Справа № 537/1061/17
Суддя: Степура А. А.
Дата ухвалення: 2017-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження: 2-а/537/88/2017
Справа № 537/1061/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.06.2017 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Степури А.А., за участю секретаря Грицькової Я.С., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3»яненко Л.В. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кременчуцького об»єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання відмови в призначенні пенсії за вислугу років незаконною та зобов»язання призначення пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, згідно якого просить визнати незаконним рішення Кременчуцького об»єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області № 81 від 22.02.2017 року про відмову їй у призначенні пенсії за вислугу років та зобов»язати Кременчуцьке об»єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області призначити та виплачувати їй пенсію за вислугу років на посаді бібліотекаря , починаючи з 16 лютого 2017 року.

На обґрунтування позову зазначила, що 16 лютого 2017 року вона звернулася в Кременчуцьке об»єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області з заявою про призначенні їй пенсії за вислугу років з посади бібліотекаря. Своє прохання про нарахування пенсії за вислугою років вона аргументувала тим, що в момент подання заяви її трудовий стаж на посаді бібліотекаря дорівнював 26 років і 4 дні та посилалась на Постанову Кабінету Міністрів України № 909 від 04.11.1993 року та примітки 2 до цієї постанови, в яких зазначено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком , дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої незалежності закладів та установ. 22 лютого 2017 року вона отримала рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці № 81, яким їй відмовили в призначені пенсії за вислугу років у зв»язку з тим , що начебто згідно п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» згідно переліку закладів і установ освіти не передбачено установи вищих навчальних закладів та повідомили, що на працівників Вищого навчального закладу освіти поширюється Закон України «Про наукову та науково-технічну діяльність». Вказала на те, що згідно пункту «е» Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугою років мають працівники освіти, охорони здоров»я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи не менше 26 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України та при досягнення віку 55 років. Зазначила, що відповідно до Закону України «Про бібліотеку та бібліотечну справу» на працівників бібліотек, незалежно від форм власності та статусу бібліотеки, поширюються гарантії, встановлені законодавством про працю, соціальне страхування, пенсійне забезпечення. Окрім того , вказала, що згідно ст. 6 Закону України «Про бібліотеки та бібліотечну справу» заклад, в якому вона працювала, відноситься до спеціальних, тобто у тому числі бібліотек вищих учбових закладів. З урахуванням викладеного, просила позовні вимоги задовольнити.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнала , надала заперечення, в яких зазначила, що 16.02.2017 року позивач звернулася до Управління із заявою про призначення їй пенсії за вислугу років, відповідно до пункту «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року. Рішенням від 22.02.2017 року № 81 Управлінням відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком . Відповідно до пункту «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров»я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року не менше 26 років. Право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров»я та соціального забезпечення незалежно від віку, які в період до 01 січня 2016 року мали вислугу років на відповідній посаді. Вказала, що своє право на вислугу років згідно пункту «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» позивач аргументує, тим, що згідно ч.1 ст. 30 Закону України «Про бібліотеки і бібліотечну справу» на працівників бібліотек, незалежно від форм власності та статусу бібліотеки поширюються гарантії, встановлені законодавством про працю, соціальне страхування, пенсійне забезпечення. Однак, як зазначила позивач, з 13.02.1991 року по 09.05.2002 року вона працювала на посаді бібліотекаря, а з 10.05.2002 року на посаді завідуючої абонентським відділом в бібліотеці Кременчуцького філіалу Харківського політехнічного інституту, який був перейменований в Кременчуцький національний університет імені ОСОБА_4. Вказала на те, що відповідно до ст. 6 Закону України «Про бібліотеки і бібліотечну справу» за своїм призначенням бібліотеки поділяються на публічні та спеціальні. Частиною 3 вищевказаної статті встановлено, що бібліотека може не мати статусу юридичної особи та перебувати у складі підприємства, установи або організації . Оскільки бібліотека Кременчуцького філіалу Харківського політехнічного інституту, а згодом Кременчуцького національного університету імені ОСОБА_4 є структурним підрозділом Кременчуцького національного університету імені ОСОБА_4 і не має статусу юридичної особи, то період роботи на посадах не зараховується до спеціального стажу , що дає право на пенсію за вислугу років . А, отже, вимога позивача про призначення пенсії за вислугу років на посаді бібліотекаря без наявного спеціального стажу є неправомірною та безпідставною. З урахуванням викладеного, просила відмовити позивачу в задоволенні позову.

Суд, вислухавши позивача, представника позивача , представника відповідача, дослідивши матеріали справи , оцінивши надані докази в їх сукупності , приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч.1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом , звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням , дією чи бездіяльністю суб»єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування , їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі , в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 КАС України передбачено, що до компетенції адміністративних судів віднесена перевірка чи вчинені дії суб»єктом владних повноважень на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч.1ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого : суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов»язковість яких надана Верховною Радою України, суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту ст. 159 КАС України вбачається, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з»ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 13.08.1981 року по 11.02.1991 року працювала в Головній бібліотеці всесоюзної централізованої системи бібліотек на посаді редактора відділу комплектування та обробітки . З 13.02.1991 року працювала в Кременчуцькому філіалі Харківського політехнічного інституту на посаді бібліотекаря, який був перейменований в Кременчуцький національний університет імені ОСОБА_4 , переведена 10.05.2002 року на посаду завідуючої абонентським відділом . Звільнена 15.02.2017 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивач зверталася до Кременчуцького об»єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області з заявою про призначення пенсії за вислугу років.

Рішенням Кременчуцького об»єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області за № 81 від 22.02.2017 року позивачці відмовлено в призначенні пенсії за вислугою років відповідно до ст. 55 пункту «е» Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки згідно переліку закладів і установ освіти не передбачено установи вищих навчальних закладів. Також, зазначено, що згідно з довідкою № 13/10 від 15.02.2017 року бібліотека є структурним підрозділом Кременчуцького національного університету імені ОСОБА_4 ІІІ-VІ рівня акредитації і цей заклад не підпадає під перелік закладів та установ освіти, охорони здоров»я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років. В вищевказаному рішення вказано на те, що на працівників Вищого навчального закладу освіти поширюється Закон України «Про наукову та науково-технічну діяльність».

Відповідно до ст. 58 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Згідно ст. 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

У відповідності зі ст. 52 Закону України "Про пенсійне забезпечення", право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти відповідно до пункту "е" статті 55.

За приписами п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право напенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоровя та соціального забезпечення, які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту.

Частиною 1 статті 30 Закону України «Про бібліотеки і бібліотечну справу» передбачено, що на працівників бібліотек, незалежно від форм власності та статусу бібліотеки, поширюються гарантії, встановлені законодавством про працю, соціальне страхування, пенсійне забезпечення.

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років,затверджено постановою Кабінету Міністрів України N 909 від 04.11.93 року (із внесеними змінами). Названим переліком в розділі «Освіта» передбачено бібліотеки. В найменуванні посад, які дають право на пенсію за вислугу років, вказані завідуючі і бібліотекарі бібліотек.

Пунктом 2 Приміток до вищевказаної постанови передбачено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, оскільки спеціальний стаж позивачки який дає право на призначення пенсії за вислугу років становить 26 років 4 дні , що є достатнім для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка була чинною на час виникнення у позивачки права та таку пенсію. За вказаних обставин, відмова Кременчуцького об»єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області у призначенні та виплаті позивачці ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є протиправною та позивачці має бути призначена та виплачена зазначена пенсія.

З урахуванням задоволення позову, судові витрати, що понесені позивачем підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Кременчуцького обєднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області відповідно до вимог ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 6-14, 71,94, 100,159-163, 167 КАС України , суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кременчуцького об»єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання відмови в призначенні пенсії за вислугу років незаконною та зобов»язання призначення пенсії, задовольнити .

Визнати незаконним рішення Кременчуцького об»єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області № 81 від 22.02.2017 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

Зобов»язати Кременчуцьке об»єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на посаді бібліотекаря , починаючи з 16 лютого 2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Кременчуцького обєднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області на користь ОСОБА_1 640 грн. судового збору, сплаченого нею при подачі позову до суду.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а особам, які не приймали участь у розгляді справи, в цей же термін з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Степура А.А.

Повний текст постанови виготовлений 21.06.2017 року