Справа № 815/6721/16
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6721/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Балан Я.В. розглянувши в порядку письмового провадження за наявними матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Одеська філія державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» про скасування рішення та запису №32382044 від 16.11.2016 року,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов

ОСОБА_1 до державного реєстратора Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Одеська філія державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» про скасування рішення та запису №32382044 від 16.11.2016р. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ОСОБА_1 на 1/2 квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 31.03.2010р. Апеляційним судом Одеської області винесено ухвалу по справі №22ц-334/2010р. якою визнано право власності за ОСОБА_1 на ? частку квартири АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_3 10.11.2016р. відповідачем без відома та проти волі позивача було проведено державну реєстрацію права власності на ? вищезазначеної квартири в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Позивач вважає, що вказане рішення підлягає скасуванню, оскільки документи подано неналежним заявником який не мав повноважень подавати відповідну заяву.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у адміністративному позові.

27.02.2017р. від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. (а.с.108)

14.03.2017р. від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності третьої особи. (а.с.110)

Враховуючи відсутність потреби заслухати свідка або експерта, та можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів, суд вирішив за доцільне розглянути справу у порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини якими обґрунтовуються вимоги позивача, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив наступне.

Згідно положень ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Приписами ч. 1 ст. 3 Закону, загальними засадами державної реєстрації прав є: 1) гарантування державою об'єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; 2) обов'язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; 3) публічність державної реєстрації прав; 4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; 5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

Згідно положень ст. 4 Закону, державній реєстрації прав підлягають, у тому числі, право власності.

Відповідно до положень ст. 10 Закону, державним реєстратором є: 1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб'єктом державної реєстрації прав; 2) нотаріус; 3) державний виконавець, приватний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, а також у разі державної реєстрації припинення іпотеки у зв'язку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

Державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов'язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. 4) під час проведення реєстраційних дій обов'язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень; 5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав; 6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом; 7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); 8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; 9) формує реєстраційні справи у паперовій формі; 10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

У відповідності до статті 18 вказаного Закону державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Згідно статті 24 Закону, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявника, який звернувся із заявою про державну реєстрацію прав, що матиме наслідком відчуження майна, внесено до Єдиного реєстру боржників.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 16.11.2016р. державним реєстратором Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» ОСОБА_2 на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12.10.2009р. по справі №2-1087/08 та ухвали Апеляційного суду Одеської області від 31.03.2010р. було прийнято рішення про державну реєстрацію права приватної власності ? частку квартири АДРЕСА_3 за ОСОБА_1 (а.с.6-8)

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 31.01.2017р. та від 09.03.2017р. витребувано з Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (юридична адреса: 65009, Одеська область, м. Одеса, вул.Черняховського, 6) матеріали реєстраційної справи №32382044, стосовно об'єкта нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_4, реєстаційний номер об'єкта: 01. Однак, на вимогу суду матеріали реєстраційної справи не були надані.

Ані позивачем, ані відповідачем до суду витребувані ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 31.01.2017р. та від 09.03.2017р. матеріали реєстраційної справи вказаного вище обєкта не були надані.

Однак, зважаючи на строки розгляду справи суд розглянув зазначену справу за наявними матеріалами справи.

У адміністративному позові позивач зазначає, що заяву про державну реєстрацію на ? частину квартири АДРЕСА_5 не подавала, а також те, що не уповноважувала на це іншу особу.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 12.10.2009р. по справі №2-1087/08 визнано, що ОСОБА_1 набуває права власності на ? частину квартири АДРЕСА_5 після сплати на користь ОСОБА_3 компенсації вартості ? частки у розмірі 219234,00грн. (а.с.22-23)

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 31.03.2010р. рішення Суворівського районного суду м. Одеси від 12.10.2009р. змінено, виклавши ч.3 резолютивної частини рішення у новій редакції: визнати право власності за ОСОБА_1 на ? частину квартири АДРЕСА_6, яка належить ОСОБА_3 В іншій частині рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 12.10.2009р. залишено без змін. (а.с.24-25)

Згідно до статті 319 ЦПК України рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Загальні правила ведення судового діловодства в районних, районних у містах, міських, міськрайонних судах (далі - суди) і регламентує порядок роботи з документами з моменту їх надходження чи створення в суді до відправлення або передавання в архів, звернення до виконання судових рішень встановлює Інструкція з діловодства в місцевому загальному суді, затверджена наказом ДСА України 27.06.2006р. № 68 (чинна на момент набрання законної сили рішення суду та втратила чинність на підставі Наказу Державної судової адміністрації № 173 від 17.12.2013р.)

Відповідно до розділу 16 вказаної Інструкції, звернення до виконання судових рішень покладається на суд. Вироки, рішення, ухвали та постанови суду передаються на виконання після того, як вони набрали законної сили, крім випадків негайного їх виконання.

Усе листування щодо звернення до виконання вироків, рішень, ухвал і постанов покладається на апарат суду.

Суд разом із своїм розпорядженням (супровідним листом) про виконання судового рішення надсилає його копію відповідному органу чи установі, на які покладено обов'язок виконати таке судове рішення.

Судове рішення, що набрало законної сили, звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції або Верховного Суду України.

Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили разом з розпорядженням відповідним працівником апарату суду направляється на виконання його копію відповідному органу чи установі, на які покладено обов'язок виконати таке судове рішення.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що 16.11.2016р. державним реєстратором Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» ОСОБА_2 на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12.10.2009р. по справі №2-1087/08 та ухвали Апеляційного суду Одеської області від 31.03.2010р. правомірно прийнято рішення №32382044 про державну реєстрацію права приватної власності ? частку квартири АДРЕСА_3 за ОСОБА_1

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст.71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до приписів ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

В процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 94, 159 - 163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до державного реєстратора Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Одеська філія державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» про скасування рішення та запису №32382044 від 16.11.2016р. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ОСОБА_1 на 1/2 квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Я.В. Балан

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до державного реєстратора Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Одеська філія державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» про скасування рішення та запису №32382044 від 16.11.2016р. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ОСОБА_1 на 1/2 квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 відмовити.