Справа № 751/209/17
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 751/209/17 Головуючий у 1-й інстанції: Ченцова С.М.
Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чернігівської митниці ДФС на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернігівської митниці ДФС про скасування постанови, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2017 року ОСОБА_2 (далі - Позивач, ОСОБА_2.) звернувся до Новозаводського районного суду м. Чернігова з позовом до Чернігівської митниці ДФС (далі - Відповідач, Чернігівська митниця) про скасування постанови у справі про порушення митних правил від 2.11.2016 року №0632/10203/16.

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05.05.2017 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що перевищення Позивачем встановленого ст. 95 МК України строку доставки товарів до органу доходів і зборів відбулося з об'єктивних та незалежних від нього причин, що виключає притягнення останнього до відповідальності за порушення митних правил.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю. При цьому посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Наголошував, що відсутність дозволу на перевезення товарів територією Республіки Білорусь не є обставинами непереборної сили та не може бути підставою для звільнення Позивача від обов'язку доставки товарів до митного органу до закінчення строку, передбаченого ст. 95 МК України. Крім того, зауважив, що судом не було зазначено жодних з передбачених ст. 531 МК України підстав для скасування постанови про порушення митних правил.

У судовому засіданні представник Апелянта доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд вимоги останньої задовольнити повністю.

Представник Позивача наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати, виходячи з такого.

Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, старшим державним інспектором ВМО №1 м/п «Нові Яриловичі» ОСОБА_3 було складено 08.11.2016 року протокол про порушення митних правил №0632/10203/16 (а.с. 16-19), в якому зафіксовано, що 08.11.2016 року об 11:14 в зону митного контролю автомобільного пункту пропуску «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС у напрямку «виїзд з України» заїхав вантажних автомобіль «RENAULT» з причепом, д.р.н. НОМЕР_1/НОМЕР_2, під керуванням громадянина України ОСОБА_2, який перевозив вантаж: «Пиво оболонь», вагою 20 436 кг брутто, вартістю 3 360,00 доларів США. Відправником даного вантажу було ПАТ «Оболонь» (Україна), а одержувачем - ООО «Мир Пива» (Республіка Білорусь).

Крім того, у протоколі зазначено, що під час проведення митних формальностей було встановлено, що товар «Пиво оболонь», оформлений 26.10.2016 року у митному режимі «Експорт» за ЕВМД №100250006/2016/23812 від 26.10.2016 року Київською міською митницею ДФС переміщувався на транспортному засобі НОМЕР_1/НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 та за якою визначеною строк доставки вантажу до 05.11.2016 року включено.

Поряд з цим, зі змісту протоколу вбачається, що у своєму поясненні ОСОБА_2 вказав, що 04.11.2016 року останній звернувся до Чернігівської митниці ДФС з проханням продовжити термін доставки вантажу у зв'язку уз відсутністю дозволів АСМАП до Республіки Білорусь. У згаданому протоколі відзначено, що копію звернення надано, однак неможливість отримання дозволу на міжнародне перевезення вантажу не є обставиною непереборної сили.

З огляду на викладене у протоколі зафіксовано, що зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 2 ст. 470 МК України, а розгляд справи відбудеться 22.11.2016 року о 11:00 за адресою: м. Чернігів, пр-т. Перемоги, 6.

Копію даного протоколу Позивач отримав 08.11.2016 року.

За результатами розгляду справи про порушення митних правил №0632/10203/16 заступником начальника Чернігівської митниці прийнято постанову від 22.11.2016 року (а.с. 6-10), якою: визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 470 МК України; накладено на Позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 3 400,00 грн.

За наслідками адміністративного оскарження даної постанови ДФС України 19.12.2016 року винесено постанову (а.с. 12-15), якою постанову Чернігівської митниці від 22.11.2016 року у справі про порушення митних правил №0632/10203/16 залишено без змін, а скаргу ОСОБА_2 - без задоволення. Про прийняття даного рішення ДФС України повідомлено Позивача листом від 22.12.2016 року №13963/Л/99-99-20-04-14 (а.с. 11).

На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. ст. 95, 191, 460, 470 Митного кодексу України, ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт», суд першої інстанції прийшов до висновку, що об'єктивна неможливість отримання Позивачем дозволу на перевезення вантажів територією Республіки Білорусь є поважною причиною перевищення встановленого ст. 95 МК України строку доставки товарів до органу доходів і зборів, у зв'язку з чим оскаржувана постанови Чернігівської митниці є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки правопорушення вчинено без вини ОСОБА_2

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Згідно ч. 3 ст. 321 Митного кодексу у разі вивезення товарів, транспортних засобів комерційного призначення за межі митної території України митний контроль розпочинається з моменту пред'явлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення для митного оформлення та їх декларування в установленому цим Кодексом порядку.

Приписи ч. 6 ст. 96 МК України визначають, що при вивезенні за межі митної території України товарів, поміщених у митні режими експорту, реекспорту, тимчасового вивезення, переробки за межами митної території, положення цієї глави застосовуються з моменту початку переміщення зазначених товарів з органу доходів і зборів відправлення і до моменту пред'явлення їх органу доходів і зборів призначення.

Строки транзитних перевезень передбачено у статті 95 Митного кодексу України та встановлюються для автомобільного транспорту - 10 діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб.

Як вбачається зі змісту Carnet TIR, поданого до Київської міської митниці ДФС 26.10.2016 року (а.с. 44), граничний строк пред'явлення товару органу доходів і зборів призначення (Чернігівській митниці) визначений у графі 20 останньої - до 05.11.2016 року. Аналогічні відомості зафіксовані й у ЕДЕІ №/2016/23812 (а.с. 46-47). Разом з тим, як зафіксовано у протоколі про порушення митних правил від 08.11.2016 року №0632/10203/16 та не заперечується сторонами, до зони митного контролю автомобільного пункту пропуску «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці вантажний автомобіль під керуванням ОСОБА_2 з товаром «Пиво оболонь» прибув 08.11.2016 року, тобто поза межами встановленого десятиденного строку.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції про те, що несвоєчасне прибуття Позивача до пункту пропуску було зумовлено об'єктивною причиною - неможливістю отримання дозволу Республіки Білорусь на перевезення вантажів, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 Митного кодексу України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Згідно ч. 1 ст. 192 МК України якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

У ч. 1 ст. 460 Митного кодексу закріплено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Приписи п. 2 розділу VIII затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 року № 657 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму (далі - Порядок №657) визначають, що: документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

У п. 3 розділу VIII Порядку №657 закріплено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Відповідно до п. 5 розділу VIII Порядку №657 якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

З наведеного випливає, що у разі дії обставин непереборної сили особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів, що перебувають під митним контролем, повинна звернутися до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Разом з тим, направлений ТОВ «Центр-Евро-ТрансПлюс» до начальника Чернігівської митниці лист від 04.11.2016 року №20 (а.с. 45, зворотній бік) інформації, що надає можливість ідентифікувати товари, транспорті засоби тощо, не містить.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт» при виконанні міжнародних перевезень вантажів резиденти України повинні мати дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення. Тобто, обов'язок зі своєчасного забезпечення отримання дозволу іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення, покладено на резидента України, який здійснює таке перевезення.

Разом з тим, як вірно зазначив Апелянт, однак не врахував суд першої інстанції, чинним законодавством не передбачено, що відсутність або несвоєчасне отримання такого дозволу є підставою для продовження строків пред'явлення товарів, що перебувають під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення. Крім того, наведена обставина не є обставиною непереборної сили у розумінні як приписів МК України, так і положень Порядку №657.

У зв'язку з наведеним посилання суду першої інстанції на інформацію щодо відсутності дозволів «транзитний ДЗ» на пункті видачі дозволів «Нові Яриловичі» у період до 07.11.2016 року, викладену в листі Державної служби України з безпеки на транспорті від 27.04.2017 року №3389/02/15-17 (а.с. 78), в якості доказів підтвердження обставин непереборної сили, є помилковим. Крім іншого, всупереч вимог ст. ст. 192, 460 МК України, жодних документів на підтвердження існування таких обставин Позивачем під час розгляду справи уповноваженою особою Чернігівської митниці подано не було.

Відповідно до ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає у разі, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Поняття адміністративного правопорушення відображено у ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративне правопорушення та передбачає протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 2 ст. 470 Митного кодексу України вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті, особою, яка протягом року притягалася до відповідальності за вчинення такого правопорушення, а так само перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари, транспортні засоби більше ніж на одну добу, але не більше ніж на десять діб - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приписи п. 37 ч. 1 ст. 4 МК України визначають, що перевізник - особа, яка здійснює перевезення товарів через митний кордон України та/або між органами доходів і зборів на території України або є відповідальною за такі перевезення.

Зі змісту пропуску ЕК №100250006/2016/23812 (а.с. 47, зворотній бік) вбачається, що перевізником є ОСОБА_2.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 530 МК України законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв'язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю.

Перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

З урахуванням наведеного, а також зважаючи на те, що матеріалами справи не підтверджуються обставини непереборної сили, що унеможливлювали забезпечення Позивачем своєчасного доставлення товару до органу доходів і зборів призначення, водночас підтверджується факт порушення ОСОБА_2 митний правил та прийняття оскаржуваної постанови уповноваженим на те органом у спосіб, передбачений чинним законодавством, судова колегія приходить до висновку про передчасність твердження суду першої інстанції про наявність правових підстав для визнання протиправною та скасування постанови від 22.11.2016 року у справі про порушення митних правил №0632/10203/16.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, зважаючи на встановлену вище відсутність обставин непереборної сили, що об'єктивно перешкоджала Позивача своєчасно доставити товар до Чернігівської митниці, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про передчасність твердження Новозаводського районного суду м. Чернігова про обґрунтованість позовних вимог, а тому вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове.

Згідно приписів ст. 198 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні постанови порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв'язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а постанову суду - скасувати, ухваливши нову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Чернігівської митниці ДФС - задовольнити повністю.

Постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернігівської митниці ДФС про скасування постанови - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на судові рішення подається у порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Шурко О.І.

Кузьменко В. В.