Справа № 344/977/17
Суддя: Польська М. В.
Дата ухвалення: 2017-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/977/17
Провадження № 2-а/344/587/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: Польської М.В.,

при секретарі с/з: Мічута Т.Б.,

за участю представника позивача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_5 до інспектора роти №4 батальйону УПП у м.Івано-Франківську лейтенанта поліції Бонтей Олега Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до інспектора роти №4 батальйону УПП у м.Івано-Франківську лейтенанта поліції Бонтей Олега Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач вважає дії інспектора Управління патрульної поліції неправомірними, оскільки, вказаного в постанові адміністративного правопорушення не вчиняв, при винесенні постанови відповідачем було порушено вимоги чинного законодавства, які регулюють порядок винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення. А тому просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 061935 від 15.01.2017 року.

В судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги адміністративного позову, просила його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, зазначивши, що оскаржувану постанову винесено правомірно, оскільки позивач здійснив зупинку транспортного засобу на тротуарі, де для руху пішоходів залишилося менше 2 метрів, чим порушив п. 15.10 (в) ПДР.

Заслухавши пояснення представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП.

Як вбачається з оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення від 15.01.2017 року на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП. Позивача визнано винним в тому, що він здійснив зупинку транспортного засобу на тротуарі, де для руху пішоходів залишилося менше 2 метрів, чим порушив п. 15.10 (в) ПДР.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а також ч.4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно з частиною 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини 2 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Дана норма статті додана із прийняттям Верховною Радою України Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.2015 року, після прийняття Конституційним Судом України рішення від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ч.4 ст. 258 КУпАП У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частина 1 статті 276 КУпАП передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Згідно згаданого рішення Конституційним Судом України рішення від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення" необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення врегульовано Главою 22 КУпАП.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина 1 статті 280 КУпАП).

Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Якщо при вирішенні питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення органами (посадовими особами), переліченими у пунктах 1-4 статті 213 цього Кодексу, одночасно вирішується питання про відшкодування винним майнової шкоди, то в постанові по справі зазначаються розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування. Постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження. Постанова колегіального органу приймається простою більшістю голосів членів колегіального органу, присутніх на засіданні. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу. У випадках, передбачених законодавством України, про захід стягнення робиться відповідний запис на протоколі про адміністративне правопорушення або постанова оформляється іншим установленим способом.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі - «Правила дорожнього руху»).

Відповідно до пункту 15.1 Правил дорожнього руху зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Стоянка забороняється: на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м (підпункт «в» пункту 15.10 Правил дорожнього руху).

У судовому засіданні представник позивача зазначила, що позивач по справі 15.01.2016 року дійсно припаркував ще зранку свій автомобіль на тротуарі біля огорожі Івано-Франківського коледжу фізичної культури на вулиці Мазепи у м.Івано-Франківську. Однак, для руху пішоходів по тротуару залишалося більше 2 метрів, а тому позивач правил дорожнього руху не порушував. Також представник позивача зазначила, що відповідачем не надано суду пояснень двох свідків, про які вказано у постанові, а також інспекторами патрульної поліції необґрунтовано відмовлено присутнім на місці винесення постанови особам у наданні пояснень свідків.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні 16.03.2017 року пояснила, що вона є знайомою позивача, який є її керівником. 15.01.2017 року о 08:00 год. свідок бачила автомобіль позивача, який не створював перешкод для руху пішоходів, в ранішній період часу.

У судовому засіданні 16.03.2017 року допитаний свідок ОСОБА_8, який працює у Коледжі фізвиховання, також засвідчив, що бачив автомобіль позивача припаркований о 08:00 год. 15 січня 2017 року на тротуарі, інших автомобілів поряд на той час не було припарковано.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, оскільки позивачем вчинено адміністративне правопорушення, яке зафіксоване о 15:35 год. дня, і як встановлено в судовому засіданні, таке правопорушення тривало ще зранку, оскаржувану постанову винесено правомірно. Сторона відповідача не змогла надати суду пояснення свідків, які долучалися до постанови, так як вони долучені до оскаржуваної постанови та направленні для виконання у виконавчу службу.

Жодна із сторін не заявляла клопотання про витребування вказаних пояснень свідків із виконавчої служби.

У судовому засіданні стороною відповідача до матеріалів справи, окрім пояснення також долучено відео із нагрудних камер інспекторів патрульної поліції, на яких беззаперечно зафіксовано розміщення автомобіля позивача на тротуарі, а також протиправні дії позивача, який побачивши інспекторів патрульної поліції, що встановили факт правопорушення, намагався від'їхати транспортним засобом.

Разом з тим доводи позивача на відеозаписі про те, що є інші автомобілі, які також порушили ПДР, не заслуговують на увагу, оскільки не є предметом розгляду у даній справі і не можуть спростувати встановлений факт вчинення адмінправопорушення позивачем.

24.04.2017 року представником відповідача до матеріалів справи також долучено диск із відеозаписом з місця винесення оскаржуваної постанови. Однак, суд звертає увагу на те, що в судовому засіданні за участі сторін суду не вдалося відтворити даний відеозапис.

За вищевказаних обставин, враховуючи вказане, суд дійшов висновку про відсутність належних та достатніх скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 061935 від 15.01.2017 року.

На підставі ст.ст.122,283,287-289 КУпАП та керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 159, 160, 161, 162, 163, 171-2, 254 КАС України, Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_5 до інспектора роти №4 батальйону УПП у м.Івано-Франківську лейтенанта поліції Бонтей Олега Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 061935 від 15.01.2017 року - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Суддя Польська М.В.