Справа № 161/5377/17
Суддя: Івасюта Л. В.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/5377/17
Провадження № 2-а/161/616/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2017 року м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

судді Івасюти Л.В.

при секретарі Заболотько Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцької міської ради, про визнання дій відповідача протиправними та скасування Постанови №139 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради від 07.03.2017 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 свій позов мотивує тим, що 23 березня 2017 року нею була отримана постанова №139 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради від 07 березня 2017 року про те, що нею було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вважає висновок комісії безпідставним, таким, що базується на тому, що, на думку комісії, нею були порушені вимоги п.п.2.5.5.1.1 «Правил благоустрою м.Луцьк», які полягали в тому, що 13.02.2017 року о 07 год. 55 хв. нею було здійснено самовільне складання побутових відходів на тротуарі по АДРЕСА_1. Однак, такий висновок комісії не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства щодо регулювання даного питання, з огляду на те, що за вказаною адресою вона проживає з 2013 року. Протягом усього періоду проживання щотижня, кожного понеділка та четверга, відбувався централізований вивіз сміття та побутових відходів з АДРЕСА_1. Такі дії громадян традиційно склались за попередньою домовленістю з прибиральниками відходів у їхньому районі міста, визнавались такими, що відповідали нормам чинного законодавства та не підлягали адміністративній відповідальності. Офіційного повідомлення про заборону таких дій та інформації про внесення змін до відповідних договорів щодо вивозу сміття вона не отримувала, тому була впевненою в їх законності. Крім того, її дії адміністративна комісія кваліфікувала як порушення п.п.2.5.5.1.1 «Правил благоустрою м. Луцьк», згідно якого на об'єктах благоустрою забороняється засмічувати і забруднювати власні, прилеглі/закріплені території матеріалами, конструкціями, відходами, накопиченням снігу та криги тощо. Однак, нею не були забруднені власні, прилеглі/закріплені території, а сміття залишене у визначений час, на зазначеному місці в охайно упакованих пакетах у спосіб, що традиційно склався. Крім того, 24.03.2017 року, при укладенні нового договору на вивіз сміття з комунальним підприємством «Луцькспецкомунтранс», нею було подано додаткову заяву до вказаного підприємства про забезпечення вивезення сміття з АДРЕСА_2 у місті Луцьку, яка буде розглянута у визначені законом строки, оскільки, як виявляється, вказаним підприємством, що перебуває у підпорядкуванні Луцької міської ради не забезпечувалось та не забезпечується вивіз сміття з АДРЕСА_2. Враховуючи обставини справи, відсутність забезпечення вивозу сміття з АДРЕСА_2 а також те, що Луцькою міською ради не дотримуються вимоги Закону України «Про відходи», вважає, що склад адміністративного правопорушення в її діях відсутній.

Посилаючись на вищенаведене, позивач просить суд визнати протиправними дії адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради в

особі Луцької міської ради щодо притягнення її до адміністративної відповідальності ;

постанову №139 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради від 07.03.2017 року, про накладення на неї адміністративного стягнення, у вигляді штрафу, в розмірі 340 (триста сорок) гривень скасувати, та закрити відносно неї

справу про адміністративне правопорушення , у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Позивач подала суду заяву про розгляд справи за його відсутності. позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з наведених у позовній заяві мотивів.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, по наявних матеріалах справи.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи місцевого самоврядування, їх посадові

особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України".

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Аналогічні вимоги закріплені також в ч. 1 ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Згідно вимог ст. 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах законності та гласності.

Як встановлено судом, 07 березня 2017 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності, за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що свідчить постанова №139 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради, яку позивач отримала 23 березня 2017 року .

Судом встановлено, що позивач проживає за вищевказаною адресою з 2013 року. Протягом усього періоду проживання щотижня, кожного понеділка та четверга, відбувався централізований вивіз сміття та побутових відходів з АДРЕСА_1.

Такі дії, як пояснила в судовому засіданні позивач, традиційно склались за попередньою домовленістю з прибиральниками відходів у їхньому районі міста, визнавались такими, що відповідали нормам чинного законодавства та не підлягали адміністративній відповідальності. Офіційного повідомлення про заборону таких дій та інформації про внесення змін до відповідних договорів щодо вивозу сміття позивач не отримувала, тому була впевненою в їх законності.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час розгляду даного позову, представник відповідача не надав суду докази, які б свідчили про порушення законодавства позивачем.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 7, 71, 159-163 КАС України, Законом України «Про відходи», Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", Конституцією України, ст..152 КУпАП , суд-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради в особі Луцької міської ради щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності .

Скасувати постанову №139 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради від 07 березня 2017 року, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, у вигляді штрафу, в розмірі 340 (триста сорок) гривень .

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови .

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В. Івасюта