Справа № 554/3636/17
Суддя: Савченко А. Г.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 31.05.2017 Справа № 554/3636/17
Справа № 554/3636/17
Провадження № 2-а/554/324/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

31 травня 2017 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді Савченка А. Г.

при секретарі Гречка Є. В.

за участю позивачки ОСОБА_1

представника відповідача Силки І. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Полтавського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області (далі - Управління), в якому просила суд визнати неправомірним та скасувати рішення відповідача № 119 від 15 березня 2017 року щодо відмови в призначені пенсії за вислугу років; зобов'язати відповідача призначити пенсію вислугу років, виходячи із розрахунку 90 % від суми місячного (чинного) заробітку, відповідно до Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ в редакції від 12 липня 2001 року, починаючи з 7 березня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 7 березня 2017 року вона звернулася до Управління з заявою про призначення пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ в редакції від 12 липня 2001 року.

Рішенням Управління № 119 від 15 березня 2017 року їй відмовлено у проведенні відповідного перерахунку з посиланням на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213 із зазначенням недостатності вислуги років для призначення даного виду пенсії.

Вказане рішення позивачка вважає протиправним, оскільки на час звернення вона мала стаж роботи, що надає право на отримання пенсії за вислугою років, а саме, 20 років 3 дні, в тому числі на посадах прокурорів - 17 років 7 місяців 4 дні та 2 роки 4 місяці 29 днів - навчання в Національній юридичній академії України ім. Ярослава Мудрого, а отже підпадає під дію ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», що і стало підставою звернення його до суду з цим адміністративним позовом.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, з мотитів викладених у адміністративному позові.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог, вказавши на відсутність відповідного стажу роботи та правових норм у чинному пенсійному законодавстві для призначення та виплати пенсії.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 3 серпня 1999 року позивачка прийнята на роботу в органи прокуратури України. На даний час продовжує працювати на посаді прокурора відділу організацій прийому громадян, розгляду звернень та запитів.

Відповідно до довідки прокуратури Полтавської області № 11-279вих-17 від 6 березня 2017 року загальний стаж роботи позивачки станом на 6 березня 2017 року становить 20 років 3 дні, в тому числі на посадах прокурорів - 17 років 7 місяців 4 дні та 2 роки 4 місяці 29 днів - навчання в Національній юридичній академії України ім. Ярослава Мудрого.

7 березня 2017 року вона звернулася до Управління з заявою про призначення пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ в редакції від 12 липня 2001 року.

Рішенням колегіального органу з призначення пенсій Полтавського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області № 119 від 15 березня 2017 року їй відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років, з посиланням на відсутність необхідної тривалості вислуги років та правових норм у чинному пенсійному законодавстві щодо призначення даного виду пенсі.

Відповідно ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ (у редакції від 12 липня 2001 року) прокурори та слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугою років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повен рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до Закону України від 28.12.2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» внесено зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та ч. 18 цієї статті викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України». 15 липня 2015 року набув чинності Закон України «Про прокуратуру», згідно з розділом ХІІ Прикінцевих положень якого визнано такими, що втратили чинність із набранням законної сили цим Законом положення: Закону України «Про прокуратуру», крім п. 8 ч.1 ст.15, ч. 4 ст. 16, абз. 1 ч. 2 ст. 46-2, ст. 47, ч.1 ст. 49, ч. 5 ст. 50, ч. ч. 3, 4, 6, 11 ст. 50-1, ч. 3 ст. 51-2, ст. 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), ст. 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, ст. 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також ст. 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року. Так, положенням статті 86 Закон України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 р. № 1697-VII визначено порядок пенсійного забезпечення працівників прокуратури. З огляду на наведене, та враховуючи, що позивачка реалізувала своє право на звернення за призначенням пенсії 7 березня 2017 року, питання щодо наявності у неї права на пенсійне забезпечення як працівника прокуратури має вирішуватись у відповідності до приписів чинної на цей час ст. 86 Закону №1697-VII від 14 жовтня 2014 року. Згідно ч.1 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 13 років. Таким чином, для набуття права на пенсійне забезпечення станом на 7 березня 2017 року стаж роботи позивачки мав становити 23 роки, у тому числі на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 13 років.

Відповідно до ч. 6 Закону до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Національній академії прокуратури України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

З матеріалів справи вбачається, що загальний стаж роботи позивачки, згідно довідки прокуратури Полтавської області станом на 6 березня 2017 року становить 20 років 2 дні, з них 17 років 7 місяців 3 дні - робота в органах прокуратури Полтавської області та 2 роки 4 місяці 29 дні - навчання в Національній юридичній академії України ім. Ярослава Мудрого, що є недостанім для призначення їй пенсії за вислугою років.

Суд знаходить помилковими посилання позивачки на ст. 58 Конституції України, оскільки на час звернення до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської област законодавцем по іншому унормовано право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14 жовтня 2014 року.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, зокрема, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Керуючись ст.ст. 159-163 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів із дня її отримання.

Повний текст постанови виготовлений 6 червня 2017 року.

Суддя А. Г. Савченко