Справа № 824/971/16-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/971/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Дембіцький Павло Дмитрович

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

15 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Сапальової Т.В. Залімського І. Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Мельничук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Державної фіскальної служби України, Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними та стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо несвоєчасного поновлення його на роботі та стягнути з Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 16.08.2013 року по 25.01.2015 року.

Відповідно до постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.03.2017 року вказаний позов задоволено частково: стягнуто з Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України на користь позивача середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 16.08.2013 року по 25.01.2015 року в сумі 45638,30 грн. (сорок пять тисяч шістсот тридцять вісім грн. 30 коп.). В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримав та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач з 1995 року проходив державну службу в митних органах України, де працював на різних посадах, що підтверджується копією трудової книжки.

Наказом Державної митної служби України № 107-к від 25.01.2012 року По особовому складу Чернівецької обласної митниці за порушення Присяги державного службовця, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону України "Про державну службу" припинено перебування позивача на державній службі в митних органах з 26.01.2012 року. (встановлено постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 червня 2013 року).

Вважаючи наказ та мотиви звільнення незаконними, позивач звернувся до суду з позовом про скасування наказу.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 червня 2013 року: визнано протиправним звільнення позивача та скасовано наказ Державної митної служби України №107-к від 25.01.2012 року в частині припинення перебування його на державній службі в митних органах України; поновлено позивача на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста "Вадул-Сірет" Чернівецької обласної митниці з 26.01.2012 року; стягнуто з Чернівецької обласної митниці на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26.01.2012 р. за виключенням заробітної плати за 1 місяць.

У частині позовних вимог про поновлення на державній службі в митних органах України на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста "Вадул-Сірет" Чернівецької обласної митниці ОСОБА_4 постанова суду підлягала до негайного виконання.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15.08.2013 року №2а/2470/372/12 постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 21.06.2013 року в справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Державної митної служби, правонаступником якої є Міністерство доходів і зборів України, Чернівецької обласної митниці про визнання звільнення незаконним та поновлення на роботі, - змінено. Абзац 4 резолютивної частини постанови викладено в наступній редакції: "Стягнути з Чернівецької обласної митниці на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26.01.2012 року по 15.08.2013 року в розмірі 67534,72 грн.".

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.06.2014 року рішення Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15.08.2013 року, постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 21.06.2013 року залишено без змін.

На підставі заявипозивача від 21.11.2013 року йому здійснено виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 27.01.2012 року по 15.08.2013 року в розмірі 67534,72 грн., з вирахуванням сум допомоги по безробіттю отриманої у Новоселицькому центрі зайнятості та обов'язкових податків (даний факт сторонами не заперечувався).

З матеріалів справи видно, що 08.07.2014 року позивачу видано виконавчий лист №2а/2470/372/12 про примусове виконання пунктів 2, 3 та 5 постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 21.06.2013 року.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 09.10.2014 року про заміну сторони виконавчого провадження замінено боржника у виконавчому провадженні ВП №44418719, а саме замінено Державну митну службу України на Державну фіскальну службу України.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 27.11.2014 року №2а/2470/372/12 змінено спосіб і порядок виконання постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 21.06.2013 року, а саме постановлено: поновити позивача на посаду, яка відповідає кваліфікаційним вимогам посади старшого інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста "Вадул-Сірет" Чернівецької митниці Міндоходів або на рівнозначну посаду з 26.01.2012 року.

Відповідно до наказу ДФС України від 17.01.2015 року №134-о Про виконання рішення суду скасовано наказ ДМС України від 24.01.2012 року №107-к По особовому складу Чернівецької обласної митниці.

Надалі, позивачу оголошено наказ Державної фіскальної служби України від 17.01.2015 року №134-0. По особовому складу митних органів щодо скасування наказу Державної митної служби України від 25.01.2012 року №107-к По особовому складу Чернівецької обласної митниці в частині припинення 26.01.2012 року перебування на державній службі в митних органах. Також, наказано вважати позивача таким, що приступив до виконання обов'язків інспектора митного поста Чернівецької митниці ДФС з 26.01.2015 року з посадовим окладом згідно штатного розпису митниці.

Таким чином, у відповідача був обов`язок щодо негайного виконання рішення суду від 21 червня 2013 року в частині поновлення позивача на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста "Вадул-Сірет" Чернівецької обласної митниці.

Водночас, з матеріалів справи видно, що позивача було поновлено на роботі лише наказом від 17 січня 2015 року №134-о, а до роботи він приступив 26 січня 2015 року згідно наказу від 26 січня 2015 року №38-о.

У зв'язку із поновленням позивача 26.01.2015 року на посаді старшого інспектора митного поста Вадул-Сірет Чернівецької митниці Міндоходів, кадровою службою були внесені відповідні записи у його трудову книжку ЛТ-І №1769960.

На звернення від 09.02.2015 року щодо виплати середньомісячної заробітної плати за час затримки виконання рішення суду з 16.08.2013 року по 26.01.2015 року, позивач отримав відповідь від 14.02.2015 року №1369/24-70-10-12/01-С-4, якою йому повідомлено, що проведення виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 16.08.2013 року по 25.01.2015 року відповідно до положень статті 236 КЗпП України можливе лише за ухвалою органу, який розглядав трудовий спір, вказану відмову оскаржив до суду.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 21.07.2015 року адміністративний позов ОСОБА_4 задоволено повністю, визнано протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо несвоєчасного поновлення позивача на роботі та вирішено стягнути з Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України на користь позивача середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 16.08.2013 року по 25.01.2015 року в сумі 20981,50 грн. (двадцять тисяч дев'ятсот вісімдесят одна грн. 50 коп.).

08.09.2015 року ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду апеляційні скарги Державної фіскальної служби України та Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України залишено без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 21.07.2015 року без змін.

Ухвалою від 17 листопада 2015 року Вищий адміністративний суд України відмовив у відкритті провадження за касаційною скаргою Державної фіскальної служби України, Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 липня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної фіскальної служби України, Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

26.10.2016 року постановою Верховного суду України заяву позивача задоволено. Постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 21.07.2015 року, ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 08.09.2015 року, ухвалу Вищого адміністративного суду України від 02.10.2015 року в частині стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду скасовано, справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженої постанови виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції погоджується, виходячи з наступного.

Так, згідно ч. 1 ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

У відповідності до ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби та присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць.

Положеннями ч. 2 ст. 235 КЗпП України визначено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Частиною п'ятою ст. 235 КЗпП України передбачено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

В силу ст. 236 КЗпП України в разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

За змістом ч. 2 ст. 257 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Пунктом 5 Порядку обчислення середньої заробітної плати, Затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 визначено, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абз. 1 п. 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку).

Із змісту постанови Верховного суду України від 26 жовтня 2016 року у даній справі видно, що середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону № 108/95-ВР за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, Затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100.

З урахуванням абз. 3 п. 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи.

В свою чергу, враховуючи те, що звільнення позивача відбулося 25 січня 2012 року, середня заробітна плата позивача повинна обчислюватися з виплат, отриманих ним за попередні два місяці роботи, а саме за листопад, грудень 2011 року.

Пунктом 5 розділу ІV Порядку визначено, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку).

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 Порядку).

Разом з тим, положеннями розділу ІІІ Порядку передбачені види виплат, які підлягають урахуванню і які не підлягають урахуванню (зокрема, одноразові виплати, соціальні виплати, окремі види премій тощо) при обчисленні середньої заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплати за час вимушеного прогулу.

На виконання вимог Верховного суду України, а також ухвали Чернівецького окружного адміністративного суду щодо надання письмових доказів, Чернівецька митниці ДФС надала довідку-розрахунок від 09.02.2017 року № 1151/24-70-05-16/01 середньої заробітної плати позивача, яка обчислюється з виплат, отриманих ним за попередні два місяці роботи до звільнення, а саме за листопад - грудень 2011 року з урахуванням виплати премії. Середньомісячна заробітна плата становить 4015,44 грн. Середньоденна заробітна плата становить 182,52 грн.

Водночас, кількість робочих днів за час затримки виконання рішення суду за період із 16.08.2013 року по 25.01.2015 року становить 365 робочих дні, в т.ч: серпень 2013 року 10 днів, вересень 2013 року 21 день, жовтень 2013 року - 23 дні, листопад 2013 року - 21 день, грудень 2013 року-22 дні, 2014 рік-251 день, січень 2015 року-17 днів.

З урахуванням середньоденної заробітної плати, а також кількості робочих днів за час затримки виконання рішення суду, середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі позивача за період з 16.08.2013 року по 25.01.2015 року становить 66619,80 грн. (365 х 182,52 грн.).

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 32 постанови від 06.11.1992 р. № 9 Про практику розгляду судами трудових спорів вбачається, що при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), яку працівник мав в цей час.

Разом з тим, встановлено, що позивачем згідно виконавчого листа № 24/1306/15-а від 05 листопада 2016 року отримано кошти в сумі 20981,50 грн.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність стягнення з Чернівецької митниці ДФС України на користь позивача середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 16.08.2013 року по 25.01.2015 року в сумі 45638,30 грн. з урахуванням отримання коштів у сумі 20981,50 грн. по вищевказаному виконавчому листі.

При цьому, вимоги позивача в частині стягнення з Чернівецької митниці ДФС України середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 16.08.2013 року по 25.01.2015 року в сумі 84735,29 грн., із вирахуванням отриманих коштів у сумі 20981,50 грн., суд першої інстанції вірно не взяв до уваги, оскільки розрахунок не узгоджується з рішенням Верховного суду України від 26 жовтня 2016 року по справі, не відповідає встановленому порядку, письмовим доказам.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак, відсутні підстави для скасування такого рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 березня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 19 червня 2017 року.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Сапальова Т.В. Залімський І. Г.