Справа № 826/15421/15
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 червня 2017 року № 826/15421/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Мазур А.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16 ОСОБА_17
до третя особаУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича Фонд гарантування вкладів фізичних осіб
провизнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулись ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича при розгляді вимог щодо відшкодування коштів за вкладами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Київська Русь»;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича включити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 в загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Київська Русь» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що після віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних та його подальшої ліквідації Уповноваженою особою не включено позивачів до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши, що будь-які правочини, вчинені органами правління Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» 19.03.2015, не відповідають вимогам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки постановою Національного банку України від 19.03.2015 Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь» віднесено до категорії неплатоспроможних. Крім того, представником відповідача наголошено, що між банком та позивачами за договорами банківських рахунків відсутні договірні відносини, оскільки, як вбачається з наявних у матеріалах справи копій таких договорів, остання не містять підписів сторін. Також, представником відповідача наголошено, що позивачі не є вкладниками, оскільки грошові кошти не залучались банком від позивачів, а є такими, що надані як фінансова допомога за нікчемними договорами від юридичних осіб, відповідно не мають договору банківського вкладу, а тому не підпадають під дію ст. 26 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у своїх письмових поясненнях з приводу заявлених позовних вимог також вказував на необґрунтованість останніх, з огляду на не відповідність позивачів поняттю вкладника. При цьому, представником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зауважено, що повноваження із затвердження загального реєстру вкладників покладено саме не Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, який затверджує на підставі переліку вкладників, складеного та наданого Уповноважено особою.

Суд, з огляду на неявку позивачів, від представника яких через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності, ухвалив про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження на підставі ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані особами, які беруть участь у справі, документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

У матеріалах справи містяться копії договорів банківського вкладу від 19.03.2015 №25003-62.3, №25630-62.3, №24809-62.3, №24927-62.3, №25090-62.3, №25164-62.3, №25170-62.3, №25025-62.3, №25071-62.3, №24846-62.3, №25031-62.3, №24787-62.4, №24821-62.4, №24909-62.3, №24805-62.4, №25017-62.3, №25052-62.3, укладених між Публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» та позивачами.

Згідно з наявними у матеріалах справи копіями довідок, виданих Публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь», залишок коштів на депозитних рахунках позивачів становить: 190 000,00 грн. (ОСОБА_21), 190 000,00 грн. (ОСОБА_22), 190 000,00 грн. (ОСОБА_4), 190 000,00 грн. (ОСОБА_5), 190 000,00 грн. (ОСОБА_6), 190 000,00 грн. (ОСОБА_7), 190 000,00 грн. (ОСОБА_8), 190 000,00 грн. (ОСОБА_9), 190 000,00 грн. (ОСОБА_10), 190 000,00 грн. (ОСОБА_11), 190 000,00 грн. (ОСОБА_12), 190 000,00 грн. (ОСОБА_13), 190 000,00 грн. (ОСОБА_14), 190 000,00 грн. (ОСОБА_15), 190 000,00 грн. (ОСОБА_16), 100 000,00 грн. (ОСОБА_17), 180 000,00 грн. (ОСОБА_2).

Крім того, між Публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» та позивачами укладено договори банківського рахунку.

У той же час, постановою Правління Національного банку України від 19.03.2015 №190 Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь» віднесено до категорії неплатоспроможних, на підставі якого виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 19.03.2015 №61 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь», яким вирішено розпочати з 20.03.2015 процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації, а також призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Волкова О.Ю.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 15.06.2015 №116 продовжено строк здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь» до 19.07.2015 (включно).

У подальшому, постановою Правління Національного банку України від 16.07.2015 №460 відкликано банківську ліцензію та ліквідовано Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь». Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.07.2015 №138 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» з відшкодування з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб, відповідно до плану регулювання, з 17.07.2015, а також призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Волкова О.Ю.

При цьому, позивачами під час звернення з даним позовом до суду наголошено, що останнім не було виплачено гарантованої Фондом гарантування вкладів фізичних осіб суми відшкодування за вкладом, що порушило гарантоване положеннями Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» право.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивачі звернулись з даним позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить за такого.

Нормативно-правовим актом, який регулює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків, є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Приписами п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що вкладник - це фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно (ч. 3 ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання (ч. 5 ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

У силу ч. 1 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду, яка має високі професійні та моральні якості, бездоганну ділову репутацію, повну вищу освіту в галузі економіки, фінансів чи права (не нижче кваліфікаційного рівня «спеціаліст») та професійний досвід, необхідний для виконання заходів у межах здійснення тимчасової адміністрації.

Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженої особи Фонду, є нікчемними (ч. 3 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

При цьому, уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду (ч. 3 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Суд одразу звертає увагу, що твердження представника відповідача про те, що будь-які правочини, вчинені органами правління Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» 19.03.2015, не відповідають вимогам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки постановою Національного банку України від 19.03.2015 Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь» віднесено до категорії неплатоспроможних, є необґрунтованими. Так, процедура виведення Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» з ринку розпочалась 20.05.2015, у той час, коли договори банківського вкладу укладено 19.03.2015, тобто до її ведення.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 2 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 1 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 1 ст. 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

З аналізу наведених законодавчих положень вбачається, що виплата вкладникам гарантованої суми відшкодування за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відбувається у разі запровадження у відповідному банку тимчасової адміністрації та його подальшої ліквідації шляхом прийняття Національним банком України рішень, на підставі яких Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та ліквідацію останнього. Відтак, першим кроком для початку процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку та його подальшої ліквідації є прийняття Національним банком України відповідного рішення.

Натомість, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2016 у справі №826/22323/15 визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 19.03.2015 №190 «Про віднесення ПАТ «Банк Київська Русь» до категорії неплатоспроможних»; визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 16.07.2015 №460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь», зобов'язано Національний банк України надати можливість ПАТ «Банк «Київська Русь» протягом розумного строку провести дії з фінансового оздоровлення банку після проведених заходів з його ліквідації.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 08.06.2017 у справі №826/22323/15 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2016 змінено, рішення в частині зобов'язання Національного банку України надати можливість ПАТ «Банк «Київська Русь» протягом розумного строку провести дії з фінансового оздоровлення банку після проведених заходів з його ліквідації - скасовано та прийнято в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено, в решті постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2016 року залишено без змін.

Таким чином, у судовому порядку визнано протиправними та скасовано постанови Правління Національного банку України, згідно з якими розпочато процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та ліквідацію останнього, відтак, позивачі, як вкладники вказаного банку, наразі не набули права на отримання за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відшкодування коштів за вкладами, оскільки першопричина для цього (наведені постанови Правління Національного банку України) перестала існувати у силу судових рішень у справі №826/22323/15.

З урахуванням викладеного, слід зазначити, що скасування акта суб'єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта (п. 10.2 Постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 №7).

Отже, враховуючи факт не породження постановами Правління Національного банку України від 19.03.2015 №190 «Про віднесення ПАТ «Банк Київська Русь» до категорії неплатоспроможних» та від 16.07.2015 №460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» жодних правових наслідків, у силу наведених судових рішень, які набрали законної сили, відсутні законодавчо мотивовані підстави для застосування по відношенню до позивачів процедури гарантування коштів за вкладами, яка визначена положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Беручи до уваги викладене, суд вказує про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав у задоволенні останніх.

Керуючись ст.ст. 69-71, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили у відповідності зі ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур