Справа № 372/3389/16-а
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

14 червня 2017 року м. Київ К/800/19590/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпак Ю.К., розглянувши матеріали касаційної скарги Міністерства оборони України на постанову Обухівського районного суду Київської області від 15 лютого 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:
Постановою Обухівського районного суду Київської області від 15 лютого 2017 року позов задоволено частково: зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до статті 16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у розмірі, встановленому Порядком, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, що дорівнює 200-кратному прожитковому мінімуму, встановленому законом для працездатних осіб на день встановлення йому інвалідності 2 групи, що настала внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, 24 листопада 2014 року. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Відмовлено в задоволенні позову в частині вимог до Київського обласного військового комісаріату.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2017 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково: визнано неправомірними дії Міністерства оборони України щодо повернення документів ОСОБА_1 та зобов`язано Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 щодо виплати одноразової грошової допомоги та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства. В іншій частині позову відмовлено.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройний Силах Радянського Союзу з 12 травня 1980 року по 13 лютого 1981 року, приймаючи участь у бойових діях в Афганістані.

Згідно з випискою із акту огляду МСЕК від 24.11.2014 р. позивачу первинно встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок травми, контузії та захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

У витязі з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв (протокол № 3153 від 16.10.2014 р.) зазначено, що травма, контузія, захворювання, пов`язане з проходженням військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Судове рішення апеляційної інстанції мотивовано тим, що оскільки позивачу встановлено ІІ групу інвалідності з 24.11.2014 р., тому він має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. № 975 (далі - Порядок від 25.12.2013 р. № 975).

Згідно з пунктом 12 Порядку від 25.12.2013 р. № 975 передбачено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядником бюджетних коштів відповідно до статті 23 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" є Міністерство оборони України.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Прийняття рішення про виплату чи про відмову у виплаті одноразової допомоги є компетенцією комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги, що діє у складі Міністерства оборони України.

Оскільки комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги відповідного рішення щодо задоволення вимог позивача про призначення спірної одноразової грошової допомоги чи відмови у її призначенні прийнято не було, а лише повідомлено позивачу про відсутність законодавчих підстав для призначення одноразової грошової допомоги через Обухівський районний військовий комісаріат Київської області, у зв`язку з чим документи повернуто без реалізації.

Таким чином, відповідним органом Міністерства оборони України не було розглянуто питання щодо призначення одноразової грошової допомоги та не було прийнято відповідного рішення по суті розгляду питання щодо наявності у позивача підстав для отримання такої допомоги, тому вимоги даного адміністративного позову про зобов`язання призначення та виплати такої допомоги є передчасними.

У касаційній скарзі Міністерство оборони України, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що Державна Прикордонна служба України не перебуває у підпорядкуванні Міністерства оборони України, тому підстав для призначення та виплати одноразової грошової допомоги позивачу Міністерством оборони України немає.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції і не дають підстав вважати, що судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вимоги про скасування постанови суду першої інстанції є безпідставним, оскільки вона вже скасована судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 213 КАС України касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає порушення норм матеріального чи процесуального права та як вони вплинули на правильність вирішення справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини п`ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення, в якому надана відповідна оцінка доказам, у тому числі доводам касатора, які він зазначав також у судах попередніх інстанцій, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній аргументи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не навів підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п`ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України на постанову Обухівського районного суду Київської області від 15 лютого 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.К. Черпак