Справа № 823/947/17
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2017-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

м. Черкаси

19 червня 2017 року справа № 823/947/17

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Тимошенко В.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до головного державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Бойко Тетяни Дмитрівни, треті особи ОСОБА_3, прокуратура м. Умані, орган опіки та піклування, Служба в справах дітей Виконавчого комітету Уманської міської ради про недодержання вимог чинного законодавства та зловживання своїм правом,

встановив:

15 червня 2017 року до суду з позовною заявою звернулась ОСОБА_1, в якій просить вирішити питання про зловживання своїм правом, недодержання моральних засад суспільства, порушення чинного законодавства та припинення відповідачем зловживати своїм правом, оскільки ймовірно в цьому разі буде задіяно екскаватор чи гармата та зруйновано стіни для вселення ОСОБА_3 в однокімнатну квартиру ОСОБА_1 АДРЕСА_1, де зареєстрована та мешкає неповнолітня ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, до винесення законного рішення та притягнення відповідача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Частиною 2 ст.2 КАС України встановлено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 слід відмовити.

З огляду на позовну заяву та матеріали додані до неї, зокрема вимогу державного виконавця від 11.04.2017 №4951-5 вбачається, що на примусовому виконанні у Уманському міському відділі Державної виконавчої служби перебуває виконавчий лист №2-2452-112/2318/374/2012 виданий Уманським міськрайонним судом 14.01.2014 про вселення ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_1 та зобов'язати ОСОБА_1 не чинити йому перешкод в користування квартирою.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Частиною 1 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з вимогами частини 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Тобто, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикції адміністративних судів у такій категорії справ.

Таким чином, даний спір відповідно до КАС України та Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки він має розглядатися в порядку цивільного судочинства судом, який видав виконавчий документ.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" встановлено, що Європейська Конвенція "Про захист прав людини і основоположних свобод" і практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" у рішенні від 12.10.1978 вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 6 цієї статті суддя зазначає, що розгляд зазначеного спору віднесений до юрисдикції загального місцевого суду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 2, 17, 107, 109, 160, 165, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до головного державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Бойко Тетяни Дмитрівни, треті особи ОСОБА_3, прокуратура м. Умані, орган опіки та піклування, Служба в справах дітей Виконавчого комітету Уманської міської ради про недодержання вимог чинного законодавства та зловживання своїм правом.

Роз'яснити ОСОБА_1, що вона може звернутися з зазначеним позовом у порядку цивільного судочинства .

Повернути позивачу позовну заяву із усіма доданими до неї матеріалами та направити копію даної ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом п'яти днів з дня її отримання стороною за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В.П. Тимошенко