Справа № 818/109/17
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2017 р.Справа № 818/109/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Рєзнікової С.С.
Суддів: Старостіна В.В. , Бегунца А.О.
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.
представника позивача: Кугая А.В.,
позивача: Цибатого І.Ю.,
представника відповідача Мамона А.В.,
представника відповідача: Мазур Л.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 29.03.2017р. по справі № 818/109/17
за позовом ОСОБА_1
до Міністерства оборони України , Тимчасово виконуючий обов`язки командувача військоперативного командування "Північ" Збройних Сил України генерал-майора ОСОБА_2 , Військової частини -польова пошта НОМЕР_1
про визнання протиправними та скасування наказів в частині, поновлення на службі,
ВСТАНОВИЛА:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, Тимчасово виконуючого обов`язки командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Збройних Сил України генерал-майора ОСОБА_2 , військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , в якому просив:
- визнати протиправним і скасувати п. 9 наказу Тимчасово виконуючий обов`язки командувача військоперативного командування "Північ" Збройних Сил України генерал-майора ОСОБА_2 від 03.01.2017р. №2 «Про результати проведення службового розслідування»;
- визнати протиправним і скасувати наказ т.в.о. командира військової частини-польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_3 від 19.01.2017р. №22 в частині звільнення позивача з військової служби за пунктом «е» (через службову невідповідність осіб рядового, сержантського і старшинського (крім прапорщиків, старших прапорщиків, мічманів, старших мічманів) складу у разі невиконання службових обов`язків);
- поновити позивача на військовій службі на посаді старшого стрільця 1 взводу 1 мотопіхотної роти військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , із виплатою матеріального і грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, які позивач недоотримав внаслідок незаконного звільнення.
Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 29.03.2017р. в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи.
Представник відповідача, військ оперативного командування "Північ" Збройних Сил України, в своїх запереченнях на апеляційну скаргу просив залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення.
Відповідачі, Міністерство оборони України та Військова частина-польова пошта НОМЕР_1 , не скористались своїм правом на подання письмових заперечень на апеляційну скаргу.
В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача та позивач підтримали апеляційну скаргу, просили задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.
Представники відповідачів, Міністерства оборони України та військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Збройних Сил України (військова часина НОМЕР_2 ), вважали рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим та просили залишити його без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення.
Відповідач, Військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , не забезпечив в судове засідання явку свого уповноваженого представника.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, позивача та представників відповідачів, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 22.12.2016р. військовослужбовці військової частини польова-пошта НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , старший солдат ОСОБА_6 , солдати ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 самовільно залишили розташування підрозділу та о 23.00 знаходилися в місцевому кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де вживали спиртні напої.
Адміністрацією кафе був викликаний патруль Військової служби правопорядку смт. Гончарівського. Між військовослужбовцями військової частини польова-пошта НОМЕР_1 та патрулем Військової служби правопорядку виникла суперечка, яка в подальшому переросла в бійку, внаслідок якої військовослужбовці отримали тілесні ушкодження та 23.12.2016р. о 03.50 були доставлені на стаціонарне лікування до хірургічного відділення Чернігівського військового госпіталю, де встановлені діагнози: старший прапорщик ОСОБА_11 «підшкірна гематома потиличної ділянки голови», сержант ОСОБА_12 «закрита тупа травма грудної клітини, перелом 6 ребра ліворуч, забій куприку», старший солдат ОСОБА_13 «забій нижньої щелепи, садна грудної клітини, забій лівого колінного суглобу», солдат ОСОБА_9 «забійна рвана рана потиличної ділянки голови».
23.12.2016р. о 04.00 для з`ясування обставин по даному факту смт. Гончарівське прибула група оперативного реагування Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку, під час роботи якої встановлені та затримані військовослужбовці військової частини польова-пошта НОМЕР_1 , причетні до бійки, а саме молодший сержант ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , старший солдат ОСОБА_6 , солдати ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 .
У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 знаходився в громадському місці з явними ознаками алкогольного сп`яніння, його направлено до Чернігівського обласного наркологічного диспансеру для проведення медичного огляду, за результатами якого позивачу встановлено діагноз: «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Гостра інтоксикація неускладнена (алкогольне сп`яніння, 1,25% проміле)», про що складено відповідну виписку №3911 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, копія якої наявна в матеріалах справи (а.с.40-41).
Зі змісту вказаної виписки вбачається, що позивач «перебував на службі у нетверезому стані, вживав алкогольні напої, міміка млява, хода хитка, зіниці розширені, точні рухи не виконує, є запах алкоголю з роту».
Після проведення медичного обстеження на вміст алкоголю в крові позивач разом з іншими затриманими військовослужбовцями доставлений до Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку, де відносно нього був складений відповідний протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.178 КУпАП (а.с.36-39), та протокол про адміністративне затримання.
23.12.2016р. на підставі вимог статті 15 КУпАП, відповідно до якої військовослужбовці за вчинення адміністративних правопорушень відповідають за дисциплінарними статутами, матеріали про адміністративне правопорушення направлені на адресу військової частинипольова пошта НОМЕР_1 для прийняття рішення щодо притягнення солдата ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності (а.с.65).
24.12.2016р. наказом №540 командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Збройних Сил України генерал-майора ОСОБА_2 з метою встановлення причин та передумов виникнення конфлікту між військовослужбовцями військової частинипольова пошта НОМЕР_1 та військовослужбовцями Військової служби правопорядку Збройних Сил України в смт. Гончарівському Чернігівської області призначено службове розслідування (а.с.103), під час якого встановлено, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги ст.ст. 11,12,13,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (а.с.91-100), та винесено наказ від 03.01.2017р. №2 «Про результати проведення службового розслідування» (а.с.10-12), на підставі якого прийнято наказ т.в.о. командира військової частини-польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_3 від 19.01.2017р. №22 про звільнення ОСОБА_1 з військової служби за пунктом «е» (через службову невідповідність осіб рядового, сержантського і старшинського (крім прапорщиків, старших прапорщиків, мічманів, старших мічманів) складу у разі невиконання службових обов`язків) (а.с.8).
Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу", Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарним статутом Збройних сил України. Так, відповідно до ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Згідно з ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.
Статтею 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено початок і закінчення проходження військової служби. Час та місце виконання обов`язків військової служби, зокрема, початком проходження військової служби вважається: 1) день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту - для громадян, призваних на строкову військову службу; 2) день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації; 3) день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних; 4) день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
З наявної в матеріалах справи копії контракту від 29.08.2016р. (а.с.13-14) про проходження ОСОБА_1 військової служби у Збройних Силах України, а саме з п. 1 вбачається, що військовослужбовець повинен виконувати, серед іншого, також і особливі обов`язки, визначені статутами Збройних Сил України.
Відповідно до ст.1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Згідно з преамбулою Дисциплінарного статуту Збройних Сил України цей Статут визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг. Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту. Положення Статуту поширюються на громадян, звільнених з військової служби у відставку або у запас з правом носіння військової форми одягу, під час носіння ними військової форми одягу. Дія Дисциплінарного статуту Збройних Сил України поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, Національну гвардію України та інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Відповідно до вступної частини Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України цей Статут визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах. Статутом керуються всі військові частини, кораблі, управління, штаби, організації, установи і військові навчальні заклади Збройних Сил України (далі - військові частини). Обов`язки посадових осіб, не зазначені в цьому Статуті, визначаються відповідними порадниками та положеннями. Дія Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, Національну гвардію України та на інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Згідно зі ст.1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України Збройні Сили України - військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності.
Статтею 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, передбачено, що необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.
Статтею 12 Статуту закріплено, що про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.
Відповідно до ст. 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.
Обов`язок зразково виконувати свої службові обов`язки, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців; у разі потреби відлучитися в межах розташування військової частини (підрозділу) запитати дозволу в командира відділення, а після повернення доповісти йому про прибуття; під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків встановлений ст.128 вказаного Статуту.
Крім того, ст. 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).
Згідно зі ст.49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно дійшов висновку, що факт порушення позивачем вищезазначених норм законодавства підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, в тому числі: протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП, (а.с.36-37), випискою №3911 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого (а.с.40-41), відібраними під час проведення службового розслідування поясненнями ОСОБА_9 , кулеметника 15ОІМПБ 1 МПР ІІ МПВ І відділення (а.с.120-121), який також 22.12.2016р. перебував у місцевому кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », бачив там військовослужбовців, які голосно кричали та заважали відпочивати, та приймав участь у бійці, отримавши «удари дубінкою по руках і ногах від працівників Військової служби правопорядку», доки його не прикрив собою ОСОБА_1 , що також був у тому кафе; поясненнями ОСОБА_6 (а.с.136), відповідно до яких того дня він із ОСОБА_1 та іншими військовослужбовцями вийшов із військової частини та перебував у кафе, де випив 2 бокали пива, після того як вийшли на вулицю, побачили ОСОБА_9 із розбитою головою та відвели його у сторону.
З письмових пояснень позивача, наданих під час проведення службового розслідування (а.с.125-126), вбачається, що він «22.12.2016р. після закінчення військових навчань на полігоні пішов за цигарками і зайшов у кафе, де трішки випив і відпочивав». Потім намагався витягти свого знайомого із бійки, що почалася, на вулиці. Крім того, зазначає, що «разом із солдатом ОСОБА_6 купили цигарок і зайшли в бар, де сіли за столик до ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , замовивши по бокалу пива», які в своїх поясненнях також не заперечували факт вжиття алкогольних напоїв ввечері того дня у кафе (а.с.122-123,129).
З пояснень ОСОБА_14 , бармена кафе «Чебурашка», та ОСОБА_15 , адміністратора цього ж кафе, встановлено, що 22.12.2016р. близько 22.00. до приміщення зайшли 4 військовослужбовців, трохи пізніше ще 5. Вони почали танцювати та купили 0,5 пляшки з горілкою та пиво. Вели себе неадекватно, вимагали зробити музику ще гучніше, намагалися вчинити бійку (а.с.116-119).
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що в діях позивача мав місце факт порушення принципів моральності, честі і гідності, який виразився у безвідповідальному ставленні до службових обов`язків, позивач перебував у стані алкогольного сп`яніння у громадському місці, а тому з урахуванням всіх цих обставини, які брались до уваги відповідачем при прийнятті оскаржуваних наказів, якими позивача правомірно звільнено зі служби.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги стосовно того, що позивач вживав спиртні напої у позаслужбовий час та зазначає наступне.
Відповідно до наказу командира військової частини-польова пошта НОМЕР_1 19.12.2016р. № 371 солдат ОСОБА_1 у складі свого підрозділу убув для ведення бойового злагодження відділень (екіпажів, розрахунків), взводів на 242 загальновійськовий полігон смт. Гончарівське (а.с.89).
Згідно з ч. 3 ст. 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військові навчання, походи кораблів, бойові стрільби та бойове чергування, несення служби у добовому наряді здійснюються у будь-які дні тижня без обмеження загальної тривалості службового часу.
Відповідно до ст. 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України розподіл часу у військовій частині протягом доби і протягом тижня здійснюється згідно з розпорядком дня, яким встановлюється виконання основних заходів повсякденної діяльності, навчання й побуту особового складу підрозділів, штабів. Розпорядок дня встановлюється командиром (начальником) відповідно до завдань, покладених на військову частину, та залежно від пори року. Розпорядок дня затверджується на період навчання і може уточнюватися командиром (начальником) на час проведення навчань, походів кораблів, бойових стрільб, бойового чергування, несення служби в добовому наряді, варті тощо з урахуванням особливостей їх виконання.
Таким чином, позивач під час перебування на загальновійськовому полігоні повинен був виконувати програму бойового злагодження без урахування стандартного розпорядку дня, оскільки програма була розрахована відповідно до ч.3 ст. 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та не обмежувалась загальною тривалістю службового часу та не передбачала відсутність військовослужбовців в казармах військової частини.
А тому, доводи апеляційної скарги з посиланням на положення ст. 221 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а саме, що військовослужбовці, які проходять службу за контрактом, мають право перебувати поза розташуванням військової частини у вільний від служби час за умови одночасної відсутності не більше ніж 30 відсотків загальної кількості військовослужбовців певної категорії, з урахуванням вищевказаного колегією суддів не приймаються до уваги.
Відповідно до ст.45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України за вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення корупційних діянь чи інших правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Відтак, в спірних правовідносинах позивач одночасно не притягувався до адміністративної відповідальності за ст.178 КУпАП та до дисциплінарної відповідальності за Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, оскільки за вчинення цього адміністративного правопорушення він несе дисциплінарну відповідальність за відповідним статутом.
Вичерпний перелік дисциплінарних стягнень, які можуть бути накладені на рядових (матросів) військової служби за контрактом закріплено у статті 49 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, а саме: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) призначення поза чергою в наряд на роботу - до 5 нарядів; є) позбавлення військового звання старший солдат (старший матрос); ж) звільнення з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю.
Права командирів (начальників) накладати дисциплінарні стягнення на підлеглих рядових (матросів), сержантів (старшин) строкової служби і служби за контрактом встановлені статтями 53-61 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.
Відповідно до ст 61 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України командувач військ оперативного командування щодо підлеглих рядових (матросів), сержантів (старшин) користуються правом накладати дисциплінарні стягнення в повному обсязі цього Статуту.
Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що т.в.о. командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Збройних Сил України, видаючи наказ від 03.01.2017р. №2 «Про результати проведення службового розслідування», діяв у межах повноважень та у спосіб, встановлений законом, відтак підстави для визнання його протиправним та скасування відсутні.
Враховуючи, що наказ т.в.о. командира військової частини-польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_3 від 19.01.2017р. №22 про звільнення ОСОБА_1 з військової служби був винесений на підставі наказу оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 03.01.2017р. №2 відповідно до ч. 8 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», то судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування наказу від 19.01.2017р. №22 та про поновлення позивача на роботі із виплатою грошового забезпечення.
З приводу тверджень позивача щодо не проведення з ним бесіди при накладенні на нього стягнення у вигляді звільненні з посади необхідно зазначити, що якщо ж акт індивідуальної дії в цілому узгоджується з вимогами чинного законодавства і прийнятий відповідно до обставин, що склалися, тобто є правильним по суті, то окремі порушення встановленої процедури прийняття акта не можуть бути підставою для визнання його протиправним, якщо інше не передбачене законодавством.
Крім того, стосовно доводів апеляційної скарги про пропорційність накладеного дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з військової служби, колегія суддів зазначає наступне.
Саме до повноважень командувача військ оперативного командування віднесено право накладення дисциплінарні стягнення на солдатів в повному обсязі встановлених Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Такі повноваження командувача віднесені до дискреційних, а отже командувач військ оперативного командування має можливість на власний розсуд визначити тяжкість дисциплінарного стягнення, яке передбачено Дисциплінарним статутом Збройних Сил України
Враховуючи вищевказане, суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого обґрунтовано відмовив в задоволенні адміністративного позову.
Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.
Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції від 29.03.2017р. відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.
Відповідно до ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків, щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 29.03.2017р. по справі № 818/109/17 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова С.С.
Судді(підпис) (підпис) Старостін В.В. Бегунц А.О.
Повний текст ухвали виготовлений 20.06.2017 р.