Справа № 548/531/17
Суддя: Миркушіна Н. С.
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/548/35/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.06.2017 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - суді Миркушіної Н.С.,

при секретарі - Вовк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Лубенського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про зобов"язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Лубенського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про зобов"язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, мотивуючи його тим, що він ОСОБА_2 з 09.01.2015 року отримує пенсію за віком відповідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у розмірі 949 грн . на місяць та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Хорольському району Полтавської області.

15 березня 2017 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області із письмовою заявою про перерахунок пенсії, в якій просив відповідача здійснити перерахунок пенсії з підвищенням її до розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно відповіді Управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області від 27.03.2017 року вих. № 3/Д-03 позивачу було відмовлено у перерахунку пенсійної виплати, посилаючись на те, що відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 року № 265 "Деякі питання пенсійного забезпечення громадян" передбачено, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат не досягає 949 грн. таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру.

Позивач з таким рішенням відповідача не погоджується та вважає його неправомірним та таким, що суперечить Конституції та Законам України.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з"явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відстуність. Позовні вимоги підтримав та прохав їх задоволити.

В судове засідання представник відповідача Лубенського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області не з"явився, але подав до суду письмові заперечення в яких вказав, що адміністративний позов не визнає та зазначив, що пенсія за віком призначається відповідно до статей 27, 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", її розмір залежить від тривалості страхового стажу, обчисленого згідно зі статтями 24 і 25 Закону, і заробітної плати (доходу), визначеного відповідно до статей 40 і 41 Закону.

При цьому мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється на рівні

прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за наявності в

чоловіка страхового стажу тривалістю 35 років. Якщо страховий стаж

становить менше як 35 років, то пенсія за віком встановлюється в розмірі,

пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру

пенсії за віком.

Згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 року

№ 265 (зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від

25.03.2014 року № 112) у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат (з

урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової

допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, крім

пенсій за особливі заслуги перед Україною) не досягає 949 гривень, таким

особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не

вистачає до зазначеного розміру.

Отже, розмір пенсії не може бути меншим за 949 грн. Позивачу призначено пенсію за віком з 09.01.2015 року з урахуванням страхового стажу 25 років 08 місяців 23 дні.

Після проведення масового перерахунку пенсії ОСОБА_2 з 01.12.2016 року у зв'язку з підвищенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, згідно із Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік", її розмір не досяг визначеного постановою рівня - 949 грн.

Оскільки позивач не має 35 років страхового стажу, а чинним законодавством гарантовано пенсію в розмірі не менше 949 грн., то загальний розмір пенсійної виплати ОСОБА_2 і складає 949 грн. на місяць.

А тому враховуючи вищезазначене, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та одночасно розглянути справу без участі представника управління.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в адміністративному позові та в запереченні проти цього позову обставини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У таких справах адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч.3 ст. 2 КАС України).

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не отримує інших доходів, крім пенсії за віком, яка є його єдиним та основним джерелом існування.

Судом встановлено, що загальний страховий стаж позивача становить 25 років 08 місяців 23 дні. Розмір пенсії станом на 01.12.2016 року складає: 809,36 грн. основної розмір пенсії за віком; 105,11 грн. доплата до прожиткового мінімуму; 34,53 грн. державна адресна допомога. Загальний розмір пенсії до виплати - 949 грн.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 надано тлумачення, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно- правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне

страхування" мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Згідно ч. 3 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

З 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування).

Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

З аналізу норми ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, а перерахунок проводиться з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік" встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2016 року - 1074 гривні, з 1 травня -1130 гривень, з 1 грудня - 1208 гривень.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік" встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня -1373 гривні.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 року №265 "Деякі питання пенсійного забезпечення громадян" визначено, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, крім осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), не досягає 949 гривень, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру.

З наведеного вбачається, що відповідачем призначена та виплачується пенсія в порядку та у розмірі, що передбачений Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 року №265 "Деякі питання пенсійного забезпечення громадян" та розмір пенсійних виплат, які проводяться мені, є меншим, ніж встановлений Законом розмір прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність.

Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Згідно ст. 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" визначено, що оскільки Конституція України, як зазначено в її ст.8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Верховний Суд України в постанові пленуму „Про застосування Конституці України при здійсненні правосуддя від 01.11.1996 р. зазначив, що оскільки Конституція є має вищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії, Судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Враховуючи вищевикладене, позиція відповідача стосовно неможливості виплачувати позивачеві пенсію в розмірі не нижчому, ніж прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, судом не береться до уваги, оскільки є необґрунтованою.

Положеннями ч. 2 ст. 8 КАС України, встановлено принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом також взято до уваги рішення Європейського суду та лист Вищого адміністративного суду від 17.08.2016 року №1875/10-14/16, з аналізу змісту якого випливає, що при вирішенні справ стосовно виплати пенсії в розмірі нижчому, ніж прожитковий мінімум, встановлений законом для непрацездатних осіб, національні суди мають керуватися ст. 46 Конституції України та враховувати практику Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, закріпленої, зокрема у рішенні "Проніна проти України" (заява № 63566/00) від 18.07.2006 року, Суд, за аналогічних обставин, визнав порушенням п. 1 ст. 6 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", в силу чого, відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України повинно бути застосовано принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначив, що у цій справі заявниця зверталась до національних судів з вимогою вирішити її спір щодо пенсії з органами соціального забезпечення. Заявниця посипалась, зокрема, на положення ст. 46 Конституції України, заявляючи, що її пенсія не повинна бути нижчою за прожитковим мінімум. Однак національні суди не вчинили жодної спроби проаналізувати позов заявниці з цієї точки зору, попри пряме посилання у кожній судовій інстанції. На думку Суду національні суди, цілком ігноруючи цей момент, хоча він був специфічним, доречним га важливим, не виконали свої зобов'язання щодо п. 1 ст. 6 Конвенції.

У відповідності з ч. 3 ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого врядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, посилання відповідача у листі від 27.03.2017 року вих. №3/Д-03 на положення постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання пенсійного забезпечення громадян" від 26.03.2008 року № 265, є таким, що не ґрунтується на законі, тобто не відповідає ст. 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та ч. 3 ст. 46 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Положеннями ч. 2 ст. 99 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлювався шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач декілька років отримував пенсію нижчу прожиткового мінімуму, хоча мав право на її отримання. Поважних причин пропуску строку звернення до суду немає.

Враховуючи дату дізнання про порушення його прав (27.03.2017 року), шестимісячний строк на звернення до суду з позовом та з врахування ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", позивач вважає, що його права підлягають захисту з 01 жовтня 2016 року.

Відповідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятого ним рішення, яке позивач оскаржує.

На підстав вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України судовий збір у справі слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.2, ст.6, ст.71, ст. 94, ст.159-163,,ч.2 ст.244-2 КАС України, на підставі Конституції України, Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування",Закону України "Про прожитковий мінімум", -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Лубенського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про зобов"язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,- задовольнити повністю.

Зобов'язати Лубенське об"єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії за віком з підвищенням її до розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01 жовтня 2016 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

Судовий збір у справі віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Хорольський районний суд Полтаської області протягом 10 днів.

Головуючий: Н.С. Миркушіна