Справа № 670/103/17
Суддя: Волкова О. М.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/103/17
Провадження № 2-а/670/11/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Волкової О.М.

за участі секретаря Павлішена Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Віньківці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування.

Позивач просить визнати причини пропущення нею строку на оскарження постанови № 297 від 24.11.2016 року поважними та поновити строк; визнати незаконною та скасувати постанову № 297 від 24.11.2016 року, що винесена головним інспектором будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області Стахович Я.М. по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 188-42 КУпАП про накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн.; провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 188-42 КУпАП відносно неї, закрити.

В обгрунтування позову зазначає, що 24.11.2016 року, головним інспектором будівельного нагляду Управління Державної архітектурно- будівельної інспекції у Хмельницькій області, Стахович Ярославою Миколаївною було винесено постанову № 297 від 24.11.2016 року, згідно з якою її було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-42 КУпАП та накладено штраф у розмірі 6800,00 тис.грн.

Позивач вважає дії інспектора неправомірними, а вищевказану постанову незаконною та такою, що повинна підлягати скасуванню з таких підстав.

У вказаній постанові, яку ОСОБА_1 отримала 14.02.2017 року зазначено, що вона порушила п. 1 ч. 4 ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», пп. 1 п. 11 порядку здійснення архітектурно- будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2011 року № 553 та на неї накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі - 6800,00 тис. грн.

Незаконність постанови полягає насамперед в тому, що вона винесена відповідачем в порушення вимог ст. 285 КУпАП, тобто не була вручена позивачу під розписку, не поставлено її до відома про розгляд зазначеного у постанові питання про притягнення до відповільності, не надано можливості надати пояснення, а постанова надіслана Укрпоштою, що процесуально є недопустимим при складанні такого роду документів. Хоча інспектор зазначає, що позивач вважається належним чином повідомленою, однак доказ про це відсутній. Жодних листів вона не отримувала та про день та час перевірки не повідомлялась. Крім того, винесенню постанови передували ряд складених інспектором інших процесуальних документів, а саме протоколу про адміністративне правопорушення від 10.11.2016 року та акт про недопущення посадових осіб інспекції на об'єкт будівництва від 10.11.2016 року, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил від 10.11.2016 року, змісту яких вона теж не бачила по вині інспектора, який зобов'язаний був їй у триденний строк вручити складені ним документи або належним чином направити поштою, що інспектором не було зроблено та є грубим порушенням.

Доказами, що виключають вину у ніби-то вчиненому ОСОБА_1 правопорушенні, є такі.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 23.12.2014 року власником будівлі, що розташована у АДРЕСА_1, до якої здійснювалась добудова є ОСОБА_3. Згідно витягу № 31483431 від 23.12.2014 року, право власності зареєстроване на ОСОБА_3

Згідно договору оренди земельної ділянки від 05.06.2015 року, ОСОБА_3, являється орендарем земельної ділянки, площею - 0,2000 га на якій розташований об'єкт будівництва, тобто за адресою: АДРЕСА_1. Право оренди зареєстроване у встановленому законом порядку також на ОСОБА_3, про що свідчить витяг № 38722785 від 08.06.2015 року.

Позивач не має жодного відношення до будівлі, що розташована у АДРЕСА_1, жодної добудови не здійснювала.

Тому, просить суд, на виконання вимог ст. ст. 69, 70 КАС України, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи та, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийти до висновку про необхідність задоволення позову на підставі відсутності у її діях вини та складу адміністративного правопорушення в цілому, та закриття провадження у справі.

У судове засідання 14.06.2017 року позивач, представник позивача, представник відповідача, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, не зявились, у зв`язку з чим справа розглянута згідно з ч. 1 ст. 41 КАС України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

31.05.2015 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 через канцелярію суду подала письмову заяву, в якій просила суд адміністративний позов задовольнити, а справу розглянути за відсутності сторони позивача.

Представник відповідача за довіреністю І.С. Бучковський надав до суду письмове клопотання, в якому просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Заслухавши пояснення учасників процесу, наданих ними у судових засіданнях, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов належить задовольнити з огляду на таке.

Згідно із ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з вимог п. 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до п. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією, чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи та інтереси. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З матеріалів справи вбачається, що згідно направлення від 04.11.2016 року головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів Державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області Стахович Я.М. було направлено для проведення позапланової перевірки щодо дотримання норм будівництва по АДРЕСА_1.

Згідно акту, при проведенні перевірки 10.11.2016 року, ОСОБА_1 здійснила недопуск посадових осіб до будівлі по АДРЕСА_1.

10.11.2016 року головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів Державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області Стахович Я.М. видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних правил та стандартів, яким зобов`язано ОСОБА_1 допустити до позапланової перевірки посадових осіб та пред`явити правовстановлюючі документи на об`єкт протягом 10 днів.

Одночасно, 10.11.2016 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 188-42 КУпАП, про розгляд протоколу ОСОБА_1 повідомлено 11.11.2016 року.

За наслідками розгляду протоколу, 24.11.2016 року головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів Державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області Стахович Я.М. по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 188-42 КУпАП винесено постанову № 297 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн.

Копію цієї постанови направлено ОСОБА_1 24.11.2016 року за вих. № 3/3774-16, однак доказів про факт отримання позивачем оскаржуваної постанови відповідачем суду надано не було.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», що інкримінується в провину позивачу, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню.

Також, згідно з пп.1 п.11 «Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право на безперешкодний доступ на місце будівництва об'єкта та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню.

Частиною 2 ст. 188-42 КУпАП, за якою ОСОБА_1 визнана винною, передбачається настання адміністративної відповідальності з накладенням штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва під час здійснення ними державного архітектурно-будівельного контролю.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 23.12.2014 року власником будівлі, що розташована у АДРЕСА_1 є ОСОБА_3. Згідно витягу ЕЕМ 726368 від 23.12.2014 року право власності зареєстроване на ОСОБА_3

Згідно договору оренди земельної ділянки від 05.06.2015 року, ОСОБА_3, являється орендарем земельної ділянки, площею - 0,2000 га на якій розташоване приміщення овочевого цеху за адресою: АДРЕСА_1. Договір зареєстрований у встановленому законом порядку, про що свідчить витяг ЕКА 456597 від 08.06.2015 року.

Позивач ОСОБА_1 заперечує факт недопущення посадових осіб державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкт, оскільки вона ніякого відношення до нього не має.

Крім того, як випливає із пояснень допитаної як свідка головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів Державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області Стахович Я.М., перевірка об'єкта проводилась за зверненням фізичної особи, та оскільки ОСОБА_1 не надала документи та не забезпечила доступ для перевірки, встановити достовірно її анкетні дані, а також належність об'єкта на момент складання протоколу та винесення постанови про адміністративне правопорушення, не було можливості. Лише згодом стало відомо, що незаконне будівництво проводить ОСОБА_3, після чого він був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, згідно до ст. 62 Конституції України.

Досліджені в судовому засіданні докази дають підстави суду стверджувати, що пояснення представника позивача ОСОБА_4 в обґрунтування заявлених позовних вимог та їх обгрунтування, відповідають фактичним обставинам справи, так як, і акт про недопущення посадових осіб державного архітектурно-будівельного контролю, і припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, і протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 188-42 КУпАП, складались в один і той же день - 10.11.2016 року і не на місці перевірки та вчинення ним правопорушення, а в кабінеті посадової особи управління державної архітектурно-будівельної інспекції за допомогою комп'ютерної техніки.

Тому, з урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що представником відповідача, в порушення вимог ст. 256 КУпАП, не було здійснено всіх необхідних заходів передбачених законом по збиранню належних доказів вини позивача, які б підтверджували вчинення нею порушення вимог п. 1 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Доказів недопущення посадових осіб управління ДАБІ у Хмельницькій області на об'єкт: по АДРЕСА_1, матеріали справи і складені процесуальні документи не містять, та представником відповідача, як суб'єктом владних повноважень, не доведено факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За таких обставин, суд вважає, що постанова, якою позивача було визнано винною за ч. 2 ст. 188-42 КУпАП і піддано штрафу в розмірі 6800 гривень, винесена без з'ясування і врахування всіх обставин цієї справи, являється незаконною та такою, що винесена в порушення вимог ст. ст. 280, 283 КУпАП , а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у звязку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

У зв`язку з викладеним, суд дійшов до висновку про те, що провадження по справі підлягає закриттю.

Що стосується клопотання позивача про визнання причин пропущення строку на оскарження постанови № 297 від 24.11.2016 року поважними та поновлення строку на оскарження, суд виходить з такого.

Оскаржувана постанова винесена 24.11.2016 року, та того ж дня надіслана позивачу. На підтвердження факту направлення постанови, відповідачем надано ксерокопію фіскального чека від 24.11.2016 року.

Стаття 289 КУпАП передбачає, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Оскільки доказів на підтвердження отримання ОСОБА_1 постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідачем не надано, а позивач вказує, що отримала копію оскаржуваної постанови 14.02.2017 року та 24.02.2017 року звернулась з адміністративним позовом про її скасування до суду, тому слід поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки такий пропущено з поважних причин.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, ст. 38, ст. 188-42, ст. 244-6, ст. 247, ст. 251, ст. ст. 254 - 256, ст. 268, ст. 271, ст. 283, ст. ст. 287-289 КУпАП, ст. ст. 6-12, ст. 69-71, ст. 80, ст. 90, ст. 94, ст. ст. 99-102, ст. 158, ст. 160, ст. 163, ст. 171-2 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з позовом про визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову № 297 від 24.11.2016 року, що винесена головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів Державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області Стахович Я.М. по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 188-42 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 188-42 КУпАП відносно ОСОБА_1, закрити.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Віньковецький районний суд Хмельницької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.М. Волкова