Справа № 195/1564/16-а
Суддя: Скрипченко Д. М.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №195/1564/16-а
УХВАЛА

іменем України

15.06.2017 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Скрипченка Д.М., при секретарі Левкович Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зміну та встановлення способу і порядку виконання судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 вніс на розгляд суду подання про зміну та встановлення способу і порядку виконання постанови суду, на підставі якої видано виконавчий лист №195/1564/16-а від 17.02.2016 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області.

В обґрунтування свого подання державний виконавець посилається на те, що згідно вказаного виконавчого листа зобов'язано Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 щорічну разову грошову допомогу до 05.05.2016 року у розмірі передбаченому ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", тобто у розмірі п'яти мінімальних пенсій з урахування проведених виплат.

27.02.2017 року відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа.

Боржником рішення суду виконано лише в частині здійснення перерахунку у розмірі 4450 гривень, однак такі грошові кошти не виплачені стягувачу виходячи з того, що відповідно до чинного бюджетного законодавства головним розпорядником коштів КПКВ 2501150 "Щорічна разова грошова допомога ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань" є Міністерство соціальної політики України.

Місцеві органи праці та соціального захисту населення, як розпорядники коштів нижчого рівня здійснюють видатки по відповідним програмам в межах доведених до них Міністерством соціальної політики України, як головним розпорядником коштів Державного бюджету, обсягів бюджетних призначень за напрямками та розмірами, визначеними Паспортом бюджетної програми.

Відповідно до спільного наказу Міністерства соціальної політики України та Міністерства фінансів України від 01.04.2016 року № 328/409, яким затверджено паспорт бюджетної програми на 2016 рік за КПКВК 2501150 встановлюються планові асигнування для вплати зазначеної допомоги.

Зазначеним документом встановлені завдання, напрями використання бюджетних коштів, результативні показники, з зазначенням контингенту та розмірів виплат по відповідній програмі. Видатки на здійснення виплат по судовим рішенням що разової грошової допомоги Паспортом бюджетної програми не передбачені. Крім того, у соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації відсутній індивідуальний кошторис по КПКВК 2501150, затверджений в установленому порядку Міністерством соціальної політики України, в межах якого можливо проведення видатків по вищевказаній програмі безпосередньо департаментом.

Отже, саме від бюджетних призначень на відповідний рік цілком залежить виконання рішень судів, де боржником виступає орган державної влади. Відсутність належних бюджетних асигнувань або коштів та відсутність відповідних процедур, які б дозволяли забезпечити фінансування одразу ж, як тільки постала проблема відповідних виплат, призводить до невиконання або тривалого виконання судових рішень.

Рішенням Європейського суду з прав людини «Войтенко проти України» визнано, що виконання рішення про стягнення коштів з державної установи могло бути здійснено лише за умови, якщо б такі витрати були попередньо передбачені у законі про державний бюджет. Причина невиконання судового рішення про стягнення коштів з державної установи полягає саме у відсутності відповідних законодавчих заходів, які б забезпечували виконання цього рішення, а не у бездіяльності органу державної виконавчої служби.

До аналогічного висновку дійшов Європейський суд у справі «Ромашов проти України» який зазначив, що виконання у відношенні державного органу може бути здійснене лише в тому випадку, якщо державою передбачені та визначені асигнування на відповідні видатки Державного бюджету України шляхом здійснення відповідних законодавчих заходів. Факти справи свідчать про те, що виконанню відповідного судового рішення перешкоджала саме відсутність законодавчих заходів, а не неналежне виконання своїх обов'язків державними виконавцями.

Таким чином, рішенням міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною, встановлено відсутність бездіяльності органу державної виконавчої служби при виконанні рішень про стягнення коштів з бюджетної установи за відсутності відповідних бюджетних асигнувань.

У цьому контексті слід зауважити, що рішення Європейського суду свідчать, що у багатьох випадках причиною невиконання рішень національних судів була саме відсутність коштів або належного бюджетного фінансування, включаючи відсутність відповідних процедур забезпечення фінансування, як тільки виявляється проблема з виплатою. У цьому зв'язку Європейський суд наголошував, що держава не може посилатись на відсутність коштів як на виправдання невиконання рішень національних судів, винесених проти неї, її органів та установ, а також підприємств, якими вона володіє або які контролює у рішенні від 20 липня 2004 року "Шмалько проти України" №60750/00) (980_226).

Зазначене рішення яке підлягає виконанню с зобов'язального характеру за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії, у зв'язку з чим організація його виконання визначена статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження». Так, у разі невиконання вимог виконавчого документу без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

Із контексту рішення суду чітко встановлюється необхідність зобов'язання боржники особисто вчинити певні дії, а вчинення визначених дій не може бути проведено без участі боржника, тому державний виконавець не може організувати виконання самостійно у відповідності до повноважень, наданих йому законом.

Згідно ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» № 4901-УІ визначено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно п. 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року №845 визначено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 15 квітня 2013 р. № 267, до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року N845, внесено зміни, а саме: пункт 25 доповнено абзацом: «У разі наявності у боржника окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів з боржника (виконання рішень суду про стягнення коштів з боржника) здійснюється лише за цією бюджетною програмою. При цьому пункти 24 - 34 цього Порядку застосовуються лише щодо зазначеної бюджетної програми.".

Пункт 33 викладено в такій редакції: У разі коли судове рішення стосується спорів фізичних осіб із суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг або судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з підпунктом 1 пункту 47 цього Порядку. При цьому органом Казначейства відновлюється проведення платежів боржника».

Таким чином виконавчий документ не може бути направлений до органу Державної казначейської служби України для виконання в порядку гарантії держави щодо виконання судових рішень у зв'язку з тим, що рішення прийнято про зобов'язання вчинити певні дії, а не про стягнення коштів.

Згідно ст. 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. У разі якщо рішення суду, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов'язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

За таких обставин склалася ситуація, що боржник не може виконати рішення суду через відсутність бюджетних призначень чи асигнувань на цю мету. Здійснити виплату нарахованих грошових коштів за рішенням суду можливо лише за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

За таких обставин склалася ситуація, що боржник не може виконати рішення суду через відсутність бюджетних призначень чи асигнувань на цю мету. Здійснити виплату нарахованих грошових коштів за рішенням суду можливо лише за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Зміни у правовому регулюванні порядку виконання судових рішень, боржником якими є державний орган, не передбачають виконання рішень зобов'язального характеру та як наслідок унеможливлюють їх виконання без зміни його способу.

Разом із тим, державний виконавець просив розглянути подання за його відсутності у судовому засіданні.

Стягувач у судове засідання не з'явився, натомість його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши подання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно постанови суду від 20.01.2017 року визнано протиправною бездіяльність Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо невиплати ОСОБА_2, як учаснику бойових дій щорічної разової грошової допомоги до 05.05.2016 року у розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком.

Зобов'язано Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 щорічну разову грошову допомогу до 05.05.2016 року у розмірі, передбаченому ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", тобто у розмірі 5-ти мінімальних пенсій, з урахуванням проведених виплат.

Боржником рішення суду виконано лише в частині здійснення перерахунку у розмірі 4450 гривень, однак такі грошові кошти не виплачені стягувачу виходячи з обставин вище викладених.

Відповідно до ч.1 ст. 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду, що видав виконавчий лист, із поданням, а сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» № 4901-УІ визначено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно п. 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року №845 визначено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Суд при винесенні ухвали враховує те, що підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що роблять виконання судового рішення неможливим. Зміна способу і порядку виконання рішення можлива шляхом зміни зобов'язання здійснити виплати на стягнення цих виплат. Зміна можлива лише у разі виконання боржником зобов'язальної частини рішення про нарахування соціальних виплат, про що вказав у інформаційному листі № 846/12/13-13 від 13 червня 2013 року Вищий адміністративний суд України. При цьому, адміністративний суд повинен виходити з розміру заборгованості боржника перед стягувачем, що виникла під час виконання судового рішення.

Враховуючи, що рішення суду не виконано, державний виконавець позбавлений засобів для примусового його виконання, а запропонований спосіб виконання рішення шляхом стягнення відповідає встановленим обставинам справи, спрямований на захист порушених конституційних прав стягувача, не змінює змісту зобов'язання, а тому є всі підстави для задоволення подання.

Керуючись ст.ст. 160, 165, 263 КАС України, ст. 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», ст.ст. 11, 36 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В :

Подання державного виконавця Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зміну та встановлення способу і порядку виконання судового рішення - задовольнити.

Змінити спосіб і порядок виконання рішення суду на підставі якого 17.02.2016 року видано виконавчий лист №195/1564/16-а із зобов'язання Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 щорічну разову грошову допомогу до 05.05.2016 року у розмірі передбаченому ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", тобто у розмірі п'яти мінімальних пенсій, з урахуванням проведених виплат, на стягнути з Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_2 щорічну разову грошову допомогу до 05.05.2016 року у розмірі, передбаченому ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", тобто у розмірі п'яти мінімальних пенсій, з урахуванням проведених виплат, у розмірі 4450 гривень.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п'яти днів з дня її проголошення до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: Д.М. Скрипченко