Справа № 761/22444/16-а
Суддя: Осаулов А. А.
Дата ухвалення: 2017-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/20/2017
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Осаулова А.А.
при секретарі Вольда М.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,
В С Т А Н О В И В:
У червні 2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі по тексту - відповідач), відповідно до якого просив визнати протиправними дії відповідача щодо призначення позивачу пенсії з 01.01.2011 з урахуванням середнього розміру додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням зі служби; визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення призначення (перерахунку) та виплати позивачу пенсії з 01.01.2011 з грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги; зобов`язати відповідача вчинити відповідні дії щодо призначення та виплати позивачу основної пенсії з 01.01.2011 відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції Закону України від 04.04.2006 № 3591-VI), виходячи із розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням та з урахуванням виплачених грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, провести доплату різниці між фактично отриманим та перерахованим розміром пенсійних виплат.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивача відповідно до наказу Міністерства оборони України (далі по тексту МОН України) 20.12.2010 № 1497 було звільнено з військової служби у запас та виключено зі списків особового складу військової частини. За вислугою років позивач набув право на пенсійне забезпечення, пенсію останньому призначено з 01.01.2011, однак, всупереч вимогам ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а саме відповідачем обчислено розмір пенсії не за останньою штатною посадою перед звільненням, а безпідставно обчислено середній розмір додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, що передували звільненню без врахування одноразових видів грошового забезпечення. Відтак з вини відповідача позивачу здійснюється виплата пенсії в неналежному розмірі. Позивач звертався до відповідача щодо перерахунку пенсії, однак відповідач жодним чином не відреагував. У зв`язку з вище викладеним, позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.
Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав письмові заперечення, відповідно до яких заперечує в повному обсязі щодо проведення перерахунку та виплати пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення і на вирішення соціально-побутових питань та премії, оскільки вказані виплати не носять щомісячного (постійного) характеру та не відповідають переліку, передбаченому Порядком обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» від 17.07.1992 №393, затвердженого постановою КМУ, який має застосовуватись до 01.01.2011. Крім того, в матеріалах пенсійної справи відсутня довідка про додаткові види грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням, з включенням до їх складу матеріальної допомоги на оздоровлення і вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, а до Грошового атестату, який наявний в матеріалах справи, вказані виплати не включені. Крім того, на одноразову грошову допомогу не нараховується соціальний внесок, а тому дані суми не може бути включено до складу грошового забезпечення з якого обчислюється пенсія. З врахуванням наведеного, представник відповідача просив відмовити в задоволенні адміністративного позову.
Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно дослідивши всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
В судовому засіданні встановлено, що позивачу з 01.01.2011 призначено пенсію за вислугу років згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до Довідки від 11.01.2016 за № 305/5 про нараховане та виплачене грошове забезпечення полковника ОСОБА_1 за період з 01.01.2010 по 31.12.2010 включно, останньому було нараховано грошову допомогу на оздоровлення (червень 2010) в розмірі 5 604, 56 грн., матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань (липень 2010) в розмірі 5 792, 25 грн., вихідну допомогу при звільненні в грудні 2010 року нараховано у розмірі 90 133, 50 грн., індексація в березні становила 360, 10 грн., в квітні 205, 34 грн., в травні 223, 20 грн., в червні 397, 84 грн., в липні 264, 32 грн., в серпні, вересні 265, 51 грн. відповідно.
Як вбачається з матеріалів справи, без врахування індексації, всього позивачу було нараховано в 2010 році (в тому числі з грошовою допомогою на оздоровлення, матеріальною допомогою на вирішення соціально-побутових питань, вихідною допомогою при звільненні): в січні 5604,56 грн., в лютому 5604, 56 грн., в березні 5964, 66 грн., в квітні 5809, 90 грн., в травні 5827, 76 грн., в червні 11606, 96 грн., в липні 11660, 43 грн., в серпні 6147, 96 грн., у вересні 6114, 64 грн., у жовтні 6712, 72 грн., у листопаді 7888, 37 грн., у грудні 101 785, 66 грн.
Із зазначених сум (в тому числі грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, вихідної допомоги при звільненні) зроблені відповідні утримання, зокрема, вирахувано єдиний соціальний внесок.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на тій підставі, що під час обчислення пенсії позивача без врахування одноразових видів грошового забезпечення.
Разом з тим, листом від 26.12.2011 за № 35534/12/П-5525 та листом від 09.06.2016 за №11053/03/П-1103 відповідач повідомив позивача про те, що підстави для перерахунку пенсії відсутні, чим фактично відмовив у здійсненні такого перерахунку.
Позивач звертався до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, разом з тим відповідач повідомив, що Законом не передбачено врахування до складу грошового забезпечення при обчисленні пенсії такого виду грошового забезпечення як щомісячна додаткова грошова винагорода, підстави для перерахунку пенсії відсутні (а.с. 16,17).
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції, що діяла на час виникнення права у позивача на отримання пенсії, визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів (ч. 1 ст. 9 Закону).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, його дія поширюється, зокрема, на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.
Положеннями частини другої-четвертої статті дев`ятої Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей (далі по тексту - Порядок).
Відповідно до п. 7 вказаного Порядку в редакції на час виникнення у позивача права на пенсію за вислугою років, пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції, яка діяла на час виникнення в позивача права на пенсію), пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно із ст. 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, що діяла на час виникнення у позивача права на отримання пенсії), до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: 1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із цим Законом були фактично обчислені та сплачені страхові внески до Пенсійного фонду в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески; 2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.
З наведеного вбачається, що твердження відповідача про те, що з грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, вихідної допомоги при звільненні не сплачувався єдиний соціальний внесок, не відповідають дійсності, а відтак відмову в здійсненні перерахунку пенсії суд розцінює як протиправні дії відповідача, тобто такі дії, які порушують право позивача на належне пенсійне забезпечення.
При цьому, представник відповідача в своїх поясненнях підтвердив ту обставину, що вказані виплати не брались до уваги під час обчислення пенсії позивачу.
В силу положень статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (частина 4 статті 71 КАС України).
Представник відповідача в судовому засіданні не надав суду достатніх і беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своєї бездіяльності щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу.
Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, дії відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії позивачу підлягають визнанню протиправними. Крім того, підлягає частковому задоволенню і вимога позивача про зобов`язання відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з врахуванням положення ч. 2 ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» - з 01 червня 2015 року, виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням відповідно до вимог ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», враховуючи виплачені: грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, індексацію та одноразову грошової допомоги при звільненні, згідно довідки Фінансового управління Генерального штабу Збройних сил України за №305/5 від 11.01.2016 року, та провести виплату різниці між фактично отриманим та перерахованим розміром пенсії.
Разом з тим, законодавством не передбачено сплати єдиного страхового внеску з індексації, яка була нарахована позивачу, крім того, з наданих суду доказів вказана обставина також не підтверджується, а відтак вимога щодо включення індексації до грошового забезпечення для обчислення розміру пенсії позивачу не підлягає задоволенню.
Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 94 КАС України.
На підставі вище викладеного та керуючись ст.22, 46 Конституції України, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Законом України«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»ст. 2, 8, 10, 11, 69-71, 86, 94, 161-163, 186, 254, 256 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.
Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії, протиправними.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01 червня 2015 року, виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням відповідно до вимог ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», враховуючи виплачені: грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, індексацію та одноразову грошової допомоги при звільненні, згідно довідки Фінансового управління Генерального штабу Збройних сил України за №305/5 від 11.01.2016 року, та провести виплату різниці між фактично отриманим та перерахованим розміром пенсії.
В іншій частині позову відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Суддя: