Справа № 686/20218/16-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/20218/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Мазурок О.В.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

15 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції Муляра Артема Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та протоколу про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

В травні 2016 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до Інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції Муляра Артема Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та протоколу про адміністративне правопорушення.

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області постановою від 16.03.2017 року у задоволенні вказаного позову відмовив.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 06 жовтня 2016 року інспектор роти №1 батальйону УПП у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Муляр А.А. виніс постанову АА №302158 по справі про адміністративне правопорушення.

У вказаній постанові зазначено, що 06 жовтня 2016 року о 20 год. 56 хв. та 21 год. 20 хв. ОСОБА_2 здійснила за відомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме патрульної поліції, за адресою АДРЕСА_1 в зв'язку з тим, що її доньку співмешканець примушує до статевих стосунків та вчиняє сварку, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183 КУпАП, за що ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 119 грн.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями КАС України, прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (стаття 11).

Відповідно до ст. 183 КУпАП завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов'язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, для того, що притягнути особу до адміністративної відповідальності необхідна наявність вини відповідної особи у вчиненому правопорушенні, яка підтверджена належними доказами.

Одними із таких доказів, відповідно до статті 251 КУпАП є зокрема, поясненнями свідків стосовно обставин адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з матеріалами справи, факт вчинення позивачем вказаного правопорушення, підтверджується показами свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, згідно показів яких, підтверджено відсутність обставин, про наявність яких позивач зазначала під час звернення до органів поліції із повідомлення про вчинення за вказаною адресою кримінального злочину.

Крім цього, зазначене також підтверджується письмовими поясненнями від 06.10.2016 року, що отриманими інспектором роти №1 батальйону УПП у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Муляром А.А. згідно яких, позивач пояснила, що занепокоєна тим, що до її доньки ОСОБА_6 приїхав незнайомий їй хлопець, незаконно проживає з нею, примушує до статевих стосунків, примушує готувати їсти, тому вона викликала поліцію.

Та письмовими поясненнями в спростування зазначених від 06.10.2016 року, що отримані інспектором роти №1 батальйону УПП у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Кієнко С.О., згідно яких ОСОБА_6, донька позивачки, пояснила, що жодного зґвалтування не було, а інформація, яка надійшла від позивачки, неправдива, жодних надзвичайних подій не трапилось, чому до неї приїздила поліція не розуміє.

Також, як вбачається з рішення управління патрульної поліції у м. Хмельницькому щодо залишення постанови по справі про адміністративне правопорушення без змін, а скарги або подання прокурора без задоволення, проведеною перевіркою було встановлено, що 06 жовтня 2016 року ОСОБА_2 дійсно здійснювала неодноразові виклики на адресу АДРЕСА_1 щодо неправомірних дій відносно її доньки. ОСОБА_6, донька ОСОБА_2, повідомила інспекторам патрульної поліції, що вона з мамою не проживає, на даний час проживає у цивільному шлюбі з ОСОБА_9, у квартирі, яка є її власністю, і все в них гаразд, ніяких сварок ні з ким не було, інформація, яку надала її мати ОСОБА_2, є неправдивою.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових, доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У ч. 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, стосовно того, що відповідачем доведено вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ст. 183 КУпАП, який в свою чергу у встановлений ст. 69,71,72 КАС України спосіб не довів, обставин на які посилався, а тому підстави для скасування оскаржуваних протоколу та постанови та як наслідку задоволення позовних вимог відсутні.

Згідно статті 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини сторін, та встановлених обставин даної справи, колегія суддів дійшла висновку про необгрунтованість заявлених позивачем вимог, які правомірно залишені судом першої інстанції без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 березня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.