Справа № П/811/1222/16
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 червня 2017 рокусправа № П/811/1222/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Олефіренко Н.А. Чумака С. Ю.

за участю секретаря судового засідання: Федосєєвої Ю.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1В, розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2016 року у справі № П/811/1222/16 за позовом Релігійної організації «Релігійна громада Свідків Єгови Малиновського району м. Одеса» до Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області ОСОБА_2, Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року Релігійна організація «Релігійна громада Свідків Єгови Малиновського району м. Одеса» звернулась із позовом до суду, в якому просила визнання протиправним та скасування рішення Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду з питань архітектури та містобудування управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області ОСОБА_2 №13 від 23.03.2016 року про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 03.07.2015 року за №17 на будівництво культової будівлі «Зал Царства Свідків ОСОБА_3» по вул. Чехова, 9 в смт. Завалля Гайворонського району Кіровоградської області.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2016 року позов задоволено повністю.

Вважаючи вказане рішення таким, що прийнято судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування скарги апелянт вказав, що суд першої інстанції не звернув уваги, що при видачі містобудівних умов не було взято до уваги цільове призначення земельної ділянки «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)». Також зазначає, що землі житлової та громадської забудови як категорія земель за основним цільовим призначенням відповідно до видів використання поділяються на «землі житлової забудови» та «землі громадської забудови», а ключовим моментом для будівництва обєкта є не лише категорія земельної ділянки, а і її цільове призначення. Оскільки при перевірці було виявлено порушення законодавства про містобудування при видачі містобудівних умов, то головним інспектором правомірно було прийнято оскаржене рішення.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив рішення суду залишити в силі.

Представники відповідачів в судове засідання не зявилися.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів, вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову суду скасувати з огляду на наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі договору купівлі-продажу від 06.05.2015 року Релігійна організація «Релігійна громада Свідків Єгови Малиновського району м. Одеса» придбала у власність земельну ділянку розташовану за адресою: вул. Чехова, 9 в смт. Завалля Гайворонського району Кіровоградської області (а.с. 92-93).

З витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 9) встановлено, що цільове призначення вказаної земельної ділянки: будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

На підставі витягу з Державного земельного кадастру про вказану земельну ділянку також встановлено, що вона за категорією земель віднесена до земель житлової та громадської забудови а за видом використання (цільове призначення) В 02.01 : для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с. 10).

01 липня 2015 року позивач звернувся до начальника Відділу регіонального розвитку, містобудування, архітектури та ЖКГ Гайворонської РДА із заявою на видачу містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки для будівництва культової будівлі «Зал Царства Свідків ОСОБА_3» (а.с. 91).

03 липня 2017 року Відділом регіонального розвитку, містобудування, архітектури та ЖКГ Гайворонської РДА було видано містобудівні умови та обмеження забудови № 17, земельної ділянки за адресою вул. Чехова, 9 в смт. Завалля Гайворонського району Кіровоградської області (а.с. 15).

На підставі наказу Голови Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 141 від 11.03.2016 року та направлення на проведення перевірки № 7 від 14.03.2016 року, Головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області ОСОБА_2 було проведено позапланову перевірку дотримання вимог у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил Відділу регіонального розвитку, містобудування, архітектури та ЖКГ Гайворонської РДА (а.с. 52, 53).

За результатами перевірки складено ОСОБА_1 № 7 від 23.03.2016 року (а.с. 54) з якого вбачається, що перевіркою встановлено наступні обставини: при видачі містобудівних умов та обмежень не взято до уваги те, що відповідно до документа який підтверджує право власності земельної ділянки, цільове призначення земельної ділянки по вул. Чехова, 9 в смт. Завалля - «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», а для будівництва культової будівлі «Зал Царства Свідків ОСОБА_3» повинно бути цільове призначення - «для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій». На підставі викладеного перевіряючий дійшов висновку про порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 24, ч. 4 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 2.4 Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 109 від 07.07.2011 року (далі Порядок № 109).

23 березня 2016 року головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області ОСОБА_2 прийнято рішення №13 про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 03.07.2015 року за №17 на будівництво культової будівлі «Зал Царства Свідків ОСОБА_3» по вул. Чехова, 9 в смт. Завалля Гайворонського району Кіровоградської області, замовником яких є Релігійна організація «Релігійна громада Свідків Єгови Малиновського району м. Одеси» (а.с.16, 55).

Не погоджуючись з даним рішенням позивач оскаржив його до суду, правомірність винесення якого і є предметом розгляду у даній справі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до Класифікації видів цільового призначення земель, землі, які використовуються для будівництва і обслуговування житлового буднику, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (В.02.01), як і землі, які використовуються для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій (В.03.04), належать до однієї категорії (основного цільового призначення), тобто до земель житлової та громадської забудови, а тому позивач, як власник земельної ділянки, має право вільно та самостійно визначати напрями використання земельної ділянки в межах категорії «землі житлової та громадської забудови», що ним, й було зроблено.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно із п. 2.4 Порядку № 109 розгляд заяви, надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову у їх видачі здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури у порядку, встановленому Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень є невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні. Відмова у видачі містобудівних умов та обмежень або внесення змін до них з відповідним обґрунтуванням надається уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, визначений пунктом 2.1 цього розділу.

Абзацом 2 частини 2 статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.

Спеціально уповноважений орган містобудування та архітектури визначає відповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні (ч. 4 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»)

Частиною 2 статті 16 вказаного Закону передбачено, що містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахуванням даних державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Земельного кодексу України Землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Положеннями ст. 38 Земельного кодексу України визначено, що до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Земельного кодексу України зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Частиною 5 ст. 20 Земельного кодексу України види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Така правова конструкція свідчить про те, що межі розсуду власника щодо видів використання землі не є абсолютними і допускаються в межах певної категорії земель з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою, в якій, зокрема, закріплені види використання землі. Визначення власником іншого виду використання, що не передбачений цією документацією, вимагає і відповідних змін в ній (документації).

На це вказують і вищенаведені положення абзацу 2 частини 2 статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», які вимагають додержання вимог щодо цільового призначення земельної ділянки при її забудові.

Отже, спір у даній справі повязаний із правовою оцінкою чи є зміна виду використання земельної ділянки у межах певної категорії земель зміною цільового призначення земельної ділянки.

Класифікацію видів цільового призначення земель (далі - Класифікатор) затверджено наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548 відповідно до вимог Земельного Кодексу України, Закону України «Про землеустрій». Класифікатор визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, видом господарської діяльності, типами забудови, типами особливо цінних об'єктів.

Відповідно до Класифікатора землі для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) належать до підрозділу «Землі житлової забудови» та ідентифікуються за кодом підрозділу 02.01. Тоді як землі для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій «Землі громадської забудови» та ідентифікуються за кодом підрозділу 03.04.

Цільове призначення земельної ділянки по вул. Чехова, 9 в смт. Завалля Гайворонського району Кіровоградської області визначено як «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та витягом з Державного земельного кадастру (а.с. 9, 10)

Зважаючи на те, що спірна земельна ділянка за видом цільового призначення належить саме до земель для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), апеляційний суд приходить до висновку про правомірність рішення №13 від 23.03.2016 року про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки.

Висновок суду першої інстанції про те, що землі, які використовуються для будівництва і обслуговування житлового буднику, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (В.02.01), як і землі, які використовуються для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій (В.03.04), належать до однієї категорії земель, а тому власник може вільно використовувати її під житлову або громадську забудову, апеляційний суд вважає необґрунтованим. Використання земельної ділянки, яка надана за цільовим призначенням "для будівництва індивідуальних житлових будинків (присадибна ділянка)", для розміщення будівель громадських та релігійних організацій, передбачає використання земельної ділянки в межах категорії земель житлової та громадської забудови, проте будівництво зазначених об'єктів повинно узгоджуватися із містобудівною документацією та документацією із землеустрою, що передбачає зміну виду цільового призначення земельної ділянки.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, а також при її вирішенні невірно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, і відповідно до ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України задовольнити.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2016 року у справі № П/811/1222/16 скасувати.

У задоволенні позовних вимоги Релігійної організації «Релігійна громада Свідків Єгови Малиновського району м. Одеса» до Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області ОСОБА_2, Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня її складення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено 15 червня 2017 р.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: Н.А. Олефіренко

Суддя: С.Ю. Чумак