Справа № 373/2086/16-а
Суддя: Керекеза Я. І.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 373/2086/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області, діючи як адміністративний суд, в складі:

головуючої - судді Керекези Я.І.

при секретарі Тітровій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницький справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області про визнання незаконним та скасування пункту рішення Переяслав-Хмельницької міської ради, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся з даним адміністративним позовом до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області та, з врахуванням змінених позовних вимог, просить визнати незаконним та скасувати пункт 3.2 Рішення Переяслав-Хмельницької міської ради від 26 січня 2017 року №08-30-VII.

Посилається на те, що 31 травня 2012 року Переяслав-Хмельницька міська рада прийняла Рішення №06-25-VІ, яким затвердила «Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території міста Переяслав-Хмельницького». Рішенням №18-39-VІ від 25 квітня 2013 року Переяслав-Хмельницька міська рада внесла зміни у вищезазначене рішення. 26 січня 2017 року Переяслав-Хмельницька міська рада прийняла рішення за №06-25-VI (із змінами) та затвердила новий «Порядок розміщення тимчасових споруд (ТС) торгівельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності в місті Переяслав-Хмельницькому». Пунктом 3.2 вказаного рішення передбачено, що договори, укладені до набрання чинності вказаним рішенням між міською радою та суб`єктами господарювання на право платного користування місцем розміщення ТС, можуть бути скасовані тільки за рішенням міської ради. Вважає, що даним формулюванням відповідачем порушено його право на судовий захист цивільних прав та інтересів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнала, зазначивши, що відповідно до ст.144 Конституції України рішення, які приймають органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, є обов`язковими до виконання на відповідній території, а у відповідності до вимог ч.8 ст.171 КАС України суд може визнати нормативно-правовий акт незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, повністю або в окремій його частині. Вважає, що оспорюване рішення прийняте законно та підлягає обов`язковому виконанню. Позивачем не надано доказів, які б підтверджували, що зазначене рішення порушує його права. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Судом встановлено наступне.

26.10.2016 Виконавчим комітетом Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області винесено рішення №370-19 «Про надання дозволу ФОП ОСОБА_1 на встановлення ТС для провадження підприємницької діяльності по АДРЕСА_1». Даним рішенням, зокрема, вирішено: 1) надати дозвіл ФОП ОСОБА_1 на встановлення ТС для провадження підприємницької діяльності по АДРЕСА_1; 2) зобов`язати ФОП ОСОБА_1 отримати паспорт прив`язки ТС у відділі містобудування, архітектури та використання земель виконкому Переяслав-хмельницької міської ради; 3) попередити ФОП ОСОБА_1, що проводити роботи по встановленню ТС дозволяється тільки після отримання паспорта прив`язки ТС, укладення договору особистого строкового сервітуту та договору на вивезення сміття (а.с.21).

Рішенням Переяслав-Хмельницької міської ради від 26.01.2017 «Про затвердження «Порядку розміщення тимчасових споруд (ТС) торгівельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності в місті Переяслав-Хмельницькому», зокрема, пунктом 3.2, встановлено, що договори особистого строкового сервітуту, укладені до набрання чинності цього рішення між міською радою та суб`єктом господарювання на право платного користування місцем розміщення ТС, можуть бути скасовані тільки за рішенням міської ради. В іншому випадку документація щодо встановлення ТС, видана до набрання чинності цього рішення, дійсна до закінчення її терміну дії (а.с.57).

До набрання чинності вказаним рішенням діяло рішення Переяслав-Хмельницької міської ради, прийняте 31 травня 2012 року, «Про затвердження «Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території міста Переяслав-Хмельницького», із змінами, внесеними рішенням Переяслав-Хмельницької міської ради №18-39-VІ від 25.04.2013 (а.с.7).

Пунктом V вказаного Порядку розміщення тимчасових споруд встановлюється плата за користування місцем розташування тимчасовою спорудою відповідно до Договору особистого строкового сервітуту (а.с.25).

Таким чином, як зазначалося вище, Переяслав-Хмельницька міська рада своїм рішенням від 26.01.2017, а саме: пунктом 3.2, виключила право, надане Конституцією України суб`єктам господарювання, які уклали з міською радою договори особистого строкового сервітуту, до набрання чинності оскаржуваним рішенням, оспорити його в судовому порядку.

Однак, представником відповідача стверджується, а позивачем та його представником не заперечується, що договір особистого строкового сервітіту між ОСОБА_1 та міською радою укладений не був.

Відповідно до ст.53 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 6 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до приписів статті 1, другого речення частини третьої статті 8, статті 55 Конституції України утвердження правової держави полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту.

Відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами.

Рішення, прийняті суб'єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 6 КАС.

Отже, обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Зважаючи на те, що позивачем та його представником не доведено, що оскаржуваний пункт 3.2 рішення Переяслав-Хмельницької міської ради від 26.01.2017 №08-30-УІІ порушує його права чи законні інтереси, між позивачем та відповідачем не виникло правовідносин, на які він впливає, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 10, 11, 71, 99, 100, 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області про визнання незаконним та скасування пункту рішення Переяслав-Хмельницької міської ради - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Складання постанови в повному обсязі вчинено 19.06.2017.

Суддя Я. І. Керекеза