Справа № 825/487/17
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/487/17 Головуючий у 1-й інстанції: Д'яков В.І. Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

13 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Губської Л.В. та Оксененка О.М.,

за участю секретаря Полякової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області щодо відмови у наданні ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби, орієнтовно площею 70,00 га в оренду, терміном на 7 років на території Голубицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, викладеної у листі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 19 грудня 2016 року №У-24531/0-6937/6-16;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області надати дозвіл ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби, орієнтовно площею 70,00 га в оренду, терміном на 7 років на території Голубицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області.

Постановою Ніжинського Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2017 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, у зв'язку із порушенням судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з'явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, Рішенням Голубицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області від 29.07.2016 ОСОБА_2 було надано згоду на отримання в оренду земельної ділянки орієнтовно площею 70 гектарів, яка знаходиться на території Голубицької сільської ради (за межами населеного пункту) для сінокосіння із земель запасу з терміном оренди на 7 років (а.с. 14).

08.08.2016 ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області із письмовою заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби, орієнтовною площею 70,00 га в оренду, терміном на 7 років на території Голубицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області. До заяви було додано: графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування, копія рішення Голубицької сільської ради про надання згоди від 29.07.2016, копія паспортних даних та ідентифікаційного номеру (а.с.15).

06.09.2016 листом Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області №У-15667/0-4354/6-16, позивачу відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби, орієнтовною площею 70,00 га в оренду, терміном на 7 років на території Голубицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області.

У відповіді було зазначено, що відповідно до інформації, наданої Відділом Держгеокадастру у Ріпкинському районі земельна ділянка, з приводу якої звертається позивач, згідно державної статистичної звітності з обліку земель рахується як сіножаті. Відповідач також посилався на те, що норма випасу на одну голову великої рогатої худоби згідно з «Довідником зоотехніка» редакції М.Н. Луценко, Москва, 1957 р. становить: вівці 2-3 гол. - 1 га; кінь 1 гол. - 1 га; корова 1 гол. - 1 га; молодняк ВРХ 1 гол. - 1,5-2,0 га. При цьому, позивач не надав інформації про наявність у його господарстві будь-якої худоби (а.с. 16).

ОСОБА_2 оскаржив вказану відмову до суду. Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.10.2016, що набрала законної сили, по справі №825/1616/16 адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено повністю: визнано протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_2 у надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби, орієнтованою площею 70,00 га в оренду, терміном на 7 років на території Голубицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області; зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби, орієнтованою площею 70,00 га в оренду, терміном на 7 років на території Голубицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області (а.с. 17-20).

18.11.2016 ОСОБА_2 повторно звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області із письмовою заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби, орієнтовною площею 70,00 га в оренду, терміном на 7 років на території Голубицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області. До заяви позивачем було додано: графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування, копія рішення Голубицької сільської ради про надання згоди від 29.07.2016, копія постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.10.2016 по справі №825/1616/16, копія паспортних даних та ідентифікаційного номеру (а.с.21).

На виконання постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.10.2016 по справі №825/1616/16 Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області повторно розглянуло заяву позивача та листом від 19.12.2016 №У-24531/0-6937/6-16 відмовило ОСОБА_2 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби, орієнтовною площею 70,00 га в оренду, терміном на 7 років на території Голубицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області.

Відмова мотивована тим, що відповідно до інформації, наданої Відділом Держгеокадастру у Ріпкинському районі, на території земельної ділянки, з приводу якої звертається позивач, частково (орієнтовною площею 30,00 га) відбулось природне поновлення лісу, відтворення основного компоненту лісу - деревної рослинності.

При цьому, ч. 1 ст. 57 Земельного кодексу України визначає, що земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства.

Отже, враховуючи вищенаведене та те, що у своїй заяві ОСОБА_2 просить надати дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 70,00 га для сінокосіння та випасання худоби, 30,00 га з яких вкрита лісовою рослинністю, Головне управління Держгеокадастру у Чернігівські області не має правових підстав щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою (а.с.22).

Вважаючи вказану відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з наступних мотивів з чим погоджується і колегія суддів.

Відповідно до частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частини друга статті 116 Земельного кодексу України).

Відповідно до частини другої статті 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно із частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, Земельним кодексом України визначені вичерпні підстави відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, листом Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 19.12.2016 №У-24531/0-6937/6-16 позивачу було повторно відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки.

Відмовляючи у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, відповідач вказує на те, що відповідно до інформації, наданої Відділом Держгеокадастру у Ріпкинському районі, на території земельної ділянки, з приводу якої звертається позивач, частково (орієнтовною площею 30,00 га) відбулось природне поновлення лісу. При цьому, відповідач посилався на порядок передачі у постійне користування земель лісогосподарського призначення, передбачений ч. 1 ст.57 Земельного кодексу України та вказав про відсутність правових підстав щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою.

Разом з тим, як вірно враховано судом першої інстанції, відповідно до інформації, наданої відповідачем на вимогу суду, земельна ділянка, орієнтовною площею 70,00 га на території Голубицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області не сформована, відомості про останню не внесені до Державного земельного кадастру, а отже цільове призначення спірної земельної ділянки не визначено (а.с. 104).

Крім того, як вбачається з листа Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 06.09.2016 №У-15667/0-4354/6-16, яким позивачу було вперше відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, відповідно до інформації, наданої Відділом Держгеокадастру у Ріпкинському районі земельна ділянка, з приводу якої звертається позивач, згідно державної статистичної звітності з обліку земель, рахується як сіножаті (а.с. 16).

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано визнав помилковим посилання відповідача на порядок передачі у постійне користування земель лісогосподарського призначення, передбачений ч. 1 ст.57 Земельного кодексу України, як підставу для відмови ОСОБА_2 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби.

За наведених обставин, судова колегія підтримує висновок Чернігівського окружного адміністративного суду про відсутність підстав передбачених частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України для відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, а тому дії Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області щодо відмови у наданні ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби, орієнтовно площею 70,00 га в оренду, терміном на 7 років на території Голубицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, викладеної у листі від 19.12.2016 №У-24531/0-6937/6-16, є протиправними.

В той же час, судом першої інстанції обґрунтовано враховано, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування, та не означає передачу земельної ділянки у користування, а є лише одним з етапів цього процесу.

Стосовно позовної вимоги щодо зобов'язання відповідача надати дозвіл ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України у справах, в яких позивач оскаржує протиправні дії чи бездіяльність відповідача у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії. В цьому випадку суд повинен зазначити, яку саме дію повинен вчинити відповідач.

У випадку коли поданих доказів достатньо для того, щоб зобов'язати суб'єкта владних повноважень прийняти те чи інше рішення чи зробити ту чи іншу дію суд вправі обрати такий спосіб захисту порушеного права.

Обрана судом форма захисту порушених прав у даному випадку не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

Втручанням у дискреційні повноваження суб'єкту владних повноважень може бути прийняття судом рішень не про зобов'язання вчинити дії, а саме прийняття ним рішень за заявами заявників замість суб'єкта владних повноважень.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 24.03.2016 року у справі № 826/17109/13-а.

При цьому, колегією суддів враховується, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верхового Суду України від 16.09.2015 року у справі №21-1465а15 та від 02.02.2016 року у справі №804/14800/14.

За наведених підстав, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Колегія суддів відхиляє твердження апелянта на порушення судом норм процесуального права обґрунтовані відмовою в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі із посиланням на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.02.2017 у справі № 825/177/17, оскільки предмет розгляду даної справи є відмінним від спору, що був предметом розгляду у справі № 825/177/17.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстави вважати, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та процесуального права.

Таким чином, судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 20.06.2017 року.

Головуючий суддя Федотов І.В.

Судді: Губська Л.В.

Оксененко О.М.