, провулків, проспектів, площ, скверів, мостів та інших об'єктів, розташованих на території міста Дніпропетровська, проводиться з обов'язковим урахуванням загальноміських інтересів, географічних, історичних та інших місцевих традицій.

У відповідності до п. 3.5 вказаного Положення імена фізичних осіб присвоюється, як правило, вулицям, провулкам, проспектам, площам, скверам, мостам та іншим об'єктам, розташованим на території м. Дніпропетровська, з якими пов'язана діяльність цих фізичних осіб.

Згідно п. 3.6 Положення ім'я фізичної особи присвоюється лише після її смерті. При цьому, у разі якщо у фізичної особи, ім'я якої пропонується присвоїти, є родичі, до пропозиції стосовно присвоєння імені фізичної особи додається також їх письмова згода на присвоєння імені.

Відповідно до п. 3.8 Положення імена (псевдоніми) фізичних осіб, ювілейні та святкові дати, назви і дати історичних подій присвоюються лише після проведення громадського обговорення у відповідності до Постанови КМУ від 24.10.2012 року № 989 «Про затвердження Порядку проведення громадського обговорення під час розгляду питань про присвоєння юридичним особам та об'єкта права власності, які за ними закріплені, об'єктам права власності, які належать фізичним особам, імен (псевдонімів,) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій».

Пунктом 4.2 Положення визначено, що звернення з пропозиціями щодо присвоєння найменувань (перейменування) вулицям, провулкам, проспектам, площам, скверам, мостам та іншим об'єктам, розташованим на території м. Дніпропетровська, направляються на ім'я міського голови у виконком Дніпропетровської міської ради.

Звернення повинно містити:

- найменування фізичної або юридичної особи, яка готувала звернення, із зазначеннямїї місцезнаходження та контактних телефонів;

- зміст порушеного питання з обов'язковим обґрунтуванням необхідності присвоєння найменування (перейменування) із зазначенням підстав та умов (п. 4.3 Положення).

Так, з матеріалів адміністративної справи вбачається, що до виконуючого обов'язки голови Дніпропетровської міської ради звернулися Міжнародний фонд «Солідарність із листом від 02.12.2014 року № 01/12, Вірменський культурний центр «ОДЖАХ» із листом від 03.12.2014 року № 113, Вірменська Апостольна Православна Церква ім. Григора Лусаворича із листом від 03.12.2014 року № 21, в якому просили здійснити перейменування проспект Калініна іменем Сергія Нігояна (а.с.15,16,17 Т.1).

В той же час, вказані звернення, і на що не звернув увагу суд першої інстанції, приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, не містили обґрунтувань щодо необхідності присвоєння найменування (перейменування) із зазначенням підстав та умов, не містили згоди родичів щодо здійснення такого перейменування, що суперечить приписам Положення про присвоєння найменувань (перейменування) вулицям, провулкам, проспектам, площам, скверам, мостам та іншим об'єктам, розташованим на території м. Дніпропетровська.

Враховуючи вищенаведені правові норми, організатором громадських обговорень має виступати саме особа/особи, які стали ініціаторами відповідного обговорення, однак ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції Міжнародним благодійним фондом «Солідарність», Дніпропетровським центром вірменської культури «ОДЖАХ», Вірменською Апостольною Православною Церквою ім. Григора Лусаворича також не надавалися жодні докази проведення останніми відповідних громадських слухань та з'ясування думки територіальної громади щодо доцільності такого перейменування та присвоєння імені, саме вказаної у зверненнях фізичної особи, як і не надався звіт за наслідками такого обговорення, що на переконання колегії суддів, в протилежність висновкам суду першої інстанції, є суттєвим порушенням законодавства, що регулює дані правовідносини.

Крім того, відповідно до п. 4 ст. 2 Регламенту Дніпропетровської міської ради VІ скликання, затвердженого рішенням міської ради від 24.11.2010 року № 2/2 із змінами та доповненнями, проекти рішень, що готуються до розгляду міською радою, оприлюднюються на офіційному Інтернет-порталі Дніпропетровської міської ради не пізніше як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття. Для цього автор надає до управління забезпечення депутатської діяльності електронну версію проекту рішення.

Проекти рішень міської ради із внесеними змінами та доповненнями публікуються на офіційному Інтернет-порталі із зазначенням дати оновленої інформації.

В той же час, з матеріалів адміністративної справи вбачається, що у період з 01.12.2014 року по 31.12.2014 року Дніпропетровською міською радою було опубліковано лише проект рішення міської ради від 29.12.2014 року "Про перейменування парку ім. Калініна в Красногвардійському районі у парк ім. Сергія Нігояна", що не є тотожним оскаржуваному рішенню, яке стосується перейменування саме проспекту Калініна на проспект ім. Сергія Нігояна, а доказів зворотнього матеріали адміністративної справи не містять, тоді як сам лише лист Департаменту забезпечення діяльності Дніпропетровської міської ради від 12.05.2015 року № 17/1-82 не підтверджує факт оприлюднення відповідачем проекту рішення, що в подальшому було прийнято, без відповідної роздруківки з офіційного Інтернет-портала Дніпропетровської міської ради (Т.1 а.с.25-27, 104).

Вказане свідчить про не дотримання відповідачем приписів чинного законоддавства в частині обов'язкового опублікування проекту рішення на офіційному порталі Дніпропетровської міської ради.

З вищевикладеного вбачається, що прийняття відповідачем - Дніпровською міською радою, спірного рішення відбувалось не на підставі та у спосіб, визначений Конституцією та законами України, а також необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття, а відповідно останнє, а саме його пункт 1, оскільки інші пункти рішення вирішують процедурні питання та є фактично похідними від нього, є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому відповідно до ст. ст. 2, 3 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Громадяни України реалізують своє право на участь у місцевому самоврядуванні за належністю до відповідних територіальних громад.

Будь-які обмеження права громадян України на участь у місцевому самоврядуванні залежно від їх раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, терміну проживання на відповідній території, за мовними чи іншими ознаками забороняються.

З огляду на вищенаведене, висновки суду першої інстанції щодо не порушення прав позивача органом місцевого самоврядування при прийнятті спірного рішення про перейменування проспекту Калініна на проспект Нігояна без відповідного обговорення мешканцями відповідної території, на якій проживає і позивач, не ґрунтуються на приписах зазначеного Закону, тому як остання була позбавлена права вирішувати питання місцевого значення в процесі прийняття відповідного рішення.

В той же час, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що 09 квітня 2015 року Верховною Радою України був прийнятий Закон України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» №317-VІІІ (далі - Закон №317-VIII), яким визначені правові основи заборони пропаганди символіки комуністичного та націонал-соціалістичного тоталітарних режимів та встановлений порядок ліквідації символів комуністичного тоталітарного режиму, який набрав чинності 21 травня 2015 року.

Згідно з абз. 1 п. 6 ст. 7 Закону №317-VIII Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським, районним державним адміністраціям, Верховній Раді Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування у шестимісячний строк з дня набрання чинності цим Законом в установленому порядку здійснити демонтаж пам'ятників, пам'ятних знаків, присвячених особам, причетним до організації та здійснення Голодомору 1932-1933 років в Україні, політичних репресій, особам, які обіймали керівні посади у комуністичній партії, вищих органах влади та управління СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних та автономних радянських республік (крім осіб, діяльність яких була значною мірою пов'язана з розвитком української науки та культури), працівникам радянських органів державної безпеки, подіям, пов'язаним з діяльністю комуністичної партії, встановленням радянської влади на території України або в окремих адміністративно-територіальних одиницях, переслідуванням учасників боротьби за незалежність України у XX столітті, а також в установленому порядку перейменувати райони у містах, сквери, бульвари, вулиці, провулки, узвози, проїзди, проспекти, площі, майдани, набережні, мости, інші об'єкти топоніміки населених пунктів, а також інші географічні об'єкти, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму.

Відповідно до абз. 2 п. 6 ст. 7 Закону №317-VIII у разі якщо протягом зазначеного в абзаці першому цього пункту строку сільською, селищною, міською радою в установленому цим Законом порядку не прийнято рішення про перейменування районів у містах, скверів, бульварів, вулиць, провулків, проїздів, проспектів, площ, майданів, набережних, мостів чи інших об'єктів топоніміки населених пунктів, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму, таке рішення у формі розпорядження приймається відповідним сільським, селищним, міським головою (або особою, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) у тримісячний строк, що обчислюється з моменту закінчення строку, встановленого абзацом першим цього пункту. Таке розпорядження приймається з урахуванням вимог, встановлених цим Законом, статтею 3 Закону України «Про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій», пропозицій громадськості, науковців та рекомендацій Українського інституту національної пам'яті.

Абзацом 4 п. 6 ст. 7 Закону №317-VIII встановлено, що у разі якщо протягом строку, зазначеного в абзаці другому цього пункту, сільським, селищним, міським головою (або особою, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) в установленому цим Законом порядку не прийнято рішення у формі розпорядження про перейменування районів у містах, скверів, бульварів, вулиць, провулків, проїздів, проспектів, площ, майданів, набережних, мостів чи інших об'єктів топоніміки населених пунктів, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму, таке перейменування здійснюється розпорядженням голови відповідної обласної державної адміністрації (або особи, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження). Голова обласної державної адміністрації (або особа, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) зобов'язаний прийняти таке розпорядження у тримісячний строк, який обчислюється з моменту закінчення строку, визначеного абзацом другим цього пункту. Таке розпорядження приймається з урахуванням вимог, встановлених цим Законом, статтею 3 Закону України «Про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій», пропозицій громадськості, науковців та рекомендацій Українського інституту національної пам'яті.

Відповідно до п. 7 ст.7 Закону №317-VIII Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським, районним державним адміністраціям, органам місцевого самоврядування у шестимісячний строк з дня набрання чинності цим Законом в установленому порядку провести громадські слухання та подати на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо перейменування населених пунктів, районів та областей, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму.

Згідно з п. 8 ст.7 Закону №317-VIII Верховна Рада України у тримісячний строк, який обчислюється з дня закінчення строку, визначеного пунктом 7 цієї статті Закону, приймає рішення про перейменування населених пунктів та районів, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму, з урахуванням пропозицій, поданих Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, та рекомендацій Українського інституту національної пам'яті. У разі якщо протягом строку, встановленого пунктом 7 цієї статті Закону, пропозиції щодо перейменування населених пунктів та районів, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму, не були подані до Верховної Ради України, відповідне рішення про перейменування таких населених пунктів та районів приймається Верховною Радою України на підставі рекомендацій Українського інституту національної пам'яті.

При цьому відповідно до п. п. 6 п. 2 ст. 7 Закону № 317-VIII розділ VII «Заключні положення» Закону України «Про місцеві державні адміністрації» доповнено двома абзацами такого змісту:

«У разі якщо протягом строку, визначеного абзацами першим і другим пункту 6 статті 7 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», сільські, селищні, міські ради або сільські, селищні, міські голови населених пунктів на території відповідної області в установленому Законом України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» порядку не здійснять перейменування районів у містах, скверів, бульварів, вулиць, провулків, проїздів, проспектів, площ, майданів, набережних, мостів чи інших об'єктів топоніміки населених пунктів, назви яких містять у собі символіку комуністичного тоталітарного режиму, таке перейменування здійснюється розпорядженням голови відповідної обласної державної адміністрації (або особи, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження). Голова обласної державної адміністрації (або особа, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) зобов'язаний прийняти таке розпорядження у тримісячний строк, який обчислюється з моменту закінчення строку, визначеного абзацом другим пункту 6 статті 7 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки». Таке розпорядження приймається з урахуванням вимог, установлених Законом України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», статтею 3 Закону України «Про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій», пропозицій громадськості, науковців та рекомендацій Українського інституту національної пам'яті.

У разі якщо протягом строку, визначеного пунктом 6 статті 7 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», сільські, селищні, міські ради або сільські, селищні, міські голови населених пунктів на території відповідної області в установленому зазначеним законом порядку не здійснять демонтаж пам'ятників, пам'ятних знаків, присвячених особам, причетним до організації та здійснення Голодомору 1932-1933 років в Україні, політичних репресій, особам, які обіймали керівні посади у комуністичній партії, вищих органах влади та управління СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних та автономних радянських республік (крім осіб, діяльність яких була значною мірою пов'язана з розвитком української науки та культури), працівникам радянських органів державної безпеки, подіям, пов'язаним з діяльністю комуністичної партії, встановленням радянської влади на території України або в окремих адміністративно-територіальних одиницях, переслідуванням учасників боротьби за незалежність України у XX столітті, такий демонтаж здійснюється за розпорядженням голови відповідної обласної державної адміністрації (або особи, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження). Голова обласної державної адміністрації (або особа, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) зобов'язаний прийняти розпорядження про демонтаж у тримісячний строк, який обчислюється з моменту закінчення строку, визначеного абзацом четвертим пункту 6 статті 7 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки».

З аналізу наведених законодавчих приписів слідує, що органи місцевого самоврядування повинні у шестимісячний строк з дня набрання чинності Законом № 317-VIII, тобто з 21.05.2015 р. до 21.11.2015 р. включно, в установленому порядку перейменувати райони у містах, сквери, бульвари, вулиці, провулки, узвози, проїзди, проспекти, площі, майдани, набережні, мости, інші об'єкти топоніміки населених пунктів, а також інші географічні об'єкти, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму. У разі якщо протягом зазначеного строку міською радою в установленому цим Законом порядку не прийнято рішення про перейменування таке рішення у формі розпорядження приймається міським головою (або особою, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) у тримісячний строк, що обчислюється з моменту закінчення строку, встановленого абзацом першим цього пункту, тобто до 21.02.2016 р. включно. У разі якщо протягом строку, зазначеного в абзаці другому цього пункту, міським головою (або особою, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) в установленому цим Законом порядку не прийнято рішення у формі розпорядження про перейменування, таке перейменування здійснюється розпорядженням голови відповідної обласної державної адміністрації (або особи, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження). Голова обласної державної адміністрації (або особа, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) зобов'язаний прийняти таке розпорядження у тримісячний строк, який обчислюється з моменту закінчення строку, визначеного абзацом другим цього пункту, тобто до 21.05.2016 р. включно.

Отже, враховуючи, що оскаржуване рішення щодо перейменування проспекту Калініна, прийняте без проведення у встановленому порядку обов'язкового громадського обговорення, а як наслідок пункт 1 останнього є протиправним та підлягає скасуванню, та з урахуванням приписів Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», колегія суддів апеляційного суду, з урахуванням приписів ч. 2 ст. 11 КАС України з метою повного захисту прав позивача, вважає за необхідне частково задовольнити адміністративний позов останньої та також зобов'язати Дніпровську міську раду повторно розглянути звернення Міжнародного благодійного фонду «Солідарність», Дніпропетровського центру вірменської культури «ОДЖАХ», Вірменської Апостольної Православної Церкви ім. Григора Лусаворича із дотриманням приписів Законів України "Про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій" від 24.05.2012 року № 4865-VI та "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" від 09.04.2015 року № 317-VІІІ.

В задоволенні решти позову слід відмовити за безпідставністю, тому як подальші дії відповідачів у зв'язку із скасуванням пункту 1 спірного рішення, регулюються Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Законами України "Про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій" та "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки".

Розпорядження Дніпровського міського голови від 16.06.2017 року № 567-р "Про проведення громадських слухань з питання перейменування проспекту в Чечелівському та Новокодацькому районах у проспект Сергія Нігояна", що було додано представником відповідача до клопотання про зупинення провадження, колегією суддів до уваги не приймається, тому як останнє не впливає на суть та законність рішення, що оскаржується, яке було прийняте відповідачем 28.01.2015 року.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим у справі обставинам, а рішення прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, а відповідно і часткового задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2016 року у справі № 200/9669/15-а (2а/200/200/15) - скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати п. 1 рішення Дніпропетровської міської ради № 22/60 від 28.01.2015 року у частині "…перейменування проспекту Калініна в Красногвардійському та Ленінському районах м. Дніпропетровська у проспект Сергія Нігояна".

Зобов'язати Дніпровську міську раду повторно розглянути звернення Міжнародного благодійного фонду "Солідарність", Дніпропетровського центру вірменської культури "ОДЖАХ", Вірменської Апостольної Православної Церкви ім. Григора Лусаворича про перейменування проспекту Калініна на проспект імені Сергія Нігояна із дотриманням приписів Законів України "Про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій" від 24.05.2012 року № 4865-VI та "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" від 09.04.2015 року № 317-VІІІ.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко