Справа № 607/5795/15-а
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року м. Київ К/800/7524/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:
Суддів Рецебуринського Ю.Й. (судді-доповідача), Стародуба О.П.,
Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об`єднаного міського військового комісаріату про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року,
В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання незаконною та скасування постанови від 25 березня 2015 року № 123/11 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.
Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалені ними судові рішення та задовольнити позов.
Справа вирішується в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами відповідно до статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки відсутні клопотання всіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів зазначає наступне.
Судами встановлено, що 23 березня 2015 року комісією представників військкомату проведено перевірку стану військового обліку, порядок роботи пункту збору Товстолузької сільської ради.
За наслідками перевірки складено акт перевірки в якому зазначено, що під час перевірки голова Товстолузької сільської ради ОСОБА_1 не надав документів щодо військового обліку у Товстолузькій сільській раді, а пункт збору Товстолузької сільської ради взагалі не розгорнутий та не функціонує. Також складено протокол про адміністративне правопорушення від 23 березня 2017 року. Даним протоколом позивача повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення 24 березня 2015 року о 09.00 год.
На підставі зазначеного протоколу військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 прийнято постанову № 123/11 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з необґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки відповідачем при оформленні постанови про адміністративне правопорушення було дотримано всіх процесуальних вимог по оформленню адміністративного правопорушення, а саме: оформлено акт, складено протокол про адміністративне правопорушення.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів регулюються Законом України від 21 жовтня 1993 року № 3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» ( далі - Закон № 3543-ХІІ).
Згідно абзацу 11 статті 18 Закону № 3543-ХІІ виконавчі органи сільських, селищних, міських рад організовують під час мобілізації в установленому порядку своєчасне оповіщення та прибуття громадян, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації у порядку, визначеному частинами третьою - п`ятою статті 22 цього Закону, техніки на збірні пункти та у військові частини, виділення будівель, споруд, земельних ділянок, транспортних та інших матеріально-технічних засобів і надання послуг Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, Оперативно-рятувальній службі цивільного захисту відповідно до мобілізаційних планів.
Відповідно до пункту 3 статті 43 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», для повного і якісного виконання планів проведення мобілізації в особливий період місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування разом з підприємствами, установами та організаціями незалежно від підпорядкування і форм власності та районними (міськими) військовими комісаріатами в мирний час утворюють дільниці для оповіщення і збору військовозобов`язаних, комплектують їх особовим складом із числа військовозобов`язаних без звільнення громадян від виконання основних обов`язків за місцем роботи та сприяють у набутті ними професійних навичок, а також забезпечують реалізацію інших заходів, пов`язаних з виконанням планів проведення мобілізації.
Частиною 1 статті 210-1 КУпАП встановлено відповідальність за порушення законодавства про мобілізацію, однією з частин якої є покладення на виконавчі органи сільських, селищних, міських рад обов`язку організації під час мобілізації в установленому порядку своєчасного оповіщення та прибуття громадян, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації у порядку, визначеному частинами третьою - п`ятою статті 22 цього Закону.
Оскільки позивач, належним чином повідомлений про необхідність розгорнути пункти збору сільських, селищних рад та організувати роботу пунктів до завершення терміну проведення часткової мобілізації, вказаних дій у визначений час не здійснив, то суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку щодо правомірності прийняття відповідачем оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення.
Крім того, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо необґрунтованості посилань позивача на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушення вимог статті 256 КУпАП, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, суди першої та апеляційної інстанцій правильно зазначили, що він відповідає вимогам статті 256 КУпАП України, оскільки в ньому наявні всі необхідні реквізити та є посилання на акт перевірки в якому прописана суть адміністративного правопорушення.
Суди першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятих ними рішень.
Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута у порядку і з підстав, передбачених статтями 237-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Ю.Й. Рецебуринський
О.П. Стародуб

І.В.Штульман