Справа № 813/2137/17
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2017-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

16 червня 2017 року № 813/2137/17
м.Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Сакалош В.М., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Личаківського відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області Кичми Святослава Ігоровича про визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Личаківського відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області Кичми Святослава Ігоровича, в якому просить суд:

-«визнати протиправними та скасувати постанови державного виконавця Личаківського ВДВС м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області Кичми Святослава Ігоровича від 17 травня 2017 року про відкриття виконавчого провадження ВП №53910580 та про арешт майна боржника ВП №53910580».

При постановленні ухвали, суд враховує наступне.

Частиною 1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У відповідності до ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Статтею 18 КАС України регламентовано правила предметної підсудності адміністративних справ, зокрема, відповідно до п.5 ч.1 зазначеної статті місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої цієї статті.

Місцевим загальним судам підсудні такі справи незалежно від того, хто є відповідачем у них - орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, або й інший суб'єкт.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби визначаються відповідно до ст.181 КАС України, частиною першої якої встановлено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

В силу частини 6 статті 181 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1 - 4 частини першої статті 18 цього Кодексу, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VІІ.

Згідно з ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби врегульовано ст.74 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Частиною 2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 12.09.2014 року №10 «Про внесення доповнення до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року №3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», зі змінами та доповненнями, внесеними згідно з постановами Пленуму Вищого адміністративного суду України від 21 травня 2012 року №5, від 14 вересня 2012 року №10 та від 30 вересня 2013 року №14» передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним також предметно підсудні адміністративні справи з приводу оскарження постанов державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу в ході виконання ними ухвалених цими судами рішень (п.5 ч.1 ст.18 КАС України).

Згідно з долученими позивачем до адміністративного позову копіями оскаржуваних постанов від 17.05.2017 року про відкриття виконавчого провадження та від 17.05.2017 року про арешт майна боржника, позивачем визнаються протиправними та оскаржуються постанови державного виконавця щодо виконання постанови Личаківського районного суду м.Львова від 07.10.2016 щодо ОСОБА_1, якого у вказаних постановах зазначено боржником.

З огляду на вищенаведене, суддя зазначає, що рішення (зокрема, щодо визнати протиправними та скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження та про арешт майна боржника), дії або бездіяльність державної виконавчої служби при виконанні судових рішень, за загальним правилом, оскаржуються до суду, який видав виконавчий документ.

В розумінні п.2 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України місцеві загальні суди при розгляді та вирішенні адміністративних справ є адміністративними судами.

Таким чином, вказана адміністративна справа предметно підсудна місцевому загальному суду як адміністративному суду.

При цьому, позивачу слід врахувати, що порушення правил предметної підсудності є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Згідно з п.6 ч.3 ст.108 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.

За таких обставин, позовну заяву належить повернути позивачу та роз'яснити, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст.108, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Личаківського відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області Кичми Святослава Ігоровича про визнання протиправними та скасування постанов - повернути позивачу разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Повернути ОСОБА_1 сплачений при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 673 (шістсот сімдесят три) грн. 60 коп., відповідно до квитанції №7 від 12.06.2017 року.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Сакалош В.М.