Справа № 818/40/17
Суддя: Прокудіна Н. Г.
Дата ухвалення: 2017-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 818/40/17
Провадження № 2-а/591/277/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2017 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді -Прокудіної Н.Г.

при секретарі - Майборода А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Сумської міської ради про визнання протиправною бездіяльність, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Виконавчого комітету Сумської міської ради , в якому просив визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Сумської міської ради - щодо безпідставної відмови в задоволенні запиту ОСОБА_1 на інформацію № 353/03.02.03- 02 від 21.06.2016 року, стягнути з виконавчого комітету Сумської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати, що пов'язані із прибуттям до суду , добові витрати та компенсацію за відрив від звичайних занять. Свої вимоги мотивував тим, що 21.06.2016 року звернувся до Сумської міської ради з проханням надати копії документів, перелік яких усно озвучив у письмовій формі, але клопотання виконано не було у зв'язку з тим, що для надання витребовуваної інформації необхідно виготовити світлокопії у кількості 24 аркуші, за які він мав сплатити 1,45 грн. за виготовлення однієї копії сторінки. Дану відповідь відповідач виклав у листі-відповіді від 29.06.2016 за вих № 353/03.02.03-02. З огляду на таку відповідь повторно звернувся до відповідача з проханням надати калькуляцію (розрахунок і складові) вартості виготовлення копії (світлокопії) одного аркушу. Однак, відповіді ні на перше звернення від 21.06.2016, ні на повторне - від 15.07.2016 року, не отримав, а тому, звернувся до суду з позовом, звертався до Сумської міської ради у відповідності до Закону України "Про доступ до публічної інформації". 21 серпня 2016 року відділ логістики та зв'язку Сумського міськвиконкому без жодних перепон скинув запитувану інформацію на його флешку та надав можливість сфотографувати всю іншу супутню інформацію , пов'язану з конкурсом та виконкомом. 09.06.2017 року остаточно уточнив позовні вимоги та просив визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Сумської міської ради - щодо безпідставної відмови в задоволенні запиту ОСОБА_1 на інформацію № 353/03.02.03- 02 від 21.06.2016 року (а.с.69-70)., що й стало причиною звернення в суд з даним позовом.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на вищевикладені обставини та просив позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав, пояснивши, що дійсно 21.06.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Сумської міської ради з інформаційним запитом стосовно надсилання на його поштову адресу копій документів , обсяг яких становить 24 сторінки формату А-4. Позивача було повідомлено про те, що відповідно до ч.2 ст. 21 ЗУ «Про доступ до публічної інформації», у разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більше як 10 сторінок, запитувач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк і надіслано йому рахунок № 48 від 24.06.2016 року для здійснення оплати витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію. Оскільки позивач документу про проведення такої оплати не представив, листом № 353/03.02.03-02 від 02.09.2016 року його було повідомлено про відмову в задоволенні запиту з цих підстав. Враховуючи наведене, вважає, що будь-яких неправомірних дій чи бездіяльності виконавчий комітету Сумської міської ради не допустив, заявлений ОСОБА_1 позов є безпідставним і в його задоволенні слід відмовити.

Суд, заслухав учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає задоволенню частково.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 40 Конституції України передбачено, що всі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Судом встановлено, що 21.06.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Сумської міської ради з інформаційним запитом на отримання публічної інформації, стосовно надсилання на його поштову адресу копій документів , а саме : 1) список членів виконавчого комітету Сумської міської ради, 2) список присутніх членів виконавчого комітету Сумської міської ради на засіданні 21.06.2016 , 3) рішення ВК СМР «»Про проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування в м.Суми», 4) копії документів, які надали громадські організації для участі в конкурсі з перевезення пасажирів (статут, характеристики на претендентів) Відповідь просив надати поштою.(а.с.76).

Позивача ОСОБА_1 було повідомлено про те, що відповідно до ч.2, 3 ст. 21 ЗУ «Про доступ до публічної інформації», необхідно відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Запитувані документи на паперових носіях будуть надіслані після оплати рахунку на копіювання і надіслано йому рахунок № 48 від 24.06.2016 року для здійснення оплати витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію . Кількість сторінок - 24, вартість за 1 сторінку 1, 45 грн., разом 34 грн. 80 коп. (а.с. 73).

Оскільки позивач ОСОБА_1 документу про проведення такої оплати не представив, листом № 353/03.02.03-02 від 02.09.2016 року Виконавчим комітетом Сумської міської ради його було повідомлено про відмову у доступі до запитуваної інформації. (а.с.72).

Так, за змістом частини 5 статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 14 цього ж Закону, розпорядники інформації зобов'язані надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації.

Частиною 1 статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

За змістом ч.ч.1,2 ЗУ «Про доступ до публічної інформації», інформація на запит надається безкоштовно. У разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк.

Суд вважає, що відповідач безпідставно послався на те, що відповідь на запит позивача передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, оскільки відповідач не повідомив ОСОБА_1 про можливість надати йому запитувану інформацію в електронному вигляді або копіювати чи сфотографувати власними технічними засобами, чим обмежив його можливості , звівши їх лише до виготовлення копій.

Відповідач не надав доказів, що роз'яснив позивачу право отримати копії документів обсягом до 10 сторінок безкоштовно.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідач безпідставно відмовив позивачу в задоволенні його інформаційного запиту від 21.06.2016 року в зв'язку з відсутністю оплати витрат, пов'язаних з копіюванням.

За таких обставин, позов ОСОБА_1 слід задовольнити, визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Сумської міської ради - щодо безпідставної відмови в задоволенні запиту ОСОБА_1 на інформацію № 353/03.02.03- 02 від 21.06.2016 року.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 94 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.3 ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать: 1) витрати на правову допомогу; 2) витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; 4) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Як вбачається з журналів судових засідань позивач ОСОБА_1 перебував в судовому засіданні в м.Суми 03.04.2017 року, 22.05.2017 року, 09.06.2017 року, 19.06.2017 року. На підтвердження факту прибуття до м.Суми в зазначені вище дати, позивачем ОСОБА_1 надано оригінали проїзних документів та квитки на автобус на суму 190 грн. 80 коп.. Тому позовна вимога в частині відшкодування витрат , пов'язаних з переїздом на судові засідання з с.Будилка до м.Суми і у зворотному напрямку підлягає задоволенню в сумі 190 грн. 80 коп., дана сума підтверджується проїзними документами.

Що стосується позовної вимоги про стягнення добових витрат в сумі 120 грн. та компенсації за відрив від звичайних занять в сумі 586 грн. 30 коп. , суд вважає, що дана вимога не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 91 КАС України витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, та її представнику сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" № 590 від 27 квітня 2006 року передбачено, що компенсація за відрив від звичайних занять стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, її представникові у зв'язку з явкою до суду обчислюється пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати особи і не може перевищувати її розмір, обчислений за фактичні години відриву від звичайних занять.

При цьому відшкодуванню стороні, на користь якої ухвалено рішення підлягають лише витрати, які є документально підтвердженими та безпосередньо пов'язаними із реалізацією особою права на захист шляхом звернення до суду. При цьому, сторона, яка заявляє до відшкодування ці витрати, зобов'язана довести належними та допустимими доказами обґрунтованість цих витрат, зокрема їх розмір.

Позивачем не надано жодного доказу в обґрунтування компенсації добових та за відрив від звичайних робіт в розмірі 586,30 грн.. Тому в задоволенні позовних вимог в цій частині необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 9, 11, 17, 71, 94, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Сумської міської ради - щодо безпідставної відмови в задоволенні запиту ОСОБА_1 на інформацію № 353/03.02.03- 02 від 21.06.2016 року.

Стягнути з виконавчого комітету Сумської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати, що пов'язані із прибуттям до суду 190 грн. 80 коп...

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Повний текст виготовлено та підписано 23 червня 2017 року.

Суддя Н.Г.Прокудіна

Посилання позивача на те, що чеки не було збережено не може визнаватися судом як належний та допустимий доказ понесених витрат. Справа № 818/40/17