Справа № 758/13412/16-а
Суддя: Декаленко В. С.
Дата ухвалення: 2017-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С.,

при секретарі - Кравцовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов'язання вчинити певні дії - провести перерахунок та виплату пенсії, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про зобов'язання вчинити певні дії - провести перерахунок та виплату пенсії мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та з 23.06.2016 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зазначає, що 16.09.2016 року вона звернулася до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії з її підвищенням на 12,5 відсотка розміру, обчисленого відповідно до ст. 27 цього Закону, згідно з ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на яку отримала відмову в здійсненні перерахунку пенсії.

Посилається на те, що відповідач відмовив їй в підвищенні розміру пенсії на 12,5%, обґрунтовуючи свої дії тим, що оскільки вона вже отримувала пенсію по інвалідності то при переході на пенсію за віком таке підвищення їй не належить.

Вважає такі висновки відповідача такими, що базуються на хибному тлумаченні приписів ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки в цій статті не зазначено, що жінки-інваліди при досягненні пенсійного віку та при переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком не мають права на таке підвищення, у зв'язку з чим звертається з даним позовом до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів в якому просить зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві повести перерахунок пенсії за віком, підвищити її розмір згідно з ч. 3 ст. 29 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на 12, 5 відсотка розміру пенсії, обчисленого відповідно до ст. 27 цього Закону та здійснити виплату пенсії з 23.06.2016 року.

Позивачка в судовому засіданні вимоги підтримує з вищевикладених підстав, обґрунтувавши поясненнями просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, до суду надано письмові заперечення по справі згідно яких вважають, що Управління жодними своїми діями не порушує прав позивачки у зв'язку з чим просять суд в задоволенні її позовних вимог відмовити. Причини неявки в судове засідання суду не відомі.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника відповідача, відповідно до вимог ст. 128 КАС України.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, як пенсіонер за віком, довічно та з 23.06.2016 року отримує пенсію, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 14).

09.09.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою в які просила провести перерахунок пенсії, підвищивши її на 12,5 відсотка розміру пенсії, обчисленого відповідно до ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та виплатити пенсію з урахуванням виплачених сум, починаючи з 23.06.2016 року (дати призначення пенсії за віком) (а.с. 6).

30.09.2016 року Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві своїм Листом № 24945/08 повідомило ОСОБА_1 про те, що здійснити перерахунок пенсії немає законних підстав, оскільки вона звернулася за переведенням пенсії з інвалідності на пенсію за віком, а тому норми п. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не застосовуються (а.с. 7).

Правовідносини, які склалися між сторонами регулюються нормами ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Так стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Як вже зазначалося вище, позивачка перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, як пенсіонер за віком, довічно та з 23.06.2016 року отримує пенсію, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно Довідки Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 25575/1246 від 04.08.2016 року та Розпорядження 198513 від 11.08.2016 року, розмір пенсії позивачки становить 6 173, 37 грн. (а.с. 8, 14).

Судом встановлено, що до 23.06.2016 року позивачка перебувала на обліку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримувала пенсію по інвалідності, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і згідно заяви від 23.06.2016 року її було переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, відповідно до вимог ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Стаття 26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема 57 років і 6 місяців - які народилися з 01.10.1958 року по 31.03.1959 року.

Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп ? Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

В п. 7-2 Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» було визначено, що до 1 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. У цьому випадку розмір їх пенсії, обчислений відповідно до статті 27 та з урахуванням статті 28 цього Закону, зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію. Зменшення розміру пенсії за віком застосовується протягом усього періоду отримання пенсії незалежно від її виду.

У разі коли жінка, якій достроково призначено пенсію, до досягнення віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працевлаштувалася, виплата дострокової пенсії на час роботи припиняється. У цьому випадку після досягнення віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, відсоток, на який зменшено розмір пенсії, переглядається з урахуванням кількості повних місяців страхового стажу, набутого за період роботи після дострокового виходу на пенсію.

Згідно ж п. 3 ст. 29 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» жінкам, які народилися у період по 31 грудня 1961 року, після виходу на пенсію встановлюється підвищення розміру пенсії, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, в розмірі 2,5 відсотка за кожні шість місяців більш пізнього виходу на пенсію, починаючи з 55 років до досягнення ними 60-річного віку.

З системного аналізу вищезазначених норм ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» можна зробити висновок, що дійсно право на підвищення розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в розмірі 2,5 відсотка за кожні шість місяців більш пізнього виходу на пенсію, починаючи з 55 років до досягнення 60-річного віку, позивачка ОСОБА_1 мала б лише в тому в разі, коли б призначення пенсії відбулося при досягненні пенсійного віку 57 років і 6 місяців, а оскільки вона звернувся до відповідача за переведенням з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, тому в даному випадку положення п. 3 ст. 29 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», застосуванню не підлягають.

З врахуванням вищевикладеного, а також встановлених в судовому засіданні обставин суд приходить до висновку про доведеність тверджень відповідача, що їх діями, які виразилася у відмові позивачці провести перерахунок пенсії, не порушено будь-які її права та охоронювані законом інтереси, оскільки в правовідносинах, які склалися між сторонами, відсутні правові підстави для застосування положення п. 3 ст. 29 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та здійснення перерахунку пенсії позивачки.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що Центральним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві рішення про відмову ОСОБА_1 у перерахунку її пенсії, прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а тому вказане рішення не може вважатися протиправним.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову позивачки.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки не знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому позов задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 3, 8, 19, 46 Конституції України, ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 2, 17, 18, 86, 94, 158-163,186 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов'язання вчинити певні дії - провести перерахунок та виплату пенсії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В. С. Декаленко