Справа № 522/15356/16-а
Суддя: Тарасов А. В.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження №2-а/522/1001/17
УХВАЛА

про забезпечення позову

11 травня 2017 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі

головуючого судді Тарасова А.В.,

секретаря судового засідання Ткаченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до виконкому Одеської міської ради, треті особи: Представництво благодійної організації «Надії та житло для дітей» в Україні, Служба у справах дітей Одеської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси звернулися позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 із адміністративним позовом до виконкому Одеської міської ради, треті особи: Представництво благодійної організації «Надії та житло для дітей» в Україні, Служба у справах дітей Одеської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, згідно якого зазначили, що 20 травня 2000 року між ОСОБА_2, ОСОБА_1 та виконавчим комітетом Одеської міської ради, представництвом благодійної організації «Надія та житло для дітей» в Україні, управлінням у справах сімї та молоді Одеської обласної державної, батьками-вихователями ОСОБА_2 та ОСОБА_1. укладено угоду відповідно до якої батькам-вихователям для розміщення дитячого будинку сімейного типу, наданий у службове користування на 20 років житловий будинок за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Фонтанка, вул. Преображенська, 10; передбачені права та обовязки сторін. Серед іншого (п. 2.1.4 угоди) передбачено, що після досягнення усіма вихованцями 18 років, за згодою сторін, вищезазначене житлове приміщення передається у спільну власність батьків та вихованців дитячого будинку сімейного типу. Користування житловим будинком, який знаходиться у спільній власності батьків та дітей, здійснюється за нормами цивільного законодавства. Згідно п. 3.4 передбачені можливі умови розірвання угоди. Згідно з п. 3.3 угоди у випадку порушення і невиконання умов угоди кожна із сторін має право звернутися до суду. В звязку зі змінами, які відбувались у функціонування дитячого будинку сімейного типу, позивачі звертались до Одеської міської ради з листами щодо виконання умов, передбачених п. 2.1.4 угоди від 20.05.2000 р. та отримали відповідь, відповідно до якої розглядалось питання про передачу у дар зазначеного приміщення ОСОБА_1, ОСОБА_2 та вихованцям. У зазначеному будинку на теперішній час проживає окрім ОСОБА_3, ОСОБА_1 ще 9 осіб, але рішення відповідача не визначає їх статус. Позивачі вважають, що рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.07.2016 р. № 211 не відповідає вимогам чинного законодавства та умовам угоди від 20.05.2000 року, є необґрунтованим, у звязку з чим просять його визнати протиправним та скасувати.

Крім того, позивачі, згідно заяви про забезпечення позову просили забезпечити адміністративний позов, шляхом зупинення виконання рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.07.2016 року № 211 «Про розірвання угоди про організаційне забезпечення функціонування дитячого будинку сімейного типу від 20 травня 2000 року».

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову, позивачі зазначили, що рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.07.2016 року № 211 розірвано угоду про організаційне забезпечення функціонування дитячого будинку сімейного типу від 20 травня 2000 року, укладену між виконавчим комітетом Одеської міської ради, представництвом благодійної організації «Надія та житло для дітей» в Україні, управлінням у справах сімї та молоді Одеської обласної державної адміністрації, батьками-вихователями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Відповідно до п. 2 цього рішення виселено родину ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з житлового будинку за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Фонтанка, вул. Преображенська, 10. Родині ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визначено місячний строк для виконання п. 2 зазначеного рішення.

Позивачі зазначають, що згідно ст. 525 ЦК одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлене договором або законом. В даному випадку угодою від 20.05.2000р. не передбачена обовязковість її розірвання в випадку ліквідації дитячого будинку сімейного типу, а передбачена лише можливість прийняття такого рішення. З огляду на те, що в рішення від 28.07.2016р. не зазначено коли, ким, на підставі чого було прийнято рішення про ліквідацію дитячого будинку сімейного типу, у 2014р. відповідачем вирішувалось питання про передачу будинку у власність батькам-вихователям та дітям, позивачами не допущено порушень прав дітей, вважають, що у відповідача були відсутні підстави для розірвання угоди в односторонньому порядку, без участі інших сторін угоди, та в позасудовому порядку. В угоді від 20.05.2000р. не визначено порядок розірвання угоди за ініціативою органу, який прийняв рішення про створення дитячого будинку сімейного типу, та не передбачена можливість її розірвання шляхом прийняття рішення виконавчим комітетом ОМР.

Зазначені обставини, на думку позивачів свідчать про очевидну протиправність дій відповідача, що дає підстави вважати, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивачам до ухвалення рішення суду, а захист прав свобод та інтересів стане неможливим без вжиття певних заходів, а також для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд встановив наявність підстав для її задоволення.

Відповідно до п. 2.1.4 угоди від 20.05.2000 року, житлове приміщення передається у службове користування.

Так, згідно Рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.07.2016 року № 211 розірвано угоду про організаційне забезпечення функціонування дитячого будинку сімейного типу від 20 травня 2000 року, укладену між виконавчим комітетом Одеської міської ради, представництвом благодійної організації «Надія та житло для дітей» в Україні, управлінням у справах сімї та молоді Одеської обласної державної адміністрації, батьками-вихователями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Відповідно до п. 2 цього рішення виселено родину ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з житлового будинку за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Фонтанка, вул. Преображенська, 10. Родині ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визначено місячний строк для виконання п. 2 зазначеного рішення.

Згідно ч. 1 ст. 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ» судам необхідно враховувати, що згідно з частинами третьою та четвертою статті 117 КАС України забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: 1) зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні дії. Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним. В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Враховуючи наведені вимоги процесуального закону, суд вбачає одночасну наявність декількох підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Так, суд вважає, що мотивом існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивачів є можливість виселення позивачів, що дійсно може призвести до порушення прав позивачів.

Разом з тим, судом на вказаній стадії процесу, не встановлено наявність ознак очевидної протиправності рішення відповідача, тому відповідні посилання позивача є передчасними.

Суд вважає, що заходи забезпечення позову є співмірними позовних вимогам, тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне вжити заходів забезпечення позову до набрання судовим рішенням законної сили.

Керуючись ст. ст. 17, 18, 49, 51, 117 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4 до виконкому Одеської міської ради, треті особи: Представництво благодійної організації «Надії та житло для дітей» в Україні, Служба у справах дітей Одеської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити частково.

Зупинити дію п. 1, п. 2, п. З Рішення виконкому Одеської міської ради № 211 від 28.07.2016 року «Про розірвання угоди про організаційне забезпечення функціонування дитячого будинку сімейного типу від 20 травня 2000 року».

Виконання ухвал з питань забезпечення адміністративного позову здійснюється негайно.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом пяти днів з дня її проголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя А.В. Тарасов

11.05.2017