Справа № 161/11155/16-а,2-а/0158/65/16
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/9714/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Обрізка І.М., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу поліцейського роти № 3 батальйону УПП в м. Луцьк ДПП капрала поліції Штурми Дмитра Віталійовича на постанову Ківерцівського районного суду Волинської області від 9 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до поліцейського роти № 3 батальйону УПП в м. Луцьк ДПП капрала поліції Штурми Дмитра Віталійовича про визнання протиправним дій та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

29.08.2016 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до поліцейського роти № 3 батальйону УПП в м. Луцьк ДПП капрала поліції Штурми Дмитра Віталійовича, в якому просить визнати неправомірними дії відповідача щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ДР2 №151184; скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР2 № 151184 від 17.08.2016 року.

Постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 9 листопада 2016 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії поліцейського роти № 3 батальйону УПП в м. Луцьк капрала поліції Штурми Дмитра Віталійовича щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі ДР2 № 151184. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР2 № 151184 від 17.08.2016 року про застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що з дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної боді камери ДМ 4165 не вбачається порушення ОСОБА_2 правил зупинки. Будь-яких інших доказів порушення ОСОБА_2 правил зупинки відповідачем надано не було. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що дії поліцейського роти № 3 батальйону УПП в м. Луцьк капрала поліції Штурми Д.В. щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі ДР2 № 151184 були протиправними.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, винесеною із неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, поліцейським роти № 3 батальйону УПП в м. Луцьк ДПП капралом поліції Штурма Д.В. оскаржив її в апеляційному порядку. У апеляційній скарзі просить скасувати постанову Ківерцівського районного суду Волинської області від 9 листопада 2016 року та прийняти нову постанову, якою повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначає, що чинний Закон України «Про Національну поліцію» надає право поліції закріплювати на форменому одязі автоматичну фото- і відеотехніку з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху. І відео з місця вчинення адміністративного правопорушення від 17.08.2016р., що було зафіксовано на особистий відео реєстратор поліцейського Штурми Д.В. (боді камера) DМ4165 та записане на носій інформації DVD-R диск як доказ по справі, вбачається факт зупинки транспортного засобу позивача ОСОБА_3 ближче 10 метрів до пішохідного переходу по вул. Сенаторки Левчанівської, 4 у м. Луцьку, крім того на даному записі чітко фіксується, що після того як працівники поліції зробили позивачу зауваження, що він зупинився не у встановленому місці, позивач не зважав на жодні зауваження поліцейських, і на вимогу працівника поліції та пред'явити документи передбачені п. 2.1 ПДР не відреагував та розпочав рух коли на регульованому пішохідному переході горів червоний сигнал та зупинився на пішохідному переході в порушення п.8.10 ПДР проїхавши дорожню розмітку 1.12 (стоп лінія) - 11 год. 52 хв. 30 сек. (на відео).

Крім того, апелянт звертає увагу, що в позовній заяві поданій представником позивача, зазначено, що 17.08.2016р. ОСОБА_3 дійсно керував автомобілем НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Сенаторки Левчанівської у м. Луцьку здійснив зупинку для того щоб зайти у аптеку та придбати ліки. Представником позивача стверджувалось що зупинку позивач здійснив у повній відповідності до п. 15.9 «г» ПДР України. В подальшому повернувшись з аптеки позивач сів у автомобіль та продовжив рух по вул. Глушень та здійснив поворот на вул. Данила Галицького у м. Луцьку, після повороту побачив, що за ним рухається автомобіль патрульної поліції з увімкненими проблисковими маячками та почув вимогу про зупинку транспортного засобу, після чого зупинив свій автомобіль.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило а тому, суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 6 ст. 71 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихст.72 цього Кодексу.

Встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР № 151184 від 17.08.2016 року, 17.08.2016 року о 11 год. 50 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_2 в м. Луцьк по вул. Сенаторки Левчанівської, 4, здійснив зупинку ближче десяти метрів до пішохідного переходу, чим порушив вимоги п.15.9 (г) ПДР України. За вказане порушення позивача визнано винним та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн.

Відповідно до 15.9 (г) Правил дорожнього руху України зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

В силу ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту ст.280 КУпАП видно, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із дослідженого судом апеляційної інстанції відеозапису з нагрудної боді камери ДМ 4165 не вбачається порушення ОСОБА_2 правил зупинки.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні будь-які інші докази, які б свідчили про порушення ОСОБА_2 правил зупинки.

Із наявних матеріалів справи неможливо встановити обставини вчиненого правопорушення.

Згідно до ч. 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності своїх дій щодо прийняття рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_2 до поліцейського роти № 3 батальйону УПП в м. Луцьк ДПП капрала поліції Штурми Дмитра Віталійовича про визнання протиправним дій та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення є підставними та правомірно задоволені судом першої інстанції.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 195, п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу поліцейського роти № 3 батальйону УПП в м. Луцьк ДПП капрала поліції Штурми Дмитра Віталійовича залишити без задоволення, а постанову Ківерцівського районного суду Волинської області від 9 листопада 2016 року у справі №161/11155/16-а за позовом ОСОБА_2 до поліцейського роти № 3 батальйону УПП в м. Луцьк ДПП капрала поліції Штурми Дмитра Віталійовича про визнання протиправним дій та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Я. С. Попко
судді І. М. Обрізко
Р. П. Сеник