Справа № 213/1893/16-а(2-а/213/6/17)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
20 червня 2017 рокусправа № 213/1893/16-а(2-а/213/6/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.
суддів: Чабаненко С.В. Прокопчук Т.С.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Криворізького південного об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на постанову Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 травня 2017 року у справі №213/1893/16-а(2-а/213/6/17) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Криворізького південного об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, треті особи - Інгулецький об`єднаний військовий районний комісаріат м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправними дії відповідача, що виразилися у не призначенні їй дострокової пенсії за віком як жінці, що досягла 50-літнього віку та має 20 років страхового стажу і зобов`язати відповідача призначити їй дострокову пенсію за віком на підставі Закону України «Про Пенсійне забезпечення».
Постановою Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 травня 2017 року адміністративний позов задоволений.
Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Криворізьке південне об`єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову. Зокрема, апелянт вказує на те, що правовий статус військовослужбовців визначається відповідно до Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», згідно з яким військовослужбовцями є особи, які проходять військову службу, а військовозобов`язаними - особи, які перебувають у запасі. Тобто, відсутні підстави для застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на осіб, які брали участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, як військовозобов`язані, що призвані на військові збори, і стали інвалідами внаслідок захворювання, отриманого під час виконання службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, та членів їх сімей.
Розгляд справи здійснений в порядку письмового провадження на підставі частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України.
Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції на підставі досліджених письмових доказів, що ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 22.12.1979 року (а.с.12). Повторний шлюб після смерті чоловіка вона не укладала, що підтверджується копією паспорту громадянина України позивача (а.с.6-10).
Так, ОСОБА_2 , як військовозобов`язаного, було призвано на військові збори, для виконання військового обов`язку по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується довідками Інгулецького об`єднаного районного військового комісаріату м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.03.2016 року №274 та №705 від 04.12.2003 року (а.с.14, 68).
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 10.07.2015, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і відповідно до експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС №5844 від 09.12.2015 року, смерть ОСОБА_2 настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
При цьому, ОСОБА_1 . Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради 02.02.2016 року видано посвідчення на пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни (а.с.16).
17 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Криворізького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про призначення пенсії за віком відповідно до статті 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення», так як вона є членом сім`ї померлого ветерана війни та має страховий стаж 30 років (а. с. 93). Листом Криворізьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області №К-22/04/29 від 02.03.2017 року на підставі протоколу №519 від 28.02.2017 року відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком зі зниженням як члену сім`ї померлого військовослужбовця, оскільки померлий ОСОБА_2 не належав до військовослужбовців, а в період з 21.08.1987 року по 05.10.1987 року знаходився на зборах по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та за ним зберігався середньомісячний заробіток за місцем основної роботи (а. с. 88-90).
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що померлий чоловік позивача мав статус військовослужбовця відповідно до норм Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому питання призначення пенсії дружині померлого військовослужбовця регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення», а не Законом України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу».
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до статті 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
При цьому, згідно з приміткою до цієї статті із змінами, внесеними згідно із Законом № 230/96-ВР від 06.06.1996 року, до військовослужбовців належать, зокрема, військовозобов`язані, призвані на військові збори.
Згідно абзацу 6 пункту 3 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які брали участь у бойових діях, а також ті, що стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи виконанням інтернаціонального обов`язку, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років для чоловіків і не менше 20 років для жінок.
Відповідно до статті 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років мають, зокрема, дружини (якщо вони не взяли повторний шлюб) військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які померли внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.
При цьому, частиною 1 статтею 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 є дружиною військовозобов`язаного ОСОБА_2 , який був призваний на військові збори та помер внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, досягла 50-річного віку, має загальний стаж роботи більше 20 років, після смерті чоловіка повторний шлюб не брала, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.
Крім того, колегія суддів вважає безпідставним посилання відповідача в обґрунтування апеляційної скарги на те, що чоловік позивача не був військовослужбовцем, оскільки згідно примітки до статті 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» військовозобов`язані, призвані на військові збори для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є військовослужбовцями.
При цьому, можливість отримання пільги, передбаченої абзацом шостим пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, для дружини, якщо вона не взяла повторний шлюб, військовослужбовця, який помер після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, законодавець не пов`язує з видом військової служби, тривалістю її проходження, військовим званням та посадою, а також часом, що сплинув після звільнення особи з військової служби.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.03.2016 року по справі №21-1887а15, яка з урахуванням вимог статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов`язковою для врахування судами при розгляді справ у подібних спорах.
Колегія судів погоджується з висновками суду першої інстанції, що ОСОБА_1 , маючи право на пільгову пенсію по віку, скористалась своїм правом на вибір виду пенсії, після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 , який отримував пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та відмова Криворізького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про недоцільність переведення з виду на вид, є протиправною та суперечить вимогам ст.ст.10, 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", так як порушує право позивачки на вибір пенсії.
У відповідності до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.
Зважаючи на те, що судом першої інстанції правильно вирішено спір по суті, вірно застосований матеріальний закон та не допущено порушень процесуального права, оскаржене судове рішення має бути залишено без змін.
Керуючись статями 195-196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,-
Апеляційну скаргу Криворізького південного об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області - залишити без задоволення.
Постанову Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 травня 2017 року у справі №213/1893/16-а(2-а/213/6/17) - залишити без змін.
Ухвала суду набирає законної через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: Т.С. Прокопчук