Справа № 2-а-1855-10-1012
Суддя: Гавриленко В. Г.
Дата ухвалення: 2010-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Іванківський районний суд Київської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЛИ

22 грудня 2010 року Іванківський районний суд Київської області в складі головуючого судді Гавриленка В.Г., при секретарі Онищенко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Іванків справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора дорожньо - патрульної служби відділу ДАЇ по обслуговуванню Оболонського району при УДАЇ ГУ МВС України в м. Київ ОСОБА_2 про. скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ;

Позивач посилається на те, що 02.11.2010 року інспектором дорожньо-патрульної служби відділу ДАІ по обслуговуванню Облонського району при УДАЇ ГУ МВС України з м.Київ ОСОБА_2 відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч,1 ст.122 КУпАП і в цей же день даною посадовою, осо була винесе постанова серії АА № 633041 від 02.11.2011 року по справі про адміністративне правопорушення, якою він (позивач) був визнаний винним у : вчиненні адміністративного правопорушення,, передбаченого ч. 1 ст. 122- КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Він був визнаний винним1 в тому, що порушив ПДР, а саме в тому, що 02.11.2010 року о 12 год. 48 хв. в м. Києві по проспекту Оболонський ( біля станції метро «Петрівка» ), керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив стоянку в зоні дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено».

Позивач вважає, що вказана постанова від 02.11.2010 року є незаконною, посилаючись на те, що в його діях відсутній, склад адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 1ст. 122 КУпАП., оскільки зупинка,стоянка автомобіля в зоні дії вищезазначеного дорожнього знаку не була умисним порушенням, з ці дії були вимушені із-за раптової поломки автомобіля. Відповідачем не було враховано норми чинного законодавства України, зокрема п.п. 15.14. п. 15 Правил дорожнього руху України, який визначає, що у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9,9 - 9.11 вказаних Правил ( тобто ввімкнути аварійну світлову сигналізацію та установити знак аварійної. З дотриманням вказаних пунктів правил

дорожнього руху ним ( позивачем) 02.11.2010 року по проспекту Оболонський було здійснено саме вимушену зупинку у зв'язку з раптовою поломкою його автомобіля. Але незважаючи на його пояснення щодо поломки автомобіля і вимушеної зупинки і стоянки, працівник ДАІ склав адмінпротокол і виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. Позивач просить скасувати вищезазначену постанову і закрити провадження у справі.

В судовому засіданні позивач свій позов підтримав.

Відповідач в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи в суді, про причини своєї неявки не повідомив, від нього не надходила заява про відкладення розгляду справи.

За клопотанням позивача в судовому засіданні як свідок була допитана ОСОБА_3, яка показала суду, що вона в якості пасажира знаходилась в автомобілі 02.11.2010 року, коли вони із позивачем їхали по проспекту Оболонський в м.Київ. Із-за несправності н автомобіля позивач тоді вимушений був зупинитись, оскільки двигун заглох і не заводився більше. Позивач включив аварійну світлову сигналізацію.. Коли до них підійшов працівників почав складати протокол за зупинку і стоянку в забороненому місці, то позивач пояснював працівнику ДАЇ, що зробив це не умисно, а із за поломки автомобіля (оскільки необхідна промивка інжектора двигуна).

Вислухавши позивача, допитавши свідка, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи із наступного:

Як вбачається, позивач, як правопорушник за протоколом, не був згоден із складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення, про що зазначив в протоколі, заперечував факт умисного скоєння правопорушення, поясниш несправності автомобіля, включив при цьому аварійну сигналізацію. Це підтверджується і показами свідка.

За цих обставин працівнику ДАЇ під слід було зазначити докази, які б спростовувала заперечення водія і дійсно підтверджували б факт умисного правопорушення.

Відповідно до от. 251 КУАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної;, відповідальності, поясненнями; потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису та засобів фото - і кінозйомки відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення правил дорожнього руху..., а також іншими документами»

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, інспектор ДПС при розгляді справи і винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності надав перевагу тільки одному доказу ( складеному ним особисто протоколу), і взагалі не розглядав і не оцінював такого доказу, як пояснення правопорушника, не взяв пояснення у свідка, який був зазначений водієм і був присутній, а отже порушив при винесенні постанови вимоги ст. 252 КУАП про оцінку доказів за своїм внутрішнім переконання, що ґрунтується на всебічному, повному і об»ективному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також суд приймає до уваги те, що відповідне! до ч, 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дім чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. В даному ж випадку відповідач до суду не зявився, також не направив письмових заперечень проти позову,

Враховуючи наведене,: суд приходить де висновку про неправомірність дій відповідача, складена ним постанова підлящі скасуванню.

Керуючись, ст. 293 КУАП ст. ст. 11, 71, 86, 161-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову серії АА № .-633041 від 02.11.2010 року по справі про адміністративне правопорушення за ст. 122 ч.1 КУпАП, внесену інспектором дорожньо-патрульної служби ВДАЇ з обслуговування Оболонсвкого району при УДАЇ і МВС України в м.Київ ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафа в розмірі 255 грн. на ОСОБА_1 скасувати

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.122 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_4 - закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: