Справа № 344/15876/16-а,2-а/344/334/17
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/2160/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Румянцевої О.І.,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 січня 2017 року в адміністративній справі № 344/15876/16-а за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із вказаним позовом та просив:

- визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Фран-ківську Івано-Франківської області (далі - УПФУ) щодо відмови в перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки військової прокуратури Центрального регіону України від 02.09.2016 № 18/69 ПФ вих-16 про заробітну плату (далі - Довідка про заробітну плату);

- зобов'язати УПФУ здійснити перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України № 1789-ХІІ від 05.11.1991 «Про прокуратуру» (в редакції Закону України від 12.07.2001 № 2663-ІІІ; далі - Закон № 1789-ХІІ) в розмірі 88% від суми місячного заробітку відповідної посади працівника прокуратури, зазначеного в Довідці про заробітну плату, починаючи з 01.01.2016, без обмеження її максимального розміру, з урахуванням надбавки, передбаченої частиною четвертою статті 12 Закону України від 22.10.1993 № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту».

Позовні вимоги обгрунтовував тим, що він отримує пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ і має право на перерахунок цієї пенсії у зв'язку з підвищенням посадових окладів працівників прокуратури. Проте, пенсійний орган відмовив йому в такому перерахунку через відсутність для цього підстав.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 січня 2017 року позов задоволено.

Не погодившись із цією постановою, її оскаржило УПФУ, яке вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Тому, з підстав, викладених в апеляційній скарзі, просило скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити.

Як встановлено судом, з 28.09.2010 ОСОБА_3 призначено пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (у редакції, чинній на час призначення пенсії) у розмірі 88% від суми чинної на той час заробітної плати старшого помічника військового прокурора Центрального регіону України.

07.11.2016 позивач звернувся до УПФУ (де він перебуває на обліку) із заявою про перерахунок цієї пенсії на підставі статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, у зв'язку зі збільшенням посадових окладів (заробітної плати) працівників органів прокуратури відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013, долучивши Довідку про заробітну плату.

Проте, УПФУ відмовило ОСОБА_2 в проведенні такого перерахунку через відсутність для цього підстав, про що повідомило позивача листом від 18.11.2016 № 3745/03.

Вважаючи вказану відмову в перерахунку пенсії протиправною, позивач оскаржив її до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що позивач має право на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням посадових окладів (заробітної плати) відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників на підставі статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (в редакції, яка діяла на момент призначення пенсії).

Таке право не може бути обмежене чи скасоване при прийнятті нових законів чи інших нормативно-правових актів, оскільки це б суперечило статті 22 Конституції України, яка є нормою прямої дії.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з наступного.

Пенсійне забезпечення працівників прокуратури станом на момент призначення пенсії позивачу урегульовувалося статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ, відповідно до якої, обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 № 76-VIII, який набрав чинності 01.01.2015, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ викладено у новій редакції і визначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

15 липня 2015 року набув чинності Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014 (далі - Закон № 1697-VII), відповідно до підпункту 1 пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» якого визнано такими, що втратили чинність положення Закону № 1789-ХІІ, крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Таким чином, на час звернення ОСОБА_2 до УПФУ із заявою про перерахунок пенсії положення частин тринадцятої, сімнадцятої та вісімнадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які визначали умови та порядок перерахунку пенсії працівникам прокуратури, втратили чинність відповідно до Закону № 1697-VII.

Правове регулювання питання пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури закріплено статтею 86 Закону № 1697-VII, який не містить аналогічної норми, яка б визначала умови та порядок перерахунку пенсій у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Згідно із частиною двадцятою статті 86 Закону № 1697-VII (редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Проте, на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт прийнято не було, тобто, з 15 грудня 2015 року чинним законодавством України не визначено механізму перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 1789-ХІІ.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відсутність на час звернення ОСОБА_2 до відповідача затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури, не є доказом неправомірності дій відповідача, оскільки відповідно до приписів зазначеної вище статті УПФУ в м.Івано-Франківську, як суб'єкт владних повноважень, має діяти на підставі закону та в межах наданих повноважень і не може провести перерахунок пенсії позивача за умови відсутності відповідного законодавства.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), за загально визначеним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції невірно вирішено питання дії закону в часі, а покликання позивача на те, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури необхідно застосовувати норму закону, котра визначає умови і порядок проведення перерахунку пенсії та яка діяла на момент призначення їм пенсії, а не на дату звернення із заявою про проведення такого перерахунку, є безпідставними.

Відповідно до статтей 198, 202 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду; підставами для цього є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищенаведене, доводи апеляційної скарги є суттєвими, через що постанову суду першої інстанції необхідно скасувати з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заявленого позову.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 ч.1 п.3, 202, 205 ч.2, 207, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області задовольнити.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 січня 2017 року в адміністративній справі № 344/15876/16-а скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення постанови у повному обсязі.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
В. В. Святецький
Постанова складена у повному обсязі 19 червня 2017 року.