Справа № 824/243/16-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/243/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Левицький В.К.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

14 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Матохнюка Д.Б. Сапальової Т.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Бурлака Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 04 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції України в Чернівецькій області про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

в квітні 2016 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції України в Чернівецькій області про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 04.05.2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

У судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив суд залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити, зазначаючи наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, що позивач - ОСОБА_2 проходив службу в органах внутрішніх справ з 12.08.2008 по 06.11.2015 року, а з 07.11.2015 року прийнятий на службу в поліцію, звільнений з якої 23.12.2015 року, що підтверджується записами в трудовій книжці НОМЕР_1 та послужному списку.

Наказом УМВС України в Чернівецькій області від 17.04.2014 року № 2010 о/с, лейтенанта міліції ОСОБА_2 з 17.04.2014 року призначено на посаду інспектора з адміністративної практики відділення ДАІ з обслуговування Герцаївського району при УДАІ УМВС України в Чернівецькій області.

Відповідно до пунктів 9 та 12 розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію", наказом ГУНП в Чернівецькій області № 18 о/с від 07.11.2015 р., позивача призначено з 07.11.2015 року на посаду старшого інспектора управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, присвоївши спеціальне звання старший лейтенант поліції.

30.11.2015 року мешканець с. Молниця Герцаївського району Чернівецької області громадянин ОСОБА_4 звернувся з письмовою заявою до начальника УМВС України у Чернівецькій області на неправомірні дії окремих співробітників колишнього відділення ДАІ з обслуговування Герцаївського району при УДАІ УМВС України в Чернівецькій області. У вказаній заяві громадянин ОСОБА_4 просив прийняти міри щодо притягнення посадових осіб до кримінальної відповідальності, серед яких ОСОБА_2, по факту матеріалів відеозапису з відеохостингу "YouTub" під назвою "ІНФОРМАЦІЯ_1" відносно співробітників колишнього відділення ДАІ з обслуговування Герцаївського району при УДАІ УМВС України в Чернівецькій області.

09.12.2015 року матеріали по даній заяві за №8/43 відповідачем направлено до слідчого відділу прокуратури Чернівецької області для прийняття відповідного процесуального рішення.

11.12.2015 року відповідач направив ОСОБА_4 лист, в якому повідомив про направлення матеріалів перевірки заяви на адресу слідчого відділу прокуратури Чернівецької області.

21.12.2015 року прокуратурою Чернівецької області даний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за правовою кваліфікацією ст.368 КК України (прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою).

Заступником начальника відділу безпеки дорожнього руху управління превентивної діяльності ГУНП в Чернівецькій області полковником поліції ОСОБА_5, проведено службову перевірку по факту матеріалів відеохостингу "YouTub" під назвою "ІНФОРМАЦІЯ_1" відносно співробітників колишнього відділення ДАІ з обслуговування Герцаївського району при УДАІ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_6, ОСОБА_2 та ОСОБА_7.

Проведеною службовою перевіркою встановлено, що співробітники ДАІ ОСОБА_6, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 під час несення служби, перебуваючи у форменому одязі працівника міліції, при спілкуванні з цивільними особами та учасниками дорожнього руху, допускали передачу від останніх в своє володіння предметів схожих на грошові кошти та наповнені пакунки.

23.12.2015 року за результатами проведеної службової перевірки складено висновок, у якому зазначено, що факти викладені у заяві ОСОБА_4 та відеоматеріалах частково знайшли своє підтвердження в частині неналежної організації несення служби, що призвело до написання заяви та негативного суспільного резонансу.

За результатами проведеної службової перевірки, запропоновано за грубе порушення вимог наказу МВС України № 111 від 27.03.2009 року "Про затвердження інструкції з питань діяльності підрозділів ДПС ДАІ МВС…" старшого інспектора управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_2 звільнити зі служби в поліції.

На підставі висновку службової перевірки та подання, 23.12.2015 року Головним управління Національної поліції у Чернівецькій області видано наказ № 98 о/с про звільнення зі служби в поліції ОСОБА_2 з 23.12.2015 року за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" (через службову невідповідність).

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Закону України "Про Національну поліцію", Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції", Закону України "Про запобігання корупції", прийшов до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Відповідно до вимог статті 1 цього Закону Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до вимог ст. 3 Закону №580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частиною 1 ст. 18 вказаного Закону визначено, що поліцейський зобов'язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції ч.3 ст.11 Закону №580-VIII).

Статтею 19 цього ж Закону передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 77 Закону №580-VIII встановлено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Розділом XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, що при визначенні позивачу дисциплінарного стягнення відповідачем було враховано тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно позивачем, попередня поведінка позивача та невизнання ним своєї вини, а також шкоду завдану авторитету органів поліції.

Як вбачається із матеріалів справи, оскаржуваний наказ № 98 о/с від 23.12.2015 року прийнятий відповідачем відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону №580-VIII (через службову невідповідність) на підставі висновку службової перевірки від 23.12.2015 року.

Частиною 1 ст. 77 Закону №580-VIII визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв'язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; 11) у зв'язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби (ч. 2 ст. 77 Закону №580-VIII).

Відповідно до ст. 57 Закону №580-VIII атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Таким чином, саме атестування поліцейських є підставою для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Так, атестування поліцейського позивача не проводилось, а тому відповідач невірно застосував при звільненні позивача п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону №580-VIII (через службову невідповідність).

Помилковим є також рішення суду першої інстанції, щодо зміни підстави звільнення позивача, а саме: за пунктом 5 частини 1 (через службову невідповідність) змінити на: за пунктом 6 частини 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) в наказі від 23.12.2015 р. № 98 о/с із внесенням відповідних змін до наказу про звільнення ОСОБА_2

Так, Закон України від 23.12.2015 року №901-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію", згідно з яким до набрання чинності Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року №3460-ІУ "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ", поширюється на поліцейських, набрав чинності 28.12.2015 року.

Разом з тим, наказ № 98 о/с про звільнення зі служби в поліції ОСОБА_2 за п. 5 ч.1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" (через службову невідповідність) видано 23.12.2015 року.

Таким чином, суд першої інстанції застосував нечинний на момент виникнення правовідносин Закон України від 23.12.2015 року № 901-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію".

Разом з тим, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, щодо виходу суду першої інстанції за межі дисциплінарного строку, зазначаючи наступне.

Статтею 16 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" визначено строки накладання дисциплінарних стягнень.

Згідно абз. 1 ст. 16 Статуту дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику.

Згідно абз. 2 ст. 16 Статуту У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Згідно абз. 3 ст. 16 Статуту Дисциплінарне стягнення не може бути накладено, якщо з дня вчинення проступку минуло більше півроку. У цей період не включається строк проведення службового розслідування або кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Як встановлено судом першої інстанції, та підтверджено висновком перевірки, події що зображені на відеоматеріалах про вчинення позивачем проступку відбулись не пізніше 2014 року, тобто позивач був звільнений після закінчення шестимісячного місячного строку накладення дисциплінарного стягнення.

Таким чином, судом першої інстанції не надано уваги особливості накладення дисциплінарного стягнення в частині неможливості та неправомірності збільшення цього строку, що суд апеляційної інстанції вважає помилковим.

Отже, за вказаних обставин, судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо наявності підстав для притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, та вважає, що доводи апеляційної скарги знайшли своє відображення під час апеляційного розгляду, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та нормами права.

Відтак, колегія суддів апеляційного суду прийшла до висновків, що обставини справи встановлені повно і правильно, але суд першої інстанції при ухваленні судового рішення порушив норми процесуального права, тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 04 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції України в Чернівецькій області про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати незаконним звільнення ОСОБА_2 та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області № 98 о/с від 23.12.2015 року про звільнення ОСОБА_2 - старшого інспектора управління превентивної діяльності ГУНП в Чернівецькій області, зі служби в поліції.

Поновити ОСОБА_2 на посаді старшого інспектора управління превентивної діяльності ГУНП в Чернівецькій області з 23.12.2015 року з виплатою ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 20 червня 2017 року.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Матохнюк Д.Б. Сапальова Т.В.