Справа № 539/2578/16-а
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2017 р.Справа № 539/2578/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Чалого І.С. , Зеленського В.В.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Лубнифарм" на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26.04.2017р. по справі № 539/2578/16-а

за позовом Публічного акціонерного товариства "Лубнифарм"

до Лубенської міської ради Полтавської області

про визнання рішення протиправним та скасування його в частині застосування до позивача,

ВСТАНОВИЛА:

25.08.2016 року до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області звернулося Публічне акціонерне товариство "Лубнифарм" (далі - позивач, ПАТ "Лубнифарм") з адміністративним позовом до Лубенської міської ради Полтавської області, в якому просить визнати рішення Лубенської міської ради Полтавської області від 06.06.2014 року "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Лубни" протиправним та скасувати його в частині застосування до позивача.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 квітня 2017 року позовну заяву ПАТ "Лубнифарм" - залишено без розгляду.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду від 26.04.2017 р. та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

19.06.2017 року позивач надав клопотання про відкладення розгляду зазначеної справи на іншу дату, у зв'язку з неможливістю прибути в судове засідання представника через слухання іншої справи.

Проте, зазначене клопотання не підлягає задоволенню, оскільки жодних доказів на підтвердження зазначених обставин позивачем не надано.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) фіксування судового засідання 20.06.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущений строк звернення до суду, передбачений ч. 2 ст. 99 КАС України, а тому даний адміністративний позов суд залишає без розгляду. Підстави для поновлення строку звернення до суду відсутні.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для залишення позову без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними (ч. 1 ст. 100 КАС України).

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції розглядалася позовна заява ПАТ "Лубнифарм" до Лубенської міської ради Полтавської області про визнання рішення Лубенської міської ради Полтавської області від 06.06.2014 року "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Лубни" протиправним та скасування його в частині застосування до позивача, яка була подана до суду 25.08.2016 року.

Залишаючи без розгляду адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що вищевказане рішення оприлюднене в газеті "Лубенщина" 14.06.2014 року №68-69, а тому позивач повинен був дізнатися про можливе порушення його прав 14.06.2014 року.

В свою чергу, матеріалами справи підтверджено, що позивачем 02.11.2016 року до суду першої інстанції було подано заяву про зміну та доповнення позовних вимог у порядку статей 51, 137 КАС України.

Проте, суд першої інстанції на вказаний факт не звернув уваги та не надав своєї оцінки підставам та обґрунтуванням, наведеним у цій заяві.

Однак, на думку колегії суддів саме зазначені у змінених позовних вимогах обставини є вирішальними для відповіді на питання, чи пропущений позивачем строк звернення до суду із цим позовом.

Так, згідно зі зміненими та доповненими позовними вимогами, позивач, як і у первісному позові, просив визнати протиправним та скасувати рішення Лубенської міської ради Полтавської області сорок третьої сесії шостого скликання від 06 червня 2014 року "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Лубни". Однак, зі змісту заяви вбачається, що вона містить відмінні обґрунтування позовних вимог, зокрема зазначається про те, що рішення є протиправним через затвердження невірних даних самої технічної документації, яка є додатком до оскаржуваного рішення, однак не була опублікована разом із рішенням від 14.06.2014р.

Колегія суддів вважає за необхідне зауважити на те, що технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою (частина перша статті 23 Закону України «Про оцінку землі» № 1378-IV).

Разом з цим, дані про нормативну грошову оцінку стосовно окремої земельної ділянки за правилами частини другої статті 20 зазначеного Закону оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Водночас, відповідно до частини третьої статті 23 цього Закону витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

З огляду на те, що технічна документація є додатком до оскаржуваного рішення, однак, вона не була опублікована разом з рішенням 14.06.2014 року, тому про порушення своїх прав позивач мав дізнатися лише після ознайомлення зі змістом самої технічної документації.

Отже, припущення суду першої інстанції про те, що ПАТ "Лубнифарм" повинно було дізнатись про можливе порушення його прав з дня оприлюднення оскаржуваного рішення, тобто 14.06.2014 року, не відповідає встановленим у справі обставинам.

Вказана позиція узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 21.06.2016 року по справі №522/7868/13-а.

Таким чином, оскільки судом першої інстанції не дотримано приписів процесуального права щодо з'ясування питання, коли особа дізналася про порушення своїх прав, оскаржувана ухвала про залишення позову без розгляду прийнята передчасно.

Виходячи з вищезазначеного, ухвала від 26.04.2017 р. підлягає скасуванню на підставі п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 204 Кодексу адміністративного судочинства України, а справа підлягає поверненню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 199,п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 204, ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Лубнифарм" задовольнити.

Ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26.04.2017р. по справі № 539/2578/16-а скасувати.

Справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Лубнифарм" до Лубенської міської ради Полтавської області про визнання рішення протиправним та скасування його в частині застосування до позивача направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в силу ч. 2 ст. 211 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя П'янова Я.В.
Судді Чалий І.С. Зеленський В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 22.06.2017 р.