Справа № 466/8893/16-а
Суддя: Гулид Роман Методійович
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/6121/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Гулида Р.М.,

суддів - Кузьмича С.М., Улицького В.З.,

за участю:

секретаря судового засідання - Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 22 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС в особі заступника начальника управління боротьби з митними правопорушеннями Негріч Л.М. про скасування постанови №1860/20505/2016 від 21.09.2016 року у справі про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Волинської митниці ДФС в особі заступника начальника управління боротьби з митними правопорушеннями Негріч Л.М. у якому просить скасувати постанову у справі про порушення митних правил №1860/20505/2016 від 21.09.2016 року, винесену заступником начальника Волинської митниці ДФС відносно ОСОБА_3 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 8500,00 грн., а адміністративне провадження - закрити.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що оскаржувана Постанова винесена відповідачем без з'ясування всіх обставин, що мали значення при розгляді справи про порушення митних правил або зокрема, при розгляді справи працівниками Волинської митниці не були з'ясовані та доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, оскільки не перевірено належним чином чи дійсно автомобіль позивача знаходився в ремонті, оскільки вказане спростовувалось поданими ним документами. Просить позов задовольнити.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 22 грудня 2016 року, позов задоволено.

Постанову у справі про порушення митних правил №1860/20505/2016 від 21.09.2016 року відносно ОСОБА_1 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 470 Митного кодексу України із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн. - скасовано, адміністративне провадження - закрито.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Волинська митниця ДФС подала апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а допущена упереджена оцінка зібраних доказів та довільне трактування законодавства за текстом постанови, не відповідає фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з'явилися, хоч були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, а тому відповідно до ч.1 ст.41, ч.4 ст.196 КАС України суд розглядає справу за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідача - суддю Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити, а постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову, якою в задоволені позову відмовити, мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 04 липня 2016 року ввезла на митну територію України через пункт пропуску «Мостиська» Львівської митниці ДФС автомобіль марки «ROVER 400», куз. НОМЕР_1, р.н. НОМЕР_2 та згідно баз даних ПІК «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» та ЄАІС Держмитслужби станом на 01.09.2016р., за встановленим терміном, не вивезла за межі митної території України та у інший митний режим не помістила даний транспортний засіб на іноземній реєстрації.

04.09.2016 року Митним органом складено протокол про порушення митних правил №1860/20505/2016 за перевищення більше ніж на 10 діб встановленого ст.95 МК України строку доставки товарів, транспортних засобів. Зазначеною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн. Із змісту постанови видно, що ОСОБА_3 перевищила встановлений статтею 95 цього Кодексу строк доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу митного органу.

За змістом ч. 1 ст. 95 МК України, встановлені такі строки для транзитних перевезень: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно з ч. 3 ст. 470 МК України, перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Посилання позивача на ту обставину, що вона повідомила заступника начальника Волинської митниці ДФС України про неможливість у встановлений строк здійснити вивезення транспортного засобу марки «ROVER 400», куз.НОМЕР_1, р.н. НОМЕР_2 за межі митної території України, у зв'язку із полдомкою такого та перебуванням транспортного засобу на ремонті у ФОП ОСОБА_4 за адресою - АДРЕСА_1, що підтверджено рахунком-фактурою №ОВ-0000111 від 01.09.2016 року та довідку виданою ФОП ОСОБА_4 про те, що спірний транспортний засіб з 09.07.2016 року по 01.09.2016 року перебував на ремонті, а тому строки передбачені ч.1 ст. 95 МК України не були порушені внаслідок непереборної сили, не заслуговують на увагу зважаючи на наступне.

Частиною 1 статті 460 МК України визначено, що вчинення порушень митних правил, передбачених ч. 3 ст. 469, ст. 470, ч. 3 ст. 478, ст. 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, зазначена норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за вказане порушення митних правил. Такими умовами відповідно є аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Згідно Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 №1118 до обставин непереборної сили відносяться смерть власника транспортного засобу, стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря тощо, закриття шляхів тощо), військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується транспортний засіб, страйк, злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника транспортного засобу, дорожня пригода за участю транспортного засобу, яка спричинила повне або часткове його пошкодження, неможливість подальшого руху транспортного засобу, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров'ю людей або навколишньому середовищу, інші схожі за характером обставини чи події.

Також, відповідно до п.2 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 № 657, обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема, стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Отже, обов'язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність.

Надані позивачем документи вказують лише на те, що автомобіль перебував на ремонті та жодних доказів того, що ремонту зазначений вище транспортний засіб потребував в результаті аварії або дії обставин непереборної сили, документи не містять.

Поряд з цим слід вказати, що ремонт транспортного засобу не міг завадити вивезти його за межі митної території України за допомогою інших способів ( на лафеті, на іншому транспортному засобі чи шляхом буксирування).

Також, позивачем не надано будь-яких доказів того, що він не міг здійснити необхідний ремонт транспортного засобу до моменту ввезення останнього на митну територію України.

У розумінні пункту 2 розділу VIII вищевказаного Порядку технічну несправність (ремонт транспортного засобу) неможливо визнати аварією, оскільки аварія, як небезпечна подія, має носити техногенний характер, чого у спірному випадку не існувало.

Пункт 3 розділу VIII вищевказаного Порядку передбачає, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Право засвідчувати Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), за зверненням суб'єктів господарської діяльності та фізичних осіб та видачі сертифікатів щодо форс-мажорних обставин передбачено Законом України від 02.12.1997 року №671/97 і надано Торгово-промисловій палаті України та уповноваженими нею регіональним торгово-промисловим палатам як єдиним органам із засвідчення Форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) в Україні.

ФОП ОСОБА_4 не є підприємством, установою, організацією, які уповноважені на видачу документів, що підтверджують факт обставин непереборної сили або аварії. Окрім того, додані до адміністративного позову документи, не дають можливості встановити факт обставин непереборної сили чи аварії і не є належними та допустимими доказами у справі.

Відтак, на думку колегії суддів, документи на які посилається позивачка та видані ФОП ОСОБА_4 не є належним і достатнім доказом існування обставин, що унеможливили виконання вимог положень МК України, а ФОП ОСОБА_4 що їх видав, не є відповідно до вищевказаного Порядку та Закону уповноваженим органом на їх видачу.

Окремо слід зазначити, що згідно позиції Вищого адміністративного суду висловленої в ухвалі №К/800/15082/16 від 14.07.2016 року, поломка автомобіля не є обставиною непереборної сили у розумінні ст. 192 МК України.

Разом з тим, п.5 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 № 657 визначено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Статтею 192 МК України передбачено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Однак, долучене до справи письмове повідомлення гр. ОСОБА_1 не є належним та допустимим доказом по справі, оскільки його зміст не містить інформації, що ремонт автомобіля є наслідком факту аварії або дії обставин непереборної сили (а.с. 65).

Отже, таке повідомлення не може свідчити про виконання обов'язку передбаченого статтею 192 МК України.

Відтак, автомобіль марки «ROVER 400», куз. НОМЕР_1, р.н. НОМЕР_2, який не був вчасно вивезений за межі митної території України відповідно до ст. 95 МК України, у зв'язку з ремонт коробки передач, електрообладнання та заміною гальмівних колодок і бензонасоса, не може бути віднесений до аварії чи обставин непереборної сили в розумінні ст. 192 МК України.

Разом з тим, жодною нормою законодавства не встановлено вимог щодо вивезення транспортних засобів за межі митної території України лише власним ходом. Так, вищенаведеними нормами законодавства передбачено обов'язок доставити транспортний засіб у митний орган призначення до закінчення строку, проте спосіб виконання цього обов'язку не передбачений.

Відносно вимоги щодо закриття судом провадження у справі про адміністративне правопорушення слід зазначити, що така задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

У справах про адміністративні правопорушення судом перевіряється правомірність рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень, яким було здійснено притягнення особи до адміністративної відповідальності, та приймається відповідне рішення щодо правомірності/протиправності таких дій (бездіяльності) та наявності правових підстав для скасування вказаного рішення.

Водночас, адміністративні суди не наділені повноваженнями закривати провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки вирішення такого питання, у відповідності до змісту ст. 247 КУпАП, належить до дискреційних повноважень відповідного суб'єкта влади.

Враховуючи вищенаведені норми митного законодавства та встановлені фактичні обставин справи колегія суддів констатує, що сам по собі факт перебування автомобіля марки «ROVER 400», куз. НОМЕР_1, р.н. НОМЕР_2, на ремонті у ФОП ОСОБА_4 з 09.07.2016 року по 01.09.2016 року, не підтверджує факту аварії чи обставин непереборної сили та в контексті ст. 192 МК України не перериває, встановлений ч.І ст. 95 МК України строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту, а відтак вимоги позивача про скасування постанови в справі про порушення митних правил та закриття провадження є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Таким чином, висновок суду першої інстанції по даній справі зроблений при неповному з'ясуванні судом та недоведеності позивачем обставин, які мали значення для справи, внаслідок порушення норм матеріального права що і призвело до неправильного вирішення справи по суті спору, а у відповідності до вимог ст.202 КАС України є обов'язковою підставою для скасування постановленого судового рішення і ухвалення нового рішення по справі.

Керуючись ч.1 ст. 41, ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.3 ч. ст. 198, п. п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст.207, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС - задоволити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 22 грудня 2016 року у справі №466/8893/16-а - скасувати та винести нову, якою в задоволені позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Р. М. Гулид
судді С. М. Кузьмич
В. З. Улицький
Повний текст судового рішення виготовлено 26.06.2017 року