Справа № 464/2042/17
Суддя: Бойко О. М.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/2042/17
пр.№ 2-а/464/196/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Кравс С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м.Києві про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом в якому просить скасувати постанову серії АР № 842025 від 11.03.2017 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. В обґрунтування позову покликається на те, що інспектором Управління патрульної поліції його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 11.03.2017 року о 12.05 год. на АІД М-06 Київ-Чоп, 30 км, керував автомобілем НОМЕР_1, в якого на розсіювачах задніх світлових приладів начебто нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання, чим порушив п.31.4.3 (г) ПДР України. Вважає вказану постанову неправомірною, оскільки в оскаржуваній постанові не зазначено жодних доказів, які б підтверджували, що тонування чи покриття на розсіювачах задніх світлових приладів зменшує їх прозорість чи світло пропускання і що такі дії вчиненні саме ним. Крім того, перевірка інспектора проводилась без відповідних спеціальних вимірювальних приладів, та розгляд справи відбувався прямо на дорозі. Вважає, що жодних порушень ПДР України ним допущено не було, відтак у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, просить оскаржувану постанову скасувати.

Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити та розглядати справи у його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що позивач 11.03.2017 року о 12.05 год. на АІД М-06 Київ-Чоп, 30 км керував транспортним засобом «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_2, в якого на розсіювачах задніх світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання, чим порушив п.31.4.3 (г) ПДР України. Позивач на місці повідомив, що транспортний засіб з таким тонуванням скелець є заводським, а тому жодних порушень ним не вчинено, однак, таке твердження позивача інспектор не взяв до уваги, оскільки забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам як на розсіювачах задніх світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світло пропускання, навіть якщо такі є заводськими. Перед тим як експлуатувати такий транспортний засіб позивач зобов»язаний був звернутися до майстра та привести свій автомобіль у відповідний справний стан. Відповідно до ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу. Додатково хочемо наголосити на тому, що жодним нормативно-правовим актом не визначено того факту, що інспектори патрульної поліції зобовязані спеціально обладнаним приладом вимірювати ступінь прозорість чи світлопроникання при нанесенні тонування чи покриття на розсіювачах зовнішніх світлових приладів, проте відповідно до п.6.1.2 ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» (далі ДСТУ) забороняється застосовувати зруйновані та з тріщинами на світловідбивальних поверхнях або розсіювачах ПЗС (прилад зовнішнього світла), установлювати будь-які пристрої, що обмежують їхню видимість, наносити покриви на ПЗС (тонування, фарбування тощо), що зменшує світлопропускання, змінює їхню силу світла, світлорозподіл або колір. Відповідність вимогам перевіряється візуально. ГОСТ 5727-88 чітко передбачає визначення ступеню тонування тільки стекол без посилання на зовнішні світлові прилади. Як вбачається із фотоматеріалів ввилучених з камери нагрудного реєстратора, на освітлювальні прилади автомобіля позивача нанесено тонування, що помітно візуально. Крім того, відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ч.1, 2 і 3 ст.122 КУпАП, на місці вчинення адміністративного правопорушення, без складення протоколу. Просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника відповідача, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.03.2017 року постановою серії АР № 842025 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Позивача визнано винним у тому, що він 11.03.2017 року о 12.05 год. на АІД М-06 Київ-Чоп, 30 км, керував автомобілем НОМЕР_1, в якого на розсіювачах задніх світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість, світлопропускання, чим порушив п.31.4.3 (г) ПДР України.

Відповідно до п.31.4.3 (г) ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам як на розсіювачах задніх світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світло пропускання.

Відповідно до 2.3.а ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Відповідно до п.6.1.2 ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» забороняється застосовувати зруйновані та з тріщинами на світловідбивальних поверхнях або розсіювачах ПЗС (прилад зовнішнього світла), установлювати будь-які пристрої, що обмежують їхню видимість, наносити покриви на ПЗС (тонування, фарбування тощо), що зменшує світлопропускання, змінює їхню силу світла, світлорозподіл або колір.

Пунктом 7.1.1 ДСТУ передбачено, що відповідність вимогам п.6.1.2 перевіряється візуально.ГОСТ 5727-88 чітко передбачає визначення ступеню тонування тільки стекол без посилання на зовнішні світлові прилади.

Як вбачається із фотоматеріалів на освітлювальні прилади автомобіля позивача дійсно нанесено тонування, що помітно візуально.

Факт тонування скелець на транспортному засобі позивача не оспорюється і самим позивачем, однак посилання позивача на те, що інспектором перевірка проводилась без відповідних вимірювальних приладів, суд не бере до уваги, оскільки такі прилади необхідні для визначення ступеню тонування стекол, а не зовнішніх світлових приладів, тому суд вважає обставини зазначені позивачем у позовній заяві голослівними та оцінює їх такими, які спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Із оглянутих в судовому засіданні фотографій вбачається факт затемнених зовнішніх світлових приладів із задньої сторони автомобіля, що в сукупності із поясненнями представника відповідача підтверджує факт вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку,правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів, зокрема, частина друга і третя статті 122.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125,126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Аналіз вищезазначених положень законодавства дає можливість дійти висновку, що інспектором правомірно було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання протоколу.

Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно зіст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена уповноваженою особою, містить основні обов'язкові елементи, наявність яких свідчить про повноту і об'єктивність з'ясування всіх обставин справи, а тому така не підлягає скасуванню.

На підставі ст.ст. 289, 293 КУпАП та керуючись ст.ст.11, 70, 159-163, 171-2 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

в задоволенні позову ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м.Києві про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом 10 днів з дня отримання її копії до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м.Львова.

Головуюча: