Справа № 826/6996/15
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6996/15 Головуючий у 1-й інстанції: Добрівська Н. А.
Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Беспалова О. О.

суддів: Грибан І. О., Парінова А. Б.

за участю секретаря: Присяжної Д. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «АктаБанк» Куліша Віктора Миколайовича на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «АктаБанк» Куліша Віктора Миколайовича, третя особа без самостійних вимог на предмет спору публічне акціонерне товариство «АктаБанк» про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «АктаБанк» Приходько Юлії Вікторівни про визнання протиправною бездіяльності відносно невключення в Перелік вкладників і Загальний Реєстр вкладників інформації та даних щодо депозитного вкладу та нарахованих процентів за договором «Банківська классика» № В15-17097/Т/630304 від 06.08.2014 року вкладника ПАТ «АктаБанк» ОСОБА_3, яка має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; визнання протиправної бездіяльності ліквідатора, в частині невключення до переліку вкладників ПАТ «АктаБанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, вкладника банку ОСОБА_3 за депозитним вкладом та нарахованими процентами згідно з договором «Банківська классика» № В15-17097/Т/630304 від 06.08.2014 р. та Фонду, в частині нездійснення виплати відповідного відшкодування в межах гарантованої суми; зобов'язання ліквідатора вчинити дії щодо включення вкладника банку ОСОБА_3 до переліку вкладників ПАТ «АктаБанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню та розраховуються виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, а саме вкладу в сумі 128600, 00 гривень та нарахованих відсотків у сумі 1927, 00 гривень; зобов'язання Фонду вчинити дії щодо виплати вкладнику ОСОБА_3 вищезазначеного відшкодування в межах гарантованої суми в розмірі вкладу в сумі 128600 гривень та нарахованих відсотків у сумі 1927, 00 гривень; притягнення ліквідатора до відповідальності за порушення порядку складання та подання відомостей до Фонду згідно з чинним законодавством України.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 червня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Приходько Юлії Вікторівни щодо невключення ОСОБА_3 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі Договору банківського вкладу «Банківська классика» № В15-17097/Т/630304 від 06.08.2014 року.

Зобов'язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АктаБанк» Приходько Ю. В. надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_3 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «АктаБанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу до апеляційного суду, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції в частині задовлення позовних вимог та постановити нову в цій частині, якою позовні вимоги залишити без задоволення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

До початку розгляду справи по суті, колегія суддів вважає за необхідне визначити підсудність даної справи.

Так у постанові Верховного Суду України від 16 лютого 2016 року у справі № 826/2043/15 міститься правовий висновок про те, що, виходячи із системного аналізу частини третьої статті 2 Закону України від 14 травня 1992 року «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», статті 1 Закону України «Про банки і банківську діяльність», пункту 6 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»), та враховуючи положення статті 12 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд України дійшов висновку, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Аналогічну правову позицію Верховний Суд України висловив у постанові від 15 червня 2016 року у справі № 826/20410/14.

У відповідності до абзацу 2 частини першої статті 2442 Кодексу адміністративного судочинства України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Колегія суддів вважає за необхідне відступити від правових позицій, викладених у зазначених постановах Верховного Суду України, з огляду на таке.

У відповідності до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 р. № 2343-XII (далі - Закон № 2343) ліквідація - припинення діяльності суб'єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом, з метою здійснення заходів щодо задоволення визнаних судом вимог кредиторів шляхом продажу його майна.

Однак, згідно абз. 2 ч. 2 ст. 5 Закону дія цього Закону не поширюється на банки.

Питання неплатоспроможності та/або ліквідації банків вирішуються в порядку, визначеному законами України «Про банки і банківську діяльність» та «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відтак, на думку колегії суддів, застосування до спірних правовідносин Закону № 2343, всупереч висновку ВС України, є помилковим.

В свою чергу, з аналізу змісту ст.ст. 1, 4, 6 Закону № 4452 випливає, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб шляхом здійснення повноважень, делегованих державою, щодо гарантування повернення вкладнику внеску у розмірі 200000, 00 грн.

Учасниками цих правовідносин, що є предметом спору, є виключно позивач та відповідач, і саме між ними виникають відповідні права та обов'язки без залучення банку-боржника та без вирішення питання про відшкодування коштів від імені сторони правочину, на відміну від акцептованих вимог кредиторів.

Юридичний факт неплатоспроможності банку у даній категорії справ є лише підставою для виникнення правовідносин.

Таким чином, обсяг та зміст конкретних обставин цієї справи та їх нормативне регулювання дають підстави вважати, що невключення рахунку зацікавленої особи до переліку рахунків, за яким вона зможе отримати відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, а також незгода з рішенням уповноваженої особи Фонду про віднесення правочину до переліку нікчемних, підстави визнання яких встановлені законом, спричиняють публічно-правовий спір, пов'язаний зі здійсненням владних управлінських функцій, що підпадає під юрисдикцію адміністративних судів.

Правовідносини, які складаюся між зацікавленими особами та уповноваженою особою Фонду з приводу зазначених та подібних їм обставин, є публічними, за яких уповноважена особа на підставі регулятивного акта реалізує владні управлінські повноваження (функції), однією з яких, зокрема, і є її обов'язок прийняти рішення про визнання правочину (договору) нікчемним на підставі закону.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що дана категорія справ повинна розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 22.06.2017 р. поновлено провадження у справі.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 22.06.2017 р. здійснено заміну уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АктаБанк» Приходько Ю. В. на уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АктаБанк» Куліша Віктора Миколайовича.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржувану постанову суду - скасувати з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, між позивачем та ПАТ «АктаБанк» укладено договір банківського вкладу «Банківська класика» від 06 серпня 2014 року № В15-17097/Т/630304, за яким банк приймає від вкладника грошові кошти в сумі 128600, 00 гривень на строк до 06 вересня 2014 року та зобов'язується сплачувати проценти за його користування.

Як підтверджує меморіальний ордер № 167916 від 06 серпня 2014 року на вкладний рахунок позивача надійшли грошові кошти у розмірі 128600, 00 грн.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 16 вересня 2014 року № 576 «Про віднесення ПАТ «АктаБанк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16 вересня 2014 року № 90 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «АктаБанк», згідно з яким з 17 вересня 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «АктаБанк», уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «АктаБанк» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Приходько Ю. В.

Постановою Правління Національного банку України від 15 січня 2015 року № 19 постановлено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ «АктаБанк».

Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду від 16 січня 2015 року №6 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «АктаБанк» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до плану врегулювання з 16 січня 2015 року та призначено Приходько Ю. В. уповноваженою особою Фонду на ліквідацію третьої особи строком на 1 рік з 16 січня 2015 року по 15 січня 2016 року.

26.11.2014 р. листом за № 5225 уповноважена особа Фонду надіслала ФГВФО перелік вкладників, кошти яких підлягають тимчасовому блокуванню ,в якому зазначена позивач.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 р. № 4452-VI (далі - Закон № 4452, у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 27 цього Закону уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Згідно з ч. 5 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

За змістом пункту 4 ч. 2 ст. 37 названого Закону уповноваженій особі, серед іншого, надано право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Водночас відповідно до ч. 2 та п.1 ч. 4 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

В той же час, у відповідності до ч. 2 ст. 38 Закону 4452 протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо передчасності позовних вимог позивача, позаяк, факт виявлення у операції за участю позивача ознак нікчемності у спірних правовідносинах на момент звернення позивача з адміністративним позовом місця не мав.

В той же час, імперативний обов'язок на проведення перевірки з метою виявлення нікчемних в силу закону правочинів покладено на відповідача вищепроцитованими нормами.

Вирішуючи питання про наявність у позивача порушених прав на стадії ліквідації банку, колегія суддів зауважує, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 38 уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

З огляду на дану норму, колегія суддів приходить до висновку, що строк перевірки правочинів на нікчемність обмежується ліквідацією банку.

Зважаючи на те, що станом на дату ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення ліквідація банку завершена не була, у суду першої інстанції були відсутні підстави для висновку про наявність у позивача порушеного права щодо недотримання відповідачем строку перевірки спірного правочину.

За таких обставин, не надаючи оцінки наявності у позивача права на відшкодування вкладу за рахунок ФГВФО, колегія суддів приймає доводи апеляційної скарги в частині дотримання процедури перевірки правочинів апелянтом та передчасності позовних вимог позивача в якості належних.

У відповідності до статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для його часткового скасування.

Керуючись ст. ст. 196, 198, 202, 206, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «АктаБанк» Куліша Віктора Миколайовича на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «АктаБанк» Куліша Віктора Миколайовича, третя особа без самостійних вимог на предмет спору публічне акціонерне товариство «АктаБанк» про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 червня 2015 року в частині задоволення позовних вимог скасувати.

В цій частині прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_3 залишити без задоволення.

В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 червня 2015 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя О. О. Беспалов
Суддя І. О. Грибан
Суддя А. Б. Парінов
(Повний текст постанови виготовлено 26.06.2017 р.)

Головуючий суддя Беспалов О.О.

Судді: Парінов А.Б.

Грибан І.О.