Справа № 316/1792/16-а(2-а/316/120/16)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"15" червня 2017 р. справа № 316/1792/16-а (2-а/316/120/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В., суддів: Гімона М.М., Чумака С. Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Енергодарського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 24 березня 2017 року у справі №316/1792/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Енергодарі Запорізької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 24.11.2016 року звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Енергодарі Запорізької області, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком на загальних підставах у відповідності до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 04 жовтня 2016 року;

- зобов'язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на загальних підставах відповідно до ч.2 ст.40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 04 жовтня 2016 року із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком (2013-2015 роки), забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Постановою Енергодарського міського суду Запорізької області від 24 березня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у м.Енергодар Запорізької області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на загальних підставах у відповідності до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 04 жовтня 2016 року.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у м.Енергодар Запорізької області призначити з 04 жовтня 2016 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком на загальних підставах відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях України за три календарні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком (2013-2015 роки) та провести виплату різниці з урахуванням раніше проведених виплат.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, та явка яких у відповідності до статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України не визнавалась судом обов'язковою, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За нормами пункту 2 частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, так як не прибула жодна з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1990 року знаходиться на обліку в УПФУ та йому призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

03.02.2012 року позивачу виповнилось 60 років, та з 04.02.2012 року він набув право на призначення пенсії за віком на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В жовтні 2016 року на підставі заяви про призначення (перерахунок) пенсії від 06.10.2016 року ОСОБА_1 було переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком в порядку, передбаченому ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, при обрахуванні позивачу пенсії за віком пенсійним органом було застосовано показник середньої заробітної плати по народному господарству по Україні за 2007 рік.

Не погодившись з таким рішенням пенсійного органу щодо розрахунку пенсії, ОСОБА_1 оскаржив його до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки позивач жодним із видів загально передбаченої пенсії не користувався раніше, то право на пенсію за віком у нього виникло вперше (а не відбувся перехід з одного виду пенсії на інший). Тобто пенсія згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивачу була призначена в жовтні 2016 року вперше, а тому у нього виникає право на застосування формул визначення розміру пенсії, які використовуються при призначенні пенсії вперше, а не тих формул та граничних розмірів коштів, які використовуються при переході з одного виду пенсії на інший.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі по тексту - Закон №2262) встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до статті 1-1 Закону №2262 законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі по тексту - Закон №1058) та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі статтею 7 Закону №2262 військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058 передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Законом №1058 не регулюються порядок призначення, розміру та виплати пенсій за вислугу років особам офіцерського складу.

Частиною третьою статті 45 Закону №1058 встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду України.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону №1058, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону №1058 регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058.

Проте ОСОБА_1 призначено інший вид пенсії за іншим законом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 в 1990 році було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону №1058, позивач звернувся в жовтні 2016 року вперше.

Крім того, після призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262 позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Правовий висновок щодо застосування зазначених норм права викладений у постанові Верховного Суду України від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14, який, відповідно до приписів статті 244-2 КАС України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні відповідних норм права.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що перерахунок призначеної пенсії має бути здійснений з 04.10.2016 року, тобто з дати призначення позивачу пенсії за віком.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Управлінням Пенсійного фонду України в м.Енергодарі Запорізької області не доведено правомірність застосування при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення вимог адміністративної позовної заяви.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Згідно частини першої статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Енергодарського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 24 березня 2017 року у справі № 316/1792/16-а залишити без задоволення.

Постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 24 березня 2017 року у справі № 316/1792/16-а залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції постановлена в порядку письмового провадження, набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак