Справа № 361/7151/16-а
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 361/7151/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Селезньова Т.В. Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

14 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 квітня 2017 року про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_2 до Броварської міської ради Київської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до Броварської міської ради Київської області (далі - відповідач) про визнання незаконною бездіяльність відповідача щодо не розгляду в місячний строк, встановленого статтею 118 ЗК України, клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовно площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах міста Бровари Київської області, зазначеної на графічному матеріалі, доданому до клопотання № 4, зареєстрованого у Броварській міській раді Київської області за вх. № 11-16-3/1485 від 09.03.2016 року; вирішення питання щодо розподілу судових витрат за наслідками розгляду цього позову шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Броварської міської ради на користь позивача судових витрат на правову допомогу 4 640 грн. та судового збору 551, 21 грн.

Броварський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 04 квітня 2017 року задовольнив клопотання відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду, у зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 квітня 2017 року та прийняти нову про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. На думку апелянта, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін, з наступних підстав.

Позивач мотивував свої позовні вимоги тим, що 09.03.2016 року позивач в порядку ст. 118 ЗК України звернувся до відповідача з декількома клопотаннями, в тому числі і з клопотанням № 4 про надання дозволу на розроблення проекту відводу землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовно площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах міста Бровари Київської області, конкретно зазначеної на графічному матеріалі, доданому до клопотання № 4, але відповідач, в порушення вимог ст. 118 ЗК України, не розглянув його клопотання в місячний строк. Таким чином, позивач вважає, що вказаною бездіяльністю порушено його право на своєчасний розгляд його клопотання, і таку бездіяльність, протягом встановленого законом місячного строку, позивач просить визнати незаконною.

Як убачається з матеріалів справи, даний позов надійшов до канцелярії суду 13.12.2016 року, поданий до суду поштою. Позивач вважає, що він не пропустив шестимісячний строк звернення до суду, встановлений статтею 99 КАС України, оскільки на його думку перебіг такого строку розпочався саме з 08.06.2016 року, - тобто з наступної дати після дати прийняття відповідачем на сесійному засіданні 07.06.2016 року рішення про відмову позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Обчислення строку звернення до суду саме з вказаної дати позивач обґрунтовує тим, що оскільки він оскаржує бездіяльність, яка є триваючим процесом, то перебіг строку звернення до суду розпочався після закінчення такої бездіяльності.

Судом першої інстанції було з'ясовано, що позивач одночасно подавав до Броварської міської ради Київської області декілька (шість) клопотань в порядку статті 118 ЗК України про надання дозволів на розроблення проекту відводу земельних ділянок.

З'ясовано, що позивач до Броварського міськрайонного суду Київської області подав декілька позовів з подібними позовними вимогами щодо бездіяльності відповідача з приводу розгляду його інших клопотань. Крім того, як зазначив суд першої інстанції, в провадженні цього суду є відкриті провадження за адміністративними позовом ОСОБА_2 до Броварської міської ради Київської області з приводу оскарження рішень відповідача, прийнятих на сесії 07.06.2016 року за його іншими клопотаннями про надання дозволу на розробку проектів відводу інших земельних ділянок, а також цієї земельної ділянки.

Таким чином, враховуючи, що позивачем використані різні способи захисту прав і визначені різні позовні вимоги, з якими позивач звернувся до суду в різних провадженнях, то колегія суддів апеляційної інстанції вважає правильним те, що суд першої інстанції при розгляді даного адміністративного позову, виходив виключно з тих позовних вимог, які зазначені в даній позовній заяві.

Як зазначив суд першої інстанції, позивачу надавалася можливість уточнити позовні вимоги, проте позивач наполягав на розгляді саме тих позовних вимог і в тій редакції, які зазначені у позовній заяві. Таким чином, предметом розгляду в даній справі є позовна вимога позивача про визнання незаконною бездіяльності Броварської міської ради Київської області щодо не розгляду в місячний строк клопотання позивача, поданого в порядку статті 118 Земельного кодексу України, про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, поданого позивачем 09.03.2016 року, (вхідний № 11-16-3/1485 від 09.03.2016 року).

Статтею 6 КАС України передбачено право особи на звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом, якщо вона вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

З урахуванням конкретної позовної вимоги, за якою було відкрито у суді першої інстанції дане провадження, позивач оскаржує саме бездіяльність, яка полягає у невиконанні суб'єктом певної дії протягом конкретно визначеного законом строку, а саме - неприйняття відповідачем у строк один місяць з дня подання клопотання (визначений статтею 118 ЗК України), тобто по 09.04.2016 року, одного з двох можливих рішень: або про надання згоди або про відмову у наданні згоди на розробку проекту відводу земельної ділянки.

Згідно ч. 2 ст. 118 ЗК України рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Тому у відповідності до ст. 2 КАС України предметом аналізу і правової оцінки за даними позовними вимогами є саме дії (бездіяльність) відповідача безпосередньо в межах вказаного строку.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що не є предметом розгляду в межах даної справи бездіяльність (наявність або її відсутність) відповідача після закінчення місячного строку, встановленого статтею 118 ЗК України, і не є предметом розгляду в межах даної справи правомірність відмови позивачу у наданні йому дозволу на розробку проекту відводу даної земельної ділянки.

Згідно ч. 1 ст. 99 КАС України - адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим законом або іншими законами. Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України - для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, встановлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску звернення до суду поважними.

Згідно ч. 2 ст. 100 КАС України позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження у адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, зокрема, п. 9 - якщо позовну заяву подано з пропущенням строку звернення до суду, і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку поважними.

Виходячи з аналізу вказаних норм закону, слід зробити висновок, що до даних позовних вимог встановлено шестимісячний строк звернення до суду.

Даний строк розпочав свій перебіг з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Враховуючи встановлений статтею 118 ЗК України конкретний строк, протягом якого відповідач зобов'язаний вчинити певну дію (у даному випадку розглянути клопотання) 1 місяць, то кінцевою визначеною законом датою виконання певної дії є тридцятий (або тридцять перший) день з дня надходження клопотання, виходячи з дати вихідної реєстрації. Для даного випадку визначений законом відповідачу строк для вчинення дії закінчувався для нього 10.04.2016 року.

Тобто, станом на 10.04.2016року позивач вже знав та/або повинен був дізнатися (і мав для того всі можливості), що його клопотання протягом одного місяця з дня подання до міської ради не розглянуте і радою за його зверненням протягом вказаного троку не прийняте одне з двох рішень (про надання згоди чи про відмову). Саме з даної дати слід рахувати строк звернення до суду з тим позовом, з яким позивач звернувся у даній справі: про визнання незаконною бездіяльності щодо не розгляду клопотання протягом місяця з дня звернення.

Суд враховує, що позивач не заявив вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не розгляду його клопотання після спливу вказаного місячного строку. Дане питання з'ясовувалося судом першої інстанції у представника позивача.

При таких обставинах суд не вбачає підстав для того, щоб вказаний строк звернення до суду саме з даними конкретними позовними вимогами, обліковувати з дати прийняття відповідачем негативного рішення за клопотанням позивача (07.06.2016 року). У разі незгоди позивача з прийнятим міською радою рішенням він мав право його оскаржити у встановлений законом строк. Тобто для позивача з дати прийняття рішення виникали інші підстави для захисту прав, які він вважав порушеними, але це є поза межами розгляду даного позову.

Щодо наявності поважних причин пропуску вказаного строку, суд зазначає, що не визнається поважною причиною пропуск строку через неправильне визначення позивачем початку перебігу такого строку. Тим більше, що, як видно з матеріалів справи - позивач отримував правову допомогу.

Як убачається з матеріалів справи, чергова сесія міської ради була призначена на 21.04.2016 року та на даній сесії клопотання позивача не розглядалося. Тобто принаймні разом з даним фактом позивачу однозначно стало відомо про пропущення відповідачем встановленого статтею 118 ЗК України місячного строку розгляду його клопотання і прийняття по ньому рішення. З даної дати так само позивач строк звернення до суду пропустив.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що строк звернення до суду з даним позовом (з даними конкретними вимогами) для позивача закінчився 10.10.2016 року. Враховуючи, що позивач звернувся до суду з даним позовом 13.12.2016 року, то суд вважає, що ним пропущений строк для звернення до суду з позовною заявою.

Представник позивача посилається на те, що позивач раніше даний позов не подавав, оскільки чекав позитивного розгляду його клопотання, і даний позов вирішив подати лише після того і у зв'язку з тим, що рішення було прийняте не на його користь. Проте, суд вважає, що дані обставини не доказують наявності у позивача поважної причини (поважних причин) не подавати такий позов після закінчення місячного строку, встановленого для розгляду його клопотання.

Інших поважних причин пропуску позивачем строку звернення до суду саме з даним конкретним позовом, не встановлено.

Тому суд не вбачає підстав для поновлення пропущеного позивачем строку звернення до суду з даним позовом, що є підставою для залишення позову без розгляду.

При цьому суд також враховує, що позивач використав інші способи захисту своїх прав, і тому даний позов не є єдиним можливим способом захистити та поновити його права.

Посилання представника позивача на те, що він має намір встановити (зафіксувати) юридично факт порушення для того, щоб таких порушень не було надалі, - не є підставою для поновлення пропущеного без поважних причин строку звернення до суду.

Залишення даної позовної заяви без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду не буде формальною відмовою позивачу у захисті його прав. Конституційні права позивача на судовий захист від порушень з боку суб'єкту владних повноважень - у даному випадку - не порушуються.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І. Мєзєнцев

Повний текст ухвали виготовлено 19.06.2017 року.

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.