Справа № 295/2245/17
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2017-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Перекупка І.Г.
Суддя-доповідач:Бучик А.Ю.
УХВАЛА

іменем України

"19" червня 2017 р. Справа № 295/2245/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Бучик А.Ю.

суддів: Майора Г.І.

Шевчук С.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "23" березня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо призупинення та не виплати пенсії ОСОБА_3 з 01.06.2015 неправомірними, зобов'язати відповідача поновити виплату пенсії позивачу з 01.06.2015 та продовжувати виплачувати в подальшому без будь-яких обмежень.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 23.03.2017 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язати вчинити певні дії, відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову, якою позов задовольнити в повній мірі. Зазначає, що управлінням Пенсійного фонду порушено його гарантоване право на володіння пенсією, яке не може бути скасоване внаслідок прийняття неконституційних законів.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на пенсійному обліку і отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У зв'язку з набранням чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015, як пенсіонеру, який працює на посаді державного службовця, виплату пенсії позивачу було припинено з 01.04.2015.

Позивач займає посаду першого заступника начальника УДМС України в Житомирській області, яка є посадою державної служби, визначеною Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015.

ОСОБА_3 звернувся до відповідача із заявою від 18.01.2017 про відновлення виплати призначеної йому пенсії, починаючи із 01.04.2015.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 27.01.2017 за № 111/Ф-11 позивачу повідомлено про відсутність права на отримання пенсії, у зв'язку із неможливістю одночасного перебування на державній службі та виплати пенсії.

Не погоджуючись з діями відповідача. позивач звернувся з позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції покликався на те, що для позивача, як державного службовця передбачено норми, що призупиняють право на виплату пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Щодо періоду з 01.06.2015 по 27.08.2016 колегія зазначає таке.

Встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області з 01.04.2015 була припинена виплата пенсії позивачу, яку він отримував відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ.

З позовною заявою до суду про поновлення порушеного права позивач звернувся 28.02.2017.

Згідно з ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановлюється ухвала.

Встановлено, що спірні правовідносини виникли з приводу виплати пенсії, яка за своєю правовою природою не є одноразовою виплатою, а носить щомісячний та безстроковий характер.

Виплата пенсії йому була припинена з 01.04.2015 про що позивач був обізнаний. Відтак, про припинення виплати пенсії позивач дізнався у відповідному місяці, а саме в квітні 2015 року.

Таким чином, оскільки з позовною заявою позивач звернувся лише 28 лютого 2017 року, колегія суддів приходить до висновку, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду з 01.04.2015.

Враховуючи приписи ст.100 КАС України, позовні вимоги з 01.04.2015 по 27.08.2016 слід залишити без розгляду, та скасувати постанову суду першої інстанції у вказаній частині.

Що стосується позовних вимог з 28.08.2016, колегія суддів зазначає наступне.

Стаття 19 Конституції України зобов'язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що 01 січня 2016 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24 грудня 2015 року.

Відповідно до вказаного закону були внесені зміни до першого речення частини першої статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якими встановлено, що тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються".

Також Законом № 911-VIII від 24 грудня 2015 року були внесені зміни до абзацу другого і третього частини 1 статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", якими тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 року визнано таким, що не відповідає Конституції України, перше речення ч.1 ст. 54 ЗУ « Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Рішення набрало чинності 20.12.2016 року.

Законом України № 1774-VIII від 06.12.2016 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" частину першу статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в такій редакції:

"Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та осіб, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист"), які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10 грудня 2015 року N 889-VIII "Про державну службу", а також працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії не виплачуються.

При цьому порядок виплати пенсії працюючим пенсіонерам, встановлений цими Законами, поширено на всіх пенсіонерів незалежно від часу призначення.

Відтак встановлено, що норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24 грудня 2015 року відповідно до якого пенсія призначена за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" працюючим державним службовцям не виплачується, були чинними до прийняття Конституційним Судом України рішення № 7-рп/2016 від 20.12.2016.

Закон України № 1774-VIII від 06.12.2016 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" до частини першої статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо обмеження у 2017 році виплати військової пенсії працюючим державним службовцям на час виникнення спірних правовідносин є діючим, рішенням Конституційного Суду України чи іншим законом скасований не був, а отже також підлягає обов'язковому застосуванню органами Пенсійного фонду України та всіма органами державної влади на території України.

Таким чином вищезазначеними законами передбачено, що пенсія, призначена за Законом "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" працюючим на посадах відповідно до Закону України "Про державну службу", не виплачується у період з 01.01.2016 до 20.12.2016 та з 01.01.2017 по 31.12.2017.

Крім того, колегія суддів зазначає, що у рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

Також, Конституційний Суд України у рішенні від 25 січня 2012 року № 3рп/2012 зробив висновок, що соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Оскільки, позивач працює на посаді та умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", то дія Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" в частині встановлення обмеження щодо отримання пенсії особами у період служби в органах державної влади поширюється на нього в повному обсязі.

Що стосується періоду з 20.12.2016 по 31.12.2016, колегією суддів встановлено, що відповідачем була відновлена виплата пенсії позивачу за зазначений період та остання виплачена в розмірі 1321,82 гривень.

Зазначена обставина не оспорюється позивачем.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що відповідач діяв на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відтак доводи позивача щодо порушення його прав безпідставні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від "23" березня 2017 р. скасувати в частнині позовних вимог за період з 01.06.2015 по 27.08.2016.

Адміністративний позов ОСОБА_3 за період з 01.06.2015 по 27.08.2016 залишити без розгляду.

В решті постанову залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.Ю.Бучик

судді: Г.І. Майор

С.М. Шевчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Ольжича, 7,м.Житомир,10003

- ,