Справа № 308/5730/17
Суддя: Дергачова Н. В.
Дата ухвалення: 2017-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/5730/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі Меркуловій Ю.П., за участю представника позивача ОСОБА_1 прикордонного загону ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, перекладача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про примусове видворення та затримання з метою забезпечення видворення іноземця,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до суду із позовом до громадянина гр. ОСОБА_5 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про примусове видворення, посилаючись на те, що 12 червня 2017 року відповідача на підставі статті 3 Угоди між Україною та Європейським співтовариством про реадмісію осіб було передано на територію України у встановленому угодою порядку за незаконний перетин Державного кордону із України в складі групи осіб на ділянці відповідальності Відділу прикордонної служби «Ужгород» без документів що посвідчують його особу.

Відповідач перебуває на території України незаконно, документів, коштів для виїзду з території України не має, працевлаштуватись на території України не має змоги, родичів на території України не має.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 прикордонного загону ОСОБА_2 позов підтримала та просила суд його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_5 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у судовому засіданні зазначив, що його життю вдома ніщо не загрожує, із заявою про визнання біженцем в Україні він не звертався, бажає потрапити додому.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що гр. ОСОБА_5 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, підлягає примусовому видворенню за межі України з урахуванням наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 червня 2017 року відповідач на підставі статті 3 Угоди між Україною та Європейським співтовариством про реадмісію осіб був переданий на територію України у встановленому угодою порядку за незаконний перетин Державного кордону.

Згідно вимог п. 3 ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Відповідно до п. 26 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 25.06.2009 № 1 « Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України з підстав та в порядку, що визначені статтею 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", статтею 13 Закону України "Про імміграцію".

Примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Під час вирішення питання про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства судам варто враховувати, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн:

де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань;

де їм загрожує смертна кара або страта катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання;

де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя;

де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Як зазначено у ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Судом зясовано, що на території постійного проживання відповідача та не тривають будь-які бойові дії та відсутня пряма загроза життю відповідача.

Враховуючи вищенаведене, думку відповідача, який заявив, що не бажає залишатися в Україні та просив повернути його додому, та з урахуванням того факту, що він був переданий в порядку реадмісії, не має при собі документів, відсутність доказів законного перебування ним на території України, відсутність підстав, які перешкоджають його видворенню, приходить до переконання, що вимоги ОСОБА_1 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про примусове видворення громадянина гр. ОСОБА_5 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 11, 70, 71, 86, 106-163,183-7, 256 ч. 2 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Примусово видворити гр. ОСОБА_5 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України.

Допустити негайне виконання постанови суду.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови виготовлений 22 .06.2017.

Суддя Н.В. Дергачова