Справа № 687/234/17
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 687/234/17 Головуючий у 1-й інстанції: Кулєбякін В.О.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

15 червня 2017 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Боровицького О. А. Сушка О.О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Томашук А.В.,

позивача: ОСОБА_2,

представника позивача: ОСОБА_3,

представника відповідача: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Городоцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на постанову Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 04 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Городоцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2017 року позивач звернувся до Чемеровецького районного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до Городоцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання неправомірною відмови у зарахуванні позивачу до пільгового стажу періоди роботи трактористом з червня 1978 року по листопад 1979 року та з січня 2000 року по березень 2005 року; зобов'язання відповідача зарахувати до пільгового стажу періоди роботи трактористом та призначити пенсію.

Постановою Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 04 квітня 2017 року позов задоволено частково: зобов'язано відповідача зарахувати в пільговий стаж роботи позивача відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" період з 01.01.2000 року по 31.12.2001 року.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 04 квітня 2017 року та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права та невстановлення обставин у справі, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги та просила суд її задовольнити.

Позивач та його представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили суд залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Так, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, позивач після досягнення ним 03.08.2016 року 55 річного віку звернувся до Городоцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах як трактористу.

З повідомлення ГУПФУ в Хмельницькій області позивач дізнався, що комісія рішенням від 23.12.2016 року № 20 зарахувала до пільгового стажу період роботи з 01.01.1982 року по 31.12.1999 року відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а у зарахуванні періоду роботи з 01.01.2000 року по 31.03.2005 року відмовила, оскільки робота на посаді тракториста не підтверджується первинними документами.

З листа Городоцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області від 10.01.2017 року № 141/03 позивачу стало відомо, що підстав для призначення йому пенсії відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" немає, оскільки у нього відсутня необхідна кількість загального та спеціального стажу. Загальний стаж роботи позивача становить 25 років, 4 місяці, 12 днів, а спеціальний (пільговий) - 17 років, 4 місяці, 12 днів, що є недостатнім для призначення пільгової пенсії за віком.

Не погодившись із вказаним, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що необхідними доказами підтверджується стаж роботи позивача на посаді тракториста з 01.01.2000 року по 31.12.2001 року, а тому відповідач протиправно не зарахував йому цей період до стажу роботи, необхідного для призначення пенсії на пільгових умовах.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції по суті спору, виходячи наступного.

В силу вимог ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: трактористи - машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років;

Згідно зі ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Із записів у трудовій книжці позивача судом встановлено, що у 1979 році він працював різноробочим, з 1980 року по 1981 рік служив в армії, з 1982 року по 2001 рік ОСОБА_2 працював трактористом, з 2002 року по 31.03.2005 рік працював у будівельній бригаді, а з 31.03.2005 року по 01.11.2005 року - різноробочим.

Відповідно до п. 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з архівною довідкою, виданою відділом Чемеровецької РДА № 267а від 10.10.2016 року, ОСОБА_2, працюючи в колгоспі "Шляхом Леніна" с. Пукляки, колдгоспі "Маяк" с. Мала Бережанка, КСП, КСЗ "Маяк" с. Мала Бережанка Чемеровецького району Хмельницької області, за 1979, 1982-1988, 1990-2003 роки рахується у книгах обліку розрахунків по оплаті праці, але професія не вказана, у червні 2004 року рахується у будівельній бригаді.

Відповідно до довідки № 265 від 10.10.2016 року ОСОБА_2 працював у колгоспі "Шляхом Леніна" с. Пукляки Чемеровецького району в 1979, 1982-1988, 1990-1993 р.р.

З довідки № 266 від 10.10.2016 року встановлено, що позивач працював у колгоспі "Маяк", КСП, КСЗ "Маяк" с. Мала Бережанка та отримував заробітну плату з січня 1994 року по грудень 2004 року.

Довідкою № 267 від 10.10.2016 року підтверджено, що ОСОБА_2 працював трактористом у колгоспі "Шляхом Леніна" с. Пукляки Чемеровецького району Хмельницької області з січня по грудень 1989 року.

Згідно з книгою № 2 обліку трудового стажу і заробітку колгоспника за 1967-2001 роки КСЗ "Маяк" та актом перевірки достовірності видачі документів про стаж та заробітну плату щодо ОСОБА_2 зазначено: у 1979 році - різна робота, 1980-1981 - служба в армії, 1982-1999 р.р. - тракторист.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вказали, що ОСОБА_2 працював на посаді тракториста від часу повернення зі служби в армії до моменту визнання СТОВ "Маяк" банкрутом.

При цьому, твердження апелянта про те, що показаннями свідків підтверджується загальний трудовий стаж за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями суд оцінює критично, як і те, що обставин безпосередньої зайнятості позивача у виробництві сільськогосподарської продукції в оспорюваний період роботи свідки підтвердити не можуть, оскільки відповідно до п. 18 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637, за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що позивач має право на зарахування періоду роботи з 01 січня 2000 року по 31 грудня 2001 року до пільгового стажу для призначення пенсії відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що вірно встановив суд першої інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, з урахуванням обставин справи, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Городоцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 04 квітня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 22 червня 2017 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_7 ОСОБА_8