Справа № 361/1124/17
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 361/1124/17 Головуючий у 1-й інстанції: Сердинський В.С. Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

15 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дуденкові О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області із позовом до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про відмову в задоволені позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на його переконання підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорія, з 24 березня 2000 року перебуває на обліку в Броварському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області та отримує пенсію по інвалідності III групи, захворювання пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (ступінь втрати професійної працездатності - 60 %), розмір якої визначений відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У м. Чорнобиль він перебував з 15.05.1986 р. по 18.05.1986 р. (4 дні), відповідно заробітна плата йому нарахована та виплачена за фактично відпрацьований час, тому й пенсія повинна виплачуватись, виходячи з суми заробітної плати, отриманої за роботу в зоні ЧАЕС.

11 січня 2017 року він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, виходячи із заробітної плати за роботу в зоні відчуження, надавши всі необхідні документи, в тому числі довідку про заробітну плату за роботу в зоні ЧАЕС від 11.01.2017р. № 02/02 з копією особового рахунку за жовтень 1986 року та копією наказу № 275 про преміювання за роботу в зоні ЧАЕС.

У своїй відповіді від 16.01.2017р. вих. № ЗЗ/К-01 відповідач повідомив, що Пенсійним фондом прийнято рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії, посилаючись на те, що довідка від 11.01.2017 р. № 02/02 містить розбіжності з тією, що знаходиться в матеріалах пенсійної справи. У своїй відповіді відповідач зазначив, що якщо премія за період роботи в зоні відчуження була нарахована і виплачена, лише тоді її можна включити в довідку про заробітну плату для обчислення пенсії.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність відмови Управління у здійсненні перерахунку пенсії позивача на підставі довідки від 11.01.2017р. № 02/02, оскільки документи позивача відповідають вимогам закону та містять необхідну інформацію для перерахунку пенсії.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон) пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Відповідно до пп. 4 п. 3 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок № 1210) у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Відтак, особа, яка пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986 році, має право на обчислення пенсії виходячи із заробітної плати, одержаної за весь фактично відпрацьований час.

Згідно довідки від 11.01.2017р. № 02/02 за роботу в м. Чорнобиль за період з 15.05.1986р. - 18.05.1986р. виплачена заробітна плата в сумі 368,86 крб. Заробітна плата розрахована за 4 дні перебування в зоні відчуження, з урахуванням премії в сумі 30,00 крб. відповідно до наказу № 275 від 24.10.1986 р.

В трудовій книжці в Розділі «Відомості про премії та нагороди» зазначено, що відповідно до Наказу № 275 від 24.10.1986 р. за бездоганне виконання наказів директивних органів по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС преміювати грошовою премією. Копія трудової книжки в матеріалах пенсійної справи знаходиться з дати призначення пенсії позивачу ОСОБА_2

Премія в сумі 30,00 крб. була виплачена в жовтні 1986 року та відображена в особовому рахунку за жовтень 1986 року, тобто підтверджена первинними бухгалтерськими документами, як того вимагає Закон.

Відповідно до Листа Міністерства праці та соціальної політики від 13.04.2001 р. N 033/1652-018-2 Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 рр. осіб, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища премії та інші виплати, не нараховані працівнику своєчасно і виплачені пізніше, враховувались у складі заробітку тих місяців, за які вони повинні були бути виплачені.

Крім того, необхідно зауважити, що положеннями законів та підзаконних нормативно-правових актів, якими регулюються питання пенсійного забезпечення осіб, які отримують пенсію по інвалідності відповідно до ст. 54 Закону, не закріплено обов'язкової умови щодо подання особою первинних документів разом із довідкою про заробітну плату, а тому відмова органу Пенсійного фонду України у перерахунку пенсії, зокрема, з підстави відсутності первинних документів є неправомірною.

Твердження Управління про неможливість врахування премії до перерахунку пенсії як одноразової виплати судовою колегією оцінюється критично, оскільки відповідно до п. 6 Порядку №1210 в усіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 р. № 207-7 (не більш як 400 карбованців на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганням забрудненню навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надані докази, які є у справі, були оцінені колегією суддів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Крім того, було оцінено належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, що відповідає вимогам ст.86 КАС України.

Відповідно до ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст.200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області - залишити без задоволення, а постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 20.06.2017.

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.