Справа № 817/251/17
Суддя: Щербаков В.В.
Дата ухвалення: 2017-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 червня 2017 р.Р і в н еСправа №817/251/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В., за участю секретаря судового засідання Сисун Н.В., сторін та інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3 з додатковою відповідальністю "Фабрика "Рівненчанка"
до Головного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправною та скасування податкової вимоги,
В С Т АН О В И В:

ОСОБА_3 з додатковою відповідальністю "Фабрика "Рівненчанка" (далі ТОВ "Фабрика "Рівненчанка") звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі ГУ ДФС у Рівненській області) про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 02.02.2017 №597-17.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувана вимога податкового органу є неправомірною та такою, що прийнята без наявних на те підстав.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив суду, що оспорювана вимога сформована податковим органом всупереч податковому законодавству, оскільки податковий борг визначений в ній є неузгоджений. Всупереч тверджень відповідача така вимога не відкликана. Просив задовольнити позов повністю.

Відповідач, ГУ ДФС у Рівненській області, позов не визнав з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Представник відповідача у судовому засіданні надала пояснення, які повністю співпадають з позицією, що викладена в письмових запереченнях, а зокрема пояснила, що станом на дату формування податкової вимоги у позивача рахувався податковий борг. На даний час податковий борг позивача, який рахувався в інтегрованих картках у звязку із пізнім отриманням ухвали про відкриття провадження справі №817/49/17, скасовано. Доказом відсутності заборгованості у позивача є зворотній бік інтегрованої картки платника за 2017 рік. Відтак, податкова вимога вважається відкликаною. Просила у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 02.02.2017 ГУ ДФС у Рівненській області для ТОВ "Фабрика "Рівненчанка" було сформовано та надіслано податкову вимогу форми "Ю" №597-17 (а.с.6), якою керівника товариства повідомлено про те, що станом на 01.02.2017 сума податкового боргу платника за узгодженими грошовими зобовязаннями становить 917467,34грн., з них: 387949,91грн. податку на прибуток приватних підприємств (316701,86грн. за основним платежем, 71248,05грн. пеня); 529517,43грн. податку на додану вартість (351933,00грн. за основним платежем, 87983,25грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), 89601,18грн. пеня).

Не погоджуючись з таким рішенням податкового органу, ТОВ "Фабрика "Рівненчанка" звернулося до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, та порядок їх адміністрування, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України.

Стаття 19-1 Податкового кодексу України визначає функції контролюючих, до яких відноситься, зокрема, визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобовязань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 41.1 статті 41 Податкового кодексу України визначено, що контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів та митних платежів, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів.

Згідно з пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобовязання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Статтею ст.59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу, яка повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу

Відповідно до пп.14.1.153 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Згідно з п.2.2 розділу ІІ Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 №576, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №1840/24372 31.10.2013 (далі Порядок №576), податкова вимога формується, якщо:

- платник податків не сплатив суми податкового зобов'язання, зазначеної в поданій ним податковій декларації, у встановлені Кодексом строки;

- платник податків не сплатив узгодженої суми грошового зобов'язання, визначеної в податковому повідомленні-рішенні, у встановлені законом строки;

- платник збору не сплатив узгодженої суми збору за провадження деяких видів підприємницької діяльності у встановлені строки;

- платник єдиного податку першої або другої групи не сплатив суми авансового внеску у встановлені строки.

Таким чином, підставою формування податкової вимоги є наявність у платника податків узгодженого податкового боргу (грошового зобовязання).

Разом з тим, протягом строків оскарження суми грошових зобов'язань, визначених Кодексом, податкова вимога з податку, що оскаржується, не надсилається (п.2.3 розділу ІІ Порядку №576).

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для формування оспорюваної податкової вимоги, став податковий борг в сумі 917467,34грн., що визначений згідно з податковими повідомленнями-рішеннями форми «Р» від 03.01.2017 №, яким збільшено грошове зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 316739,00грн. (а.с.12), та від 03.01.2017 №, яким збільшено грошове зобовязання з податку на додану вартість в сумі 439916,25грн. (а.с.13), а також пеня в сумі 160849,23грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення оскаржені позивачем в судовому порядку (а.а.с.7-11).

Так, ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 20.01.2017 у справі №817/49/17 відкрито провадження у справі за позовом ТОВ "Фабрика "Рівненчанка" до ГУ ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень (а.с.52), яка отримана відповідачем 31.01.2017 та зареєстрована за вхідним №361/9/17-00.

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України визначено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, податкова вимога від 02.02.2017 №597-17 сформована податковим органом та направлена позивачу всупереч положенням п.2.3 розділу ІІ Порядку №576, оскільки оскарження ТОВ "Фабрика "Рівненчанка" податкових повідомлень-рішень від 03.01.2017 № та № свідчить про неузгодженість визначеного податкового боргу, а тому така податкова вимога підлягає скасуванню.

При цьому, посилання податкового органу на те, що податкова вимога від 02.02.2017 №597-17 вважається відкликаною, та підтверджується вилученням з інтегрованої картки платника податкового боргу, визначеного податковими повідомленнями-рішеннями від 03.01.2017 № та №, суд не бере до уваги, оскільки інтегрована картка платника не може бути підставою нарахування, збільшення чи зменшення податкового зобовязання для платника податків, тим більше доказом такого нарахування, збільшення чи зменшення податкового зобовязання.

Так, відповідно до вимог Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за №751/28881, інтегрована картка платника є лише формою оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів, тобто містить лише інформацію, яка характеризує стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами. Нарахування ж та/або сплата податкового зобов'язання здійснюється, у разі самостійного визначення такого зобовязання на підставі податкової декларації (п.46.1 ст.46, п.54.1 ст.54, п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України), а у разі визначення такого зобовязання контролюючим органом на підставі податкового повідомлення-рішення (п.54.3 ст.54, п.57.3 ст.57, п.58.1 ст.58 Податкового кодексу України).

Відкликання ж податкового повідомлення-рішення і податкової вимоги регламентовано статтею 60 Податкового кодексу України, підпунктом 60.1.2 пункту 60.1 якої визначено, що вони вважаються відкликаними, якщо контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов'язання або податкову вимогу.

У випадках, визначених підпунктом 60.1.2 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування такого податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги (п.60.3 ст.60 Податкового кодексу України).

Підтвердження існування рішення податкового органу про скасування податкової вимоги від 02.02.2017 №597-17, відповідно до вимог ст.60 Податкового кодексу України, у матеріалах справи не знайшли свого відображення, а відтак така вимога вважається не відкликаною.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп.21.1.1 п.21.1 ст.21 ПК України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що відповідач у спірних правовідносинах не дотримав вимог законодавства, а відтак, не мав визначених Податковим кодексом України підстав для прийняття оспорюваної податкової вимоги.

Згідно зі статтею 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Відповідно до ст.ст.11, 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході судового розгляду адміністративної справи відповідач не виконав процесуального обов'язку доказування та не підтвердив належними й допустимими доказами правомірності спірної податкової вимоги.

З огляду на вищенаведене, податкова вимога від 02.02.2017 №597-17 не відповідає критеріям правомірності, установленим статтею 2 КАС України, а відтак, порушує права та законні інтереси платника податків, які підлягають до судового захисту шляхом скасування протиправного рішення суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, суд присуджує на користь позивача понесені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу форми "Ю" Головного управління ДФС у Рівненській області від 02.02.2017 №597-17.

Присудити на користь позивача ОСОБА_3 з додатковою відповідальністю "Фабрика "Рівненчанка" за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір в сумі 13762,01грн. (тринадцять тисяч сімсот шістдесят дві гривні одна копійка).

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Щербаков В.В.