Справа № 819/617/17
Суддя: Білоус І.О.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/617/17

06 червня 2017 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Білоус І.О.
при секретарі судового засідання Риндюк В.Т.
за участю представників відповідача - Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернопіль - Надвиничної Г. Я., Довгацького А. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернопіль Комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України про визнання дій протиправними та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернопіль, Комісії з контрою за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України, Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 04.05.2017 р. (а. с. 34), просить стягнути з Комісії з контрою за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України 50000 грн. моральної шкоди та визнати протиправними дії щодо підполковника запасу ОСОБА_1 при розгляді рішення житлової комісії Тернопільського ОВК від 14.11.2016 р. та документів, передбачених Порядком визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 р. №728, а саме:

- Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернопіль в порушенні пункту 5 Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення;

- Комісії з контрою за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України у наданні відмови, оформленої протоколом № 363 від 14.12.2016 р.;

- Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України в порушенні пункту 11 Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 підпадає під дію Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення як військовослужбовець, який має вислугу на військовій службі 20 і більше років, звільнений з військової служби в запас або у відставку за станом здоров`я, та який відповідно до законодавства потребує поліпшення житлових умов і не використав право на безоплатну приватизацію житла, та подав перелік необхідних документів для отримання грошової компенсації. Однак, недотримання Квартирно-експлуатаційним відділом м. Тернопіль та Головним квартирно-експлуатаційним управлінням Збройних Сил України положень Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, та як наслідок надання відмови Комісією з контрою за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України, оформленої протоколом № 363 від 14.12.2016 р., призвело до порушено законного права позивача на отримання грошової компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення.

Позивач зазначає про відсутність правових підстав, що мають вичерпний перелік, оскаржуваної відмови у виплаті грошової компенсації, що зумовило звернення до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, наведених в адміністративному позові, та просив їх задовольнити. Відзначив, що сумніви Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України щодо законності зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік з 05.05.1992 р. оскаржувались ним у судовому порядку та спростовані постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.09.2016 р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016 р., у справі № 826/794/16.

У судовому засіданні представники відповідача Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернопіль адміністративний позов не визнали з підстав, наведених у запереченнях проти позову від 02.05.2017 р. (а. с. 41-43) та від 17.05.2017 р. (а. с. 48-49). Пояснили, що останній діяв в межах повноважень, відповідно до вимог чинного законодавства України, прав та законних інтересів позивача не порушував. Безпосередньо рішення про відмову у виплаті грошової компенсації за належне ОСОБА_1 для отримання жилого приміщення Квартирно-експлуатаційний відділ м. Тернопіль не приймав та до його компетенції не належить з`ясування будь яких обставин чи обов`язок подачі кандидатури повторно. За таких обставин, позовні вимоги до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернопіль є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

В поданих до суду письмових запереченнях проти адміністративного позову від 16.05.2017 р. (а. с. 44-46) відповідач Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України позовні вимоги не визнала з огляду на таке. При отриманні (наданні) грошової компенсації за належне житло застосовуються пункти 4.13-4.18 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказ Міністерства оборони України від 30.11.2011 р. № 737, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.01.2012 р. за № 24/20337, а не пункт 4.4, як вважає позивач. Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України, на виконання пункту 4.13 зазначеної Інструкції, проінформувало про деякі невідповідності в послужному списку ОСОБА_1 . Комісію з контрою за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України, виключно яка і приймає рішення про надання грошової компенсації та її розмір. Листом № 10/2179 від 22.12.2016 р. позивачу повідомлено про відмову у виплаті йому грошової компенсації та, ба більше, листом № 303/4/666 від 29.12.2016 р. надано обґрунтовані роз`яснення листом № 303/4/666 від 29.12.2016 р.

Відтак, Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України діяло в порядку та відповідно до положень нормативно-правових актів, якими останнє регулюється у своїй діяльності, що свідчить про безпідставність позовних вимог.

В судове засідання представник відповідача Комісії з контрою за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України та представник відповідача Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України не прибули, хоча відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, причини неприбуття до суду не повідомили, клопотань про розгляд справи за відсутності їх представників не надходило.

З урахуванням вимог частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) та у зв`язку із неприбуттям представника відповідача Комісії з контрою за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України та представник відповідача Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, розгляд справи не відкладався і справу вирішено на підставі наявних у ній доказів, за даної явки сторін.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при постановленні рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що 28.02.2000 р. згідно витягу із наказу заступника Міністра оборони України командувача Сухопутними військами Збройних Сил України № 40 "По особовому складу" звільнено з військової служби за станом здоров`я з правом носіння військової форми одягу підполковника ОСОБА_1 із залишенням на квартирному обліку для позачергового одержання житлового приміщення за рахунок житлового фонду військової частини. Вислуга років у Збройних Силах України: календарна 21 рік 6 місяців, пільгова 23 роки 10 місяців (а. с. 57).

14.11.2016 р. відповідно до протоколу № 10 спільного засідання командування та житлової комісії Тернопільського ОВК постановлено, розглянувши заяви та надані документи, в тому числі підполковника запасу ОСОБА_1 , розподілити визначений ліміт коштів для Тернопільського ОВК згідно черговості (а. с. 8).

14.12.2016 р. згідно протоколу засідання Комісії з контрою за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України № 363 підполковнику запасу ОСОБА_1 відмовлено у виплаті грошової компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення (а. с. 10-11).

22.12.2016 р. Квартирно-експлуатаційний відділ м. Тернопіль листом №10/2179 повідомив ОСОБА_1 рішення про відмову у наданні компенсації та для детальних пояснень причин відмови запропоновано звернутись до вищестоящого командування (а. с. 12).

На інформаційний запит ОСОБА_1 від 23.12.2016 р. стосовно розгляду заяви щодо отримання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення (а. с. 12), Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України листом від 29.12.2016 р. № 303/4/666 проінформувало, що під час опрацювання пропозицій Тернопільського гарнізону щодо виплати грошової компенсації для отримання жиле приміщення було з`ясовано, що згідно витягу з протоколу житлової комісії військової частини НОМЕР_1 м. Дрогобич ОСОБА_1 зарахований на квартирний облік у згаданій військовій частині з 05.05.1992 р. Разом з тим, відповідно до послужного списку останній призначений на посаду заступника начальника штабу лише з 07.10.1992 р. Однак, згідно архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 23.03.2011 р. № 1383 ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 м. Дрогобич з 29.04.1992 на посаду начальника штабу. Внаслідок зазначеного у Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України виникли сумніви щодо законних підстав зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік з 05.05.1992 р., про що повідомлено Комісію з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України (а. с. 13).

На запит на інформацію від 01.03.2017 р. ОСОБА_1 (а. с. 14-15), головою Комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України листом від 06.03.2017 р. № 354/386 повідомлено, що під час прийняття рішення Комісії її члени керувались виключно нормативно-правовими актами з житлових питань, які діяли під час зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік у Тернопільському гарнізоні. Розгляд питання щодо виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення можливо буде розглянути у разі виділення коштів на зазначені цілі у 2017 р. та за умови приведення до вимог законодавства дати зарахування на квартирний облік у Тернопільському гарнізоні (а. с. 16).

На думку позивача, протиправним діями відповідачів порушено його законне право на отримання грошової компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення відповідно до Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, що стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з частиною третьою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною другою статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Приписами статті 47 Конституції України встановлено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" відповідно до Конституції України визначено основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регульовано відносини у цій галузі.

Згідно із частиною першою статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Механізм визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей, що перебувають разом з ними на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, який ведеться у військових частинах, органах, підрозділах, загонах, військових навчальних закладах, установах (далі - військові частини), а у разі їх розформування - у військових комісаріатах та квартирно-експлуатаційних установах (організаціях), за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення (далі - компенсація) установлено Порядком визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 р. №728.

Приписами пункту 3 цього Порядку зазначено, що військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов, мають право отримати компенсацію один раз протягом усього часу проходження військовослужбовцями військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Відповідно до пункту 5 Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, черговість надання компенсації визначається за часом взяття військовослужбовця та членів його сім`ї на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та/або включення до списків осіб, які мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.

Згідно із пунктом 6 вказаного Порядку підставою для відмови у наданні військовослужбовцю та членам його сім`ї компенсації є їх зняття з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або виключення із списків громадян, що мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.

Пунктом 11 цього ж Порядку передбачено, що для отримання грошової компенсації та визначення її остаточного розміру житловій комісії подаються такі документи:

рапорт військовослужбовця (заява особи, звільненої з військової служби в запас або у відставку, або члена сім`ї, зазначеної в абзацах четвертому і п`ятому пункту 2 цього Порядку) та нотаріально посвідчена згода членів його сім`ї на отримання компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення;

довідка про склад сім`ї та реєстрацію місця проживання (перебування);

копії паспорта військовослужбовця і повнолітніх членів сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов;

копія свідоцтва про шлюб (за наявності);

копія свідоцтва про народження дитини (за наявності);

копія облікової картки фізичної особи - платника податків (військовослужбовця та членів його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов);

копія свідоцтва про право власності на житло за його наявності (військовослужбовця та членів його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов);

довідка про отримання (неотримання) житла військовослужбовцем з колишнього місця перебування його на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов;

документ, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду;

витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про належне військовослужбовцю та членам його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, нерухоме майно;

дозвіл органу опіки і піклування на отримання неповнолітнім членом сім`ї компенсації у випадках, визначених законодавством.

Наказом Міністра оборони України № 542 від 08.10.2015 р., на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 р. № 728 "Деякі питання забезпечення житлом військовослужбовців та інших громадян" було внесено зміни у Інструкцію про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 р. № 737, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.01.2012 р. за № 24/20337.

Зокрема, розділ IV було доповнено пунктами 4.10-4.18, які передбачають процедуру отримання грошової компенсації замість належне їм для отримання жиле приміщення.

Так, пунктом 4.13 даної Інструкції встановлено, що черговість надання компенсації визначається за часом взяття військовослужбовця (особи, звільненої з військової служби, та членів сім`ї військовослужбовця) на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та/або включення до списків осіб, які мають право на першочергове чи позачергове одержання жилих приміщень.

Для отримання грошової компенсації та визначення її остаточного розміру військовослужбовець (особа, звільнена з військової служби, та члени сім`ї військовослужбовця) за місцем перебування його на квартирному обліку подає житловій комісії відповідної військової частини, військового комісаріату чи квартирно-експлуатаційній установі (організації) документи, визначені пунктом 11 Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року N 728.

Житлові комісії та/або квартирно-експлуатаційні організації одночасно перевіряють документи, зазначені у пункті 4.6 цього розділу.

Житлові комісії в десятиденний строк розглядають рапорти військовослужбовців (заяви осіб, звільнених з військової служби, та членів сімей військовослужбовців) щодо надання компенсації та на підставі отриманих документів приймають рішення про надання або відмову в наданні компенсації.

Про прийняте рішення житлова комісія інформує військовослужбовців (осіб, звільнених з військової служби, та членів сімей військовослужбовців) у п`ятиденний строк та одночасно надає до КЕВ (КЕЧ) району Список громадян, які мають право та надали згоду на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у гарнізоні (додаток 37).

На підставі отриманого рішення житлової комісії та документів, передбачених пунктом 11 Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року N 728, начальники КЕВ (КЕЧ) районів спільно з начальниками гарнізонів у десятиденний строк надають до ГКЕУ ЗС України Список громадян, які мають право та надали згоду на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення (додаток 38), разом із Розрахунком виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення (додаток 39) (далі - Розрахунок) на кожного військовослужбовця (особу, звільнену з військової служби, та членів сім`ї військовослужбовця) окремо з їх обліковими справами для подальшого розгляду Комісією з контролю за розподілом житла у гарнізонах ЗС України.

ГКЕУ ЗС України здійснює перевірку наданих документів відповідно до дати зарахування на квартирний облік та правомірності визначеного розміру грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення.
Із аналізу викладених вище положень законодавства слідує, що грошова компенсація за належне до отримання жиле приміщення виплачується військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби та членам їх сімей відповідно до черговості взяття на облік такої особи, як громадянина, що потребує поліпшення житлових умов, або часу включення такої особи до списків осіб, що мають право на позачергове одержання жилих приміщень, за результатами розгляду Комісією з контролю за розподілом житла у гарнізонах Збройних Сил України списку громадян, які мають право та надали згоду на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, що подається начальниками гарнізонів через квартирно-експлуатаційні організації та Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України.

Як встановлено судом, позивача звільнено з військової служби за станом здоров`я із залишенням на квартирному обліку для позачергового одержання житлового приміщення за рахунок житлового фонду військової частини і вислуга років у Збройних Силах України: календарна 21 рік 6 місяців, пільгова 23 роки 10 місяців (а. с. 57).

Факт звернення Дзюбинського із заявою про отримання грошової компенсації за належне йому та членам його сімї для отримання жилого приміщення та подання документів, передбачених пунктом 11 Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, сторонами визнається, і у суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання, що відповідно до частини третьої статті 72 КАС України є підставою для звільнення від доказування.

З матеріалів справи слідує, що відповідно до протоколу № 10 від 14.11.2016 р. спільного засідання командування та житлової комісії Тернопільського ОВК постановлено, розглянувши заяви та надані документи, в тому числі ОСОБА_1 , розподілити визначений ліміт коштів для Тернопільського ОВК згідно черговості (а. с. 8).

В подальшому, Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України, на підставі отриманого рішення житлової комісії та документів, передбачених пунктом 11 Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, здійснило перевірку наданих документів відповідно до дати зарахування на квартирний облік та правомірності визначеного розміру грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення та проінформувала Комісію з контрою за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України про деякі невідповідності в послужному списку позивача.

Так, протоколом засідання Комісії з контрою за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України № 363 від 14.12.2016 р. позивачу відмовлено у виплаті грошової компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення (а. с. 10-11)., про що повідомлено ОСОБА_1 листом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернопіль №10/2179 від 22.12.2016 р. (а. с. 12).

На інформаційний запит ОСОБА_1 від 23.12.2016 р. стосовно розгляду заяви щодо отримання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення (а. с. 12), Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України листом від 29.12.2016 р. № 303/4/666 проінформувало, зокрема, про сумніви щодо законних підстав зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік з 05.05.1992 р. (а. с. 13). Головою Комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України листом від 06.03.2017 р. № 354/386, на запит на інформацію від 01.03.2017 р. ОСОБА_1 (а. с. 14-15) повідомлено, що розгляд питання щодо виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення можливо буде розглянути у разі виділення коштів на зазначені цілі у 2017 р. та за умови приведення до вимог законодавства дати зарахування на квартирний облік у Тернопільському гарнізоні (а. с. 16).

З приводу дати зарахування на квартирний облік позивача суд вважає за необхідне зазначити, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.09.2016 р. (а. с. 17-19), залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016 р. (а. с. 20-23), у справі № 826/794/16 визнано протиправними дії Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України при перевірці рішення житлової комісії Тернопільського ОВК від 25.11.2015 р. та документів, передбачених пунктом 11 Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, щодо особи позивача підполковника запасу ОСОБА_1 .

Зокрема, судовими рішеннями встановлено, що "відповідач, під час перевірки рішення житлової комісії Тернопільського ОВК від 25.11.2015 р. та особової справи підполковника запасу ОСОБА_1 , в частині дати зарахування позивача на квартирний облік, помилково зазначає, про неправомірність зміни дати зарахування позивача на квартирний облік з 30.07.1993 р. на 05.05.1992 р…".

Однак, враховуючи, що засідання Комісії з контрою за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України відбувалось 12.12.2016 р. та відсутність в судовому засіданні 06.12.2016 р. при розгляді справи № 826/794/16 представника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України, суд відзначає, що ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016 р. у справі № 826/794/16, повний текст якої виготовлено 12.12.2016 р., на час здійснення перевірки Головним квартирно-експлуатаційним управлінням Збройних Сил України наданих документів відповідно до дати зарахування на квартирний облік та правомірності визначеного розміру грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення не була відомою останньому.

Водночас, безпідставними є доводи позивача щодо не з`ясування таких фактів Квартирно-експлуатаційним відділом м. Тернопіль.

Таким чином, встановлені судом обставини свідчать, що Квартирно-експлуатаційний відділ м. Тернопіль та Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що свідчить про безпідставність позовних вимог в частині визнати протиправними дії щодо підполковника запасу ОСОБА_1 при розгляді рішення житлової комісії Тернопільського ОВК від 14.11.2016 р. та документів, передбачених Порядком визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернопіль в порушенні пункту 5 та Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України в порушенні пункту 11 зазначеного Порядку.

Разом з тим, надаючи правову оцінку протоколу № 363 від 14.12.2016 р., суд зауважує, що рішення Комісії з контролю за розподілом житла у гарнізонах Збройних Силах України про відмову у надання компенсації за результатами розгляду списку громадян, які мають право та надали згоду на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, враховуючи, що таке негативне рішення тягне за собою правові наслідки, незалежно від його форми (протокол, окремий акт), повинно бути вмотивованим, детальним і повним, відображати усі суттєві обставини, що були враховані при його прийнятті.

Однак, із змісту протоколу № 363 від 14.12.2016 р. не вбачається будь яких письмових обґрунтувань та посилань на нормативно-правові акти, які слугували підставою для прийняття рішення про відмову у виплаті грошової компенсації ОСОБА_1 ,

Матеріали справи не містять доказів зняття позивача з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або виключення його із списків громадян, що мають право на позачергове отримання жилих приміщень, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відсутність підстав для відмови у наданні військовослужбовцю та членам його сім`ї компенсації

Отже, з наведених вище підстав та виходячи із передбачених статтею 162 КАС України повноважень суду при вирішенні справи, адміністративний позов в цій частині підлягає до задоволення шляхом прийняття постанови про визнання протиправним та скасування рішення Комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України, оформлене протоколом № 363 від 14.12.2016 р. щодо відмови у наданні згоди на отримання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення.

Щодо позовної вимоги про стягнення з Комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України моральної шкоди, то суд вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Статтею 1167 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до частини другої статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до пунктів 3, 4, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Позивачем не надано доказів на підтвердження факту заподіяння моральної шкоди, моральних або фізичних страждань внаслідок протиправної поведінки відповідачів, не обгрунтовано, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується; не підтвердив наявність причинного зв`язку між моральною шкодою і протиправним діянням відповідачів. Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди.

З врахуванням викладеного, враховуючи встановлені судом обставини справи, досліджені в судовому засіданні докази, норми законодавства України, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено (частина третя статті 94 КАС України).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 640 грн.

З огляду на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 , задоволено частково, то до відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань Комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України підлягає сума судового збору у розмірі 160 грн.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України, оформлене протоколом № 363 від 14.12.2016 р. у частині відмови у наданні згоди на отримання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення ОСОБА_1 .

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України 160 (сто шістдесят) грн. спдаченого судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст постанови виготовлено 09.06.2017 р.

Головуючий суддя Білоус І.О.
копія вірна

Суддя Білоус І.О.