Справа № 142/148/17
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 142/148/17

Головуючий у 1-й інстанції: Гринишина А.А.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

14 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Матохнюка Д.Б. Сапальової Т.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації Вінницької області на постанову Піщанського районного суду Вінницької області від 30 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації Вінницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
в лютому 2017 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Піщанського районного суду Вінницької області із позовом до Управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації Вінницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Постановою Піщанського районного суду Вінницької області від 30.04.2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Згідно з ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті в порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 183-2 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити, зазначаючи наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, що - позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 20.06.2015 року Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України.

Як вбачається з матеріалів справи, Управлінням праці та соціального захисту населення Піщанської РДА у 2016 році позивачу була виплачена разова грошова допомога до 5 травня у розмірі 920 грн., тобто у розмірі, що встановлений постановою Кабінету Міністрів України №141 від 02.03.2016 року "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань".

ОСОБА_1 звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Піщанської РДА із зверненням про здійснення йому перерахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій, на яке отримав лист № 06-37 від 12.01.2017 року, в якому відповідач посилається на те, що у 2016 році позивачу, як учаснику бойових дій, виплачено щорічну разову допомогу до 05 травня в розмірі 920 гривень відповідно до вимог діючого законодавства.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", постанови КМУ від 02.03.2016 року №141 "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 141 "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" - у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які через відділення зв`язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), учасникам бойових дій у розмірі 920 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 надано тлумачення положень ст.1, ч.1 ст.17, ч.3 ст.22, ст.ст. 46, 48, ч.1, 3 ст. 95, ч.2 ст. 96, пп. 2, 3, 6 ст.116 Конституції України, положень ст.6, ч. 2 ст.19, ч.2 ст. 95, ч. 1 ст. 117, ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 129 Конституції України у взаємозв`язку з положеннями п. 5 ч. 1 ст. 4 Бюджетного кодексу України, п. 2 ч. 1 ст. 9 КАС України. При ухваленні даного рішення суд виходив з того, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов`язуються з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 ст. 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, виходячи з фінансових можливостей держави.

Згідно ч. 1 ст. 150 Конституції України вирішення питання про відповідність Конституції України законів та інших правових актів Верховної Ради України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України належить до повноважень Конституційного суду України, а рішення Конституційного Суду України згідно ч. 3 ст. 150 Конституції України є обов`язковим до виконання на всій території України.

Слід зазначити, що Конституційним Судом України не приймалось рішення про визнання неконституційною постанови Кабінету Міністрів України № 141 від 02.03.2016 року.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що відповідач правомірно нарахував та виплатив ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2016 рік у розмірі 920 грн., відповідно до положень Бюджетного кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 141 "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", а тому рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог є помилковим.

На підставі викладеного, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, не правильно застосував норми матеріального права, у зв`язку із чим, ухвалив рішення, яке підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації Вінницької області задовольнити повністю.

Постанову Піщанського районного суду Вінницької області від 30 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації Вінницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Матохнюк Д.Б. Сапальова Т.В.