Справа № 127/9276/17
Суддя: Федчишен С. А.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/9276/17
Провадження 2-а/127/522/17
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.06.2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниця про визнання дії неправомірними та зобов'язання вчинити дії, суд -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниця про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії. Позов мотивовано тим, що 27.03.2017 року у зв'язку з досягненням пенсійного віку вона звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Однак, відповідач 06.04.2017 року письмово повідомив, що їй вже призначено пенсію згідно статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому в задоволенні заяви було відмовлено. Позивачка вважає дії відповідача неправомірними, посилаючись на те, що вона просить провести призначення пенсії відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вимог ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а працівники відповідача пояснили їй, що вони можуть лише прийняти заяву про переведення з одного виду пенсії на інший. Позивачка вважає, що відповідач умисно підмінює поняття «призначення пенсії» поняттям «переведення з одного виду пенсії на інший». Різниця в зазначених поняттях полягає у тому, що при переведенні з одного виду пенсії на інший застосовується показник заробітної плати, з якого обраховувалась пенсія при призначенні її вперше, а при призначенні пенсії використовується показник середньої заробітної плати за три роки перед призначенням пенсії. З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 просить визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниця області щодо відмови у призначенні пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниця нарахувати і виплачувати з 27.03.2017 року пенсію за віком, згідно ст. 26 та в порядку визначеному ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2014, 2015, 2016 роки.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав за обставин викладених у ньому, просив позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнала, заперечила щодо задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 15.02.2001 р. отримує пенсію за віком по Списку № 2 згідно статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Статтею 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов'язків військової служби, або в наслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов'язку.

Разом з тим, стаття 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач з 2001 року отримує пенсію зі зниженим пенсійним віком, відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Разом з тим ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачає такий вид пенсії, як пільгова пенсія за віком зі зниженням пенсійного віку. Відтак суд вважає, що твердження позивача про те, що їй була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідачем не спростована.

Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції, чинній на час призначення позивачеві пенсії, за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника. Пенсія за Списком №2 зазначеним Законом не передбачена. Згідно ст. 26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції, чинній на час призначення позивачеві пенсії особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років, жінками - 55 років та наявності страхового стажу не менше п'яти років.

29.03.2017 року у зв'язку з досягненням пенсійного віку позивачка звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком згідно ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».(а.с.7)

06.04.2017 року відповідач письмово листом № 730/06-32-3/02-2 повідомив ОСОБА_1, що їй вже призначено пенсію за віком, а тому в задоволенні її заяви відмовлено.(а.с.6)

Враховуючи ті обставини, що Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не передбачена пенсіяза віком на пільгових умовах, суд вважає дії відповідача щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до вищезазначеного закону протиправними, оскільки в даному випадку має місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1, про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниця призначити їй пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону №1058, із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передували зверненню за призначенням пенсії то суд вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону №1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Згідно абзацу першого частини першої ст. 40 Закону №1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата.(дохід), за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Частина друга статті 40 Закону №1058 передбачає, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058 з урахуванням змін, внесених Законом України "Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-УІ переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних, органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої, заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Таким чином, особам, які звернулися за призначенням пенсій в 2017 році, пенсії повинні призначатися із застосуванням усередненого показника заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в Україні за 2014, 2015,2016 роки.

Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ч.1 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з якими пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку; вимогам ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з якими особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років, та вимогам абзацу 1 ч.1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з якими для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону. Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14.

З урахуванням наведеного, суд встановив, що в даному випадку має місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного закону, тому застосуванню не підлягають положення частини 3 статті 45 Закону №1058, на яку посилається в своїх запереченнях відповідач.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача слід визнати обґрунтованими і такими, що не суперечать закону,а тому вони підлягають задоволенню.

Крім того, суд зауважує, що відповідно до п. 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, днем звернення за призначенням (перерахунком) пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Отже, позовні вимоги в частині призначення ОСОБА_1. пенсії за віком підлягають задоволенню з 27.03.2017 р., тобто з моменту звернення позивача до управління пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії.

Відповідно до ст. 94 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці судовий збір в розмірі 640,00 грн.

На підставі викладеного, згідно ст.26, 40, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», керуючись ст.ст.11,69,71,86,94, 159, 161-163 КАС України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії по віку, згідно статті 26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - протиправними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці нарахувати і виплачувати ОСОБА_1 з 27.03.2017 року пенсію по віку, згідно статті 26 та в порядку визначеному статтею 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні 2014, 2015, 2016 років.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 640,00гривень з управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці за рахунок його бюджетних асигнувань.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя :