Справа № 341/2016/16-а
Суддя: Мула О. Д.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 341/2016/16-а
Номер провадження 2-а/341/17/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого-судді Мули О. Д.

секретаря судових засідань Гомерди Г. М.

розглянувши у місті Галичі у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Галицької міської ради про визнання протиправними та скасування рішення міської ради, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до Галицької міської ради Галицького району Івано-Франківської області та просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Галицької міської ради Івано-Франківської області № 139 від 13 жовтня 2016 року «Про відміну абзацу 15 п.1 рішення третього пленарного засідання п'ятої сесії міської ради п'ятого скликання від 30 березня 2007 року №44».

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 30.03.2007р. Галицька міська рада прийняла рішення №44, згідно п.1 якого передала їй у власність земельну ділянку, площею 0,0800 га в АДРЕСА_1. Нею виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Міська рада своїм листом № 02.2-14/539 від 03.10.2016р. відмовила у погодженні технічної документації.

13.10.2016р. відповідач своїм рішенням №139 скасувала рішення міської ради від 30.03.2007р. №44 в частині передачі позивачу у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1, площею 0,0800га.

Вважає оскаржуване рішення було прийнято без дотримання вимог чинного законодавства України щодо порядку прийняття такого рішення.

В судове засідання позивач скерувала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути у її відсутність.

Представник відповідача Чемеринська В.М. в судове засідання подано заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутність.

Як вбачається із заперечення на позов, Галицька міська рада заявлені вимоги ОСОБА_2 не визнала.

В запереченні зокрема зазначено, - в абзаці 4 пункту 5 рішення Конституційного суду України за № 7-рп /2009 від 16.04.2009р., зазначено, що зі змісту ч.2 ст.144 Конституції України та ч.10 ст.59 Закону вбачається, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб судом загальної юрисдикції, тобто в судовому порядку. Однак, як вважає Конституційний Суд України, це не позбавляє орган місцевого самоврядування права за власною ініціативою або ініціативою інших заінтересованих осіб змінити чи скасувати прийнятий ним правовий акт (у тому числі і з мотивів не відповідності Конституції чи законам України.

Пунктом.3 ст.116 ЗК України визначено порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадян.

Враховуючи те, що земельна ділянка в м. Галичі на вул. Стуса не перебувала в користуванні гр. ОСОБА_2, передача у власність даної земельної ділянки повинна була би передаватись у відповідності до пп.6,7 ст.118 ЗК України в яких зазначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 ЗК України.

Міська рада інформувала ОСОБА_2 про невідповідність рішення сесії міської ради № 44 від 30.03.2007 року чинному законодавству. В зв'язку з цим, вона звернулася до міської ради 22.01.2014р. з заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в АДРЕСА_1. Сесія міської ради не прийняла рішення щодо відведення даної земельної ділянки, оскільки на ній розташований не облікований oб'єкт нерухомого майна (фундамент), та зобов'язала позивача подати до міської ради документи, які б підтверджували її право на даний об'єкт.

Рішення міської ради щодо передачі у власність земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 не може бути реалізоване в зв'язку з тим, що за адресою АДРЕСА_1 зареєстроване домоволодіння, яке є власністю громадяни ОСОБА_4.

З 01.01.2002р. відповідно до ст.125 ЗК України право користування земельною ділянкою виникало після одержання її власником або землекористувачем документа, ще посвідчує право власності чи право постійного користування або укладення договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації заборонялося. З 02.05.2009р. у відповідності з Законом України від 05.03.2009p. N 1066-VI - право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

З 2012р. відповідно до ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний акт на земельну ділянку не видається, а тому у зв'язку з викладеним просить в позові відмовити.

Суд, заслухавши позовну заяву, заперечення на позов, сторін судового розгляду, дослідивши та перевіривши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, враховуючи наступне.

Відповідно до п. В ч. 1 ст. 186 ЗК України, розгляд і затвердження землевпорядної документації проводиться в такому порядку, зокрема, проекти відведення земельних ділянок із земель державної чи комунальної власності затверджуються органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які надають і вилучають земельні ділянки.

Статтею 116 ЗК України визначено порядок набуття права на землю із земель державної та комунальної власності, а саме: згідно п.1 ст.116 Кодексу зазначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Пунктом 2 ст.116 ЗК України зазначає набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно п. 3 зазначеної вище статті передбачено безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Судом встановлено, що рішенням третього пленарного засідання п'ятої сесії Галицької міської ради п'ятого скликання від 30.03.2007 року №44 «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам міста» (позивачці) ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку в АДРЕСА_1. площею 0,0800га. для ОЖБ ( обслуговування житлового будинку).

За заявою ОСОБА_2 ТзОВ «Гектар - ІФ» виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), які нею подано на погодження Галицькою міською радою, однак відповідач своїм листом № 02.2-14/539 від 03.10.2016р. відмовила у погодженні технічної документації.

ОСОБА_2 зверталась з письмовою заявою до Галицької міської ради з проханням дати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення ділянки в АДРЕСА_1 площею 0.8000 га.

13.10.2016р. Галицька міська рада своїм рішенням №139 від 13.10.2016р. «Про відміну абзацу 15 п.1 рішення міської ради від 30 березня 2007 року №44» скасувала рішення міської ради від 30.03.2007р. №44 в частині передачі у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 площею 0,0800га. для ОЖБ, як таке, що суперечить чинному законодавству

Конституційний Суд України у п.5 рішення №7-рп/2009 від 16.04.2009р., зазначає що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп.

Аналізуючи системно прийняті рішення та надані пояснення та показання суд вважає, що зміна рішення в частині скасування рішення про передачу у власність земельної ділянки є протиправним.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень…

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 19, 55 Конституції України, п.5 Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2009 від 16.04.2009 р., ст.ст. 118, 186 ЗК України, ст. ст. 7-12, 71, 86, 159-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до Галицької міської ради про визнання протиправними та скасування рішення міської ради - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Галицької міської ради від 30 жовтня 2016 року № 139 "Про відміну абзацу 15 п. 1 рішення третього пленарного засідання п'ятої сесії міської ради п'ятого скликання від 30 березня 2007 року № 44".

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя:О. Д. Мула