Справа № 214/3034/17
Суддя: Попов В. В.
Дата ухвалення: 2017-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/3034/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 червня 2017 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Криворізького центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить визнати неправомірними дії Криворізького центрального обєднаного Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (далі - Відповідач) щодо утримання з щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з неї, як особи, на яку поширюється дія ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», податку на доходи фізичних осіб та військового збору з квітня 2017 року, зобовязати Відповідача нарахувати їй з 01.04.2017 року та сплачувати в подальшому їй щомісяця, як особі, на яку поширюється дія ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щомісячне довічне грошове утримання без оподаткування будь-якої його частини, відповідно до Закону України «Про внесення зміни до статті 164 Податкового кодексу України щодо звільнення від оподаткування пенсій» від 02.06.2016 року, тобто не утримувати із шомісячного довічного грошового утримання податок і військовий збір, а також стягнути на її користь сплачений судовий збір та зобовязати Відповідача подати у місячний строк звіт про виконання постанови суду. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що постановою Верховної Ради України від 08.09.2016 року №1515-VІІ «Про звільнення суддів» та наказом голови Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 16.09.2016 року №41-К «Про відрахування судді Приміч Г.І. зі штату Криворізького районного суду Дніпропетровської області» вона була відрахована як суддя зі штату цього ж суду у звязку з виходом у відставку. З 19.09.2016 року і по теперішній час вона отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, маючи стаж на посаді судді 21 рік 04 місяці 28 днів, та загальний стаж, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 25 років 01 місяць 02 дні. Таким чином вона отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 82% грошового забезпечення працюючого судді. Разом з тим, до 01.04.2017 року вона отримувала довічне грошове утримання судді без утримання податку та війського збору, однак з 01.04.2017 року Відповідач почав утримувати податок зі щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 18% та військовий збір у розмірі 1,5%. ОСОБА_3 №П-47 від 12.04.2017 року вона отримала відповідь на своє звернення щодо нарахування та сплати їй щомісячного довічного грошового утримання без вирахування податку та війського збору, згідно якого відповідач повідомив, що суми щомісячного довічного грошового утримання, призначені учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», отримуваних з Пенсійного фонду України у розмірі, що перевищує у 2016 році 10740 грн., підлягають оподаткуванню на загальних підставах. Однак, такі дії Відповідача вона вважає такими, що порушують її конституційні права, є протиправними та суттєво звужують зміст і обсяг прав судді, чим порушують її гарантії.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Так, як убачається з матеріалів справи та не заперечується Відповідачем, позивач перебуває на обліку у Відповідача та з 19.09.2016 року отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 82% грошового забезпечення працюючого судді.

Разом з тим, позивач є особою, на яку поширюється чинність ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

10.04.2017 року позивач звернулась до Відповідача із заявою щодо нарахування та сплати утриманої з неї суми податку та військового збору та подальшої виплати щомісячного довічного грошового утримання у повному обсязі.

ОСОБА_3 №П-47 від 12.04.2017 року позивач отримала відповідь на своє звернення, згідно якого Відповідач повідомив, що суми щомісячного довічного грошового утримання, призначені учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», отримуваних з Пенсійного фонду України у розмірі, що перевищує у 2016 році 10740 грн., підлягають оподаткуванню на загальних підставах.

Так, не погодившись з таким рішенням Відповідача, позивач звернулась до суду з даним позовом.

ОСОБА_3 до ст. 5 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до ОСОБА_4 України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта ОСОБА_4 України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Згідно ст. 8 ОСОБА_4 України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_4 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші правові акти приймаються на основі ОСОБА_4 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_4 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_4 України гарантується.

ОСОБА_3 до ч. 2 ст. 19 ОСОБА_4 України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_4 та Законами України.

ОСОБА_3 до ч. 3 ст. 22 ОСОБА_4 України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Згідно ст. 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Разом з тим, щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, яка виражається у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що забезпечує їх належне матеріальне утримання (п.3.3 абзац 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 18.06.2007 року №4-рп/2007).

Щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці є належним утриманням цього судді після припинення виконання ним своїх професійних обов'язків та особливою формою його соціального забезпечення (п.3.2 абзац 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 14.12.2011 року № 18-рп/2011).

ОСОБА_3 до положень ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону від 12.02.2015 року №192-УШ встановлено, що суддя, який вийшов у відставку, після досягнення встановленого законом пенсійного віку, виплачується пенсія або, за його вибором, щомісячне довічне грошове утримання. Суддя у відставці, який не досяг встановленого законом пенсійного віку, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею встановленого законом пенсійного віку, за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія.

Таким чином, як випливає із зазначеної норми закону, суддя, який не досяг встановленого законом пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», має право отримувати щомісячне довічне грошове утримання, а при досягненні таким суддею встановленого законом пенсійного віку за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, йому призначається пенсія.

Із викладеного убачається, що правова природа пенсії та щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є однаковою, а поняття «пенсія» чи «щомісячне довічне грошове утримання», які призначаються суддям у відставці за їх вибором, є однорідними та взаємопов'язаними і тотожними за своїм змістом та мають однакове юридичне і смислове значення, оскільки обидва ці поняття є назвами двох ідентичних і рівноцінних форм соціального забезпечення пенсіонерів, в т.ч. суддів, які, як застраховані особи і як всі інші пенсіонери, отримують це соціальне забезпечення з Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Отже, надаючи судді у відставці право обирати на свій розсуд одну з форм соціального забезпечення в старості - пенсію або щомісячне довічне грошове утримання, закон таким чином проголошує їх рівнозначність, в іншому випадку це давало б підстави для висновку, що одна з цих форм соцзабезпечення має дискримінаційний характер відносно судді у відставці, тобто встановлює перевагу однієї форми соціального забезпечення перед іншою, що суперечить наведеній вище правовій позиції Конституційного Суду України (рішення від 14.12.2011 року №18-рп/2011) про те, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці є належним утриманням цього судді після припинення виконання ним своїх професійних обов'язків та особливою формою його соціального забезпечення.

Суд приймає до уваги, що висновок про тотожність понять «пенсія» та «щомісячне довічне грошове утримання» підтверджується низкою законодавчих актів, які регулюють питання пенсійного забезпечення громадян.

Зокрема, в тексті Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» вказані поняття зазначені у вигляді нерозривного виразу «пенсія (щомісячне довічне грошове утримання)» у відповідних відмінках.

ОСОБА_3 до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року №911-УШ, абзац перший ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» викладено в такій редакції «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, Законами України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються».

Таким чином, суд уважає, що наведене підтверджує однорідність цих понять, взаємопов'язаність та тотожність за своєю юридичною суттю.

На підставі зазначеного поняття «щомісячне довічне грошове утримання» судді у відставці є тотожним поняттю «пенсія» судді у відставці, а отримуване позивачем щомісячне довічне грошове утримання, яке є особливою формою соціального забезпечення судді у відставці, оподаткуванню не підлягає, як це й визначено Законом України «Про внесення зміни до підпункту 164.2.19 Податкового кодексу України щодо звільнення від оподаткування пенсій» від 02.06.2016 року.

В підтвердження обґрунтованості цього висновку, свідчить також і той беззаперечний факт, що в період призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання по березень 2017 року цей Закон в повному об'ємі застосовувався Відповідачем відносно виплачуваного позивачу щомісячного довічного грошового утримання і протягом вказаного періоду податок на доходи з неї не утримувався, як це і встановлено зазначеним Законом.

Про безпідставність оподаткування щомісячного довічного грошового утримання позивача як судді у відставці та особи, на яку поширюється дія ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» свідчить і те, що згідно з п.п.«е» п.п.165.1.1. п.165.1 ст.165 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається, зокрема, сума пенсії або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно з законом, крім випадку, визначеного п.п.164.2.19 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України.

Про суть щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці підкреслено і в Рішенні Конституційного Суду України від 14.12.2011 року №18-рп/2011 при офіційному тлумаченні поняття «щомісячне довічне грошове утримання», яке міститься п.п.«е» п.п.165.1.1. п.165.1 ст.165 Податкового кодексу України. В цьому Рішенні Конституційний Суду України наголосив, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці є належним утриманням цього судді після припинення виконання ним своїх професійних обов'язком та особливою формою його соціального забезпечення.

Зазначене узгоджується також з правовою позицією Конституційного Суду України, що була висловлена в інших його рішеннях, за якою щомісячне довічне грошове утримання є гарантованою державою щомісячною звільненою від сплати податків грошовою виплатою, що слугує забезпеченню належного утримання судді, в т.ч. і після звільнення від виконання обов'язків судді (абзац п'ятий пункту 7 мотивувальної частини Рішення КСУ від 11.10.2005 року №8-рп/2005; абзац третій підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення КСУ від 18.06.2007 року № 4-рп/2007).

Таким чином, поняття «щомісячне довічне грошове утримання», що міститься п.п.«е» п.п.165.1.1. п.165.1 ст.165 Податкового кодексу України, в системному зв'язку з положеннями Закону України «Про судоустрій і статус суддів» означає неоподатковувану грошову виплату як судді, який маючи право на відставку, продовжує працювати на посаді судді та одержує її з Державного бюджету України у вигляді щомісячного грошового утримання, що є складовою правового статусу судді і однією з гарантій його незалежності, так і судді у відставці, який одержує цю виплату з Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 03.06.2013 року №3-рп/2013 щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці також виклав свою позицію стосовно гарантій незалежності суддів, вказавши що такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості.

Крім цього, у вказаному рішенні Конституційного Суду України також зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-УІ суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20-ти років, має право подати заяву про відставку. Якщо такий суддя досяг віку, встановленого ч. 1 ст. 138 Закону №2453-УІ, він може за його вибором одержувати пенсію державного службовця або щомісячне довічне грошове утримання.

Таким чином, законом виключно для суддів у відставці встановлюється щомісячне довічне грошове утримання або за їх вибором пенсія державних службовців.

Отже, змінивши вік, після досягнення якого судді мають можливість реалізувати право на вибір матеріального забезпечення, а саме одержувати пенсію державних службовців або за їх вибором щомісячне довічне грошове утримання, Верховна Рада України здійснила свої конституційні повноваження, не порушивши при цьому положення ст. 126 ОСОБА_4 України щодо граничного віку працюючого судді та гарантій незалежності суддів (абзаци дев'ятий, одинадцятий, дванадцятий пункту 4 мотивувальної частини Рішення КСУ від 03.06.2013 року № 3-рп/2013).

Таким чином, конституційний статус судді у відставці гарантує йому можливість реалізувати право на вибір матеріального забезпечення в одній з передбачених законом рівнозначних форм соціального забезпечення - в формі пенсії або в формі щомісячного довічного грошового утримання, що є свідченням тотожності цих форм соціального забезпечення суддів у відставці.

Отже, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку, що утримання з щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та особи, на яку поширюється дія ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» податку на доходи фізичних осіб та військового збору порушують конституційні права позивача, як судді у відставці.

Керуючись ст.ст.99, 100, 159-163, 167, 1832 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати неправомірними дії Криворізького центрального обєднаного Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо утримання з щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з ОСОБА_2, як особи, на яку поширюється дія ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», податку на доходи фізичних осіб та військового збору з квітня 2017 року.

Зобовязати Криворізьке центральне обєднане Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області нарахувати ОСОБА_2 з 01.04.2017 року та сплачувати в подальшому їй щомісяця, як особі, на яку поширюється дія ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щомісячне довічне грошове утримання без оподаткування будь-якої його частини, відповідно до Закону України «Про внесення зміни до статті 164 Податкового кодексу України щодо звільнення від оподаткування пенсій» від 02.06.2016 року, тобто не утримувати із шомісячного довічного грошового утримання податок і військовий збір.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати у розмірі 640 грн.

Встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання Криворізьке центральне обєднане Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області подати у місячний строк з моменту набрання постановою законної сили звіт про виконання постанови суду.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова набирає законної сили у порядку, встановленому статтею 254 КАС України.

Суддя В.В. Попов.