Справа № 161/8095/17
Суддя: Рудська С. М.
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/8095/17
Провадження № 2-а/161/741/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2017 р. Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі - Бортнюку А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 3 Ковельського відділу поліції старшого сержанта поліції Матвіюка Ігоря Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом вказавши, що 15 травня 2017 року відповідачем було складено щодо нього постанову по справі про адміністративне правопорушеннясерії АР № 969811 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Так, в постанові відповідачем зазначено, що він (позивач) керуючи транспортним засобом РЕНО 9 номерний знак НОМЕР_1, 15.05.2017 року о 14 год. 20 хв. м. Ковель, вул. Сагайдачного, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.1. «рух заборонено» та здійснив заїзд на територію автостанції. Проте, при розгляді відповідачем справи про адміністративне правопорушення не були з'ясовані та доведені обставини, які б свідчили про те, що в його діях наявні ознаки адміністративного правопорушення. Просить суд скасувати постанову старшого сержанта поліції поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 3 Ковельського відділу поліції Матвіюка І.М. про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі АР № 969811 від 15 травня 2017 року.

До судового засідання позивач просив справу розглядати у його відсутності. Адміністративний позов підтримує повністю, просив його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомих суду причинах, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та письмових заперечень проти позову на адресу суду не надходили.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності учасників процесу по наявних матеріалах справи, що відповідає вимогам ч.4 ст.128 КАС України.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.05.2017 року відносно позивача ОСОБА_1 поліцейським СРПП № 3 Ковельського ВП старшим сержантом поліції Матвіюком .І.М. було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 969811 за ч. 1 ст.122 КУпАП України (а.с. 6).

З вказаної постанови слідує, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Рено 9 номерний знак НОМЕР_1, 15.05.2017 року о 14 год. 20 хв. м. Ковель, вул. Сагайдачного, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.1. «рух заборонено» та здійснив заїзд на територію автостанції та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вимога дорожнього знаку 3.1. - «рух заборонено». Не поширюється дія знака: на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами, за наявності під ним таблички на водіїв-інвалідів, що керують мотоколяскою або автомобілем, позначеними розпізнавальним знаком «Інвалід» на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в'їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектором Матвіюком І.М. не з'ясовано всіх обставин справи, не доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за яким законом встановлено адміністративну відповідальність, не враховано пояснень позивача. Зокрема, відповідачем не було взято до уваги, та відповідно не зафіксовано, що дорожній знак 3.1 ПДР, який знаходиться на території автовокзалу м. Ковеля містить додатковий знак де зазначено «Крім транспорту, з яким укладено угоду».

З фотокартки наданої ОСОБА_1, вбачається наявність додаткового знаку до знаку «Рух заборонено» «Крім транспорту, з яким укладено угоду». Також в матеріалах справи міститься фіскальний чек про оплату послуг ПрАТ ВОПАС Ковель АС за відповідну стоянку на території автостанції, яка була здійснена 15.05.2017 року та діяла протягом доби (а.с. 5, 20).

Доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідачем суду не надано, а тому суд бере до уваги лише доводи позивача.

Як вбачається з ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При розгляді адміністративної справи, визнаючи позивача винним у правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 122 відповідач, поліцейський СРПП № 3 Ковельського ВП старший сержант поліції Матвіюк .І.М. не взяв до уваги усні пояснення позивача, доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надав, а тому суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 969811 від 15.05.2017 року підлягає скасуванню.

З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 71, 72, 158-163, 185, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 3 Ковельського відділу поліції старшого сержанта поліції Матвіюка Ігоря Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення- задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 969811 від 15.05.2017 року поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 3 Ковельського відділу поліції старшого сержанта поліції Матвіюка Ігоря Миколайовича, складену стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.122 КУпАП України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська