Справа № 820/678/17
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 р. Справа № 820/678/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Калиновського В.А. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2017р. по справі № 820/678/17

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління Держпродспоживслужба в Харківській області

про визнання протиправними та скасування рішення, постанови,

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 ( далі - позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду, в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 50 від 22.12.2016 р.; визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 51 від 22.12.2016 р. та визнати протиправним та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про накладення штрафних санкцій № 31 від 27.12.2016 р. та присудити на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області судові витрати у сумі 2640 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в період з 07.12.2016 року по 08.12.2016 року відповідачем проведено поєднану планову перевірку дотримання ФОП ОСОБА_1 характеристик продукції, за результатами якої складено акт №686 та протокол №686 від 08.12.2016 року, а також прийняті рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №50, №51 від 22.12.2016 року та постанову про накладення штрафних санкцій №31 від 27.12.2016 р. Позивач не згоден зі спірними рішеннями, вважає їх незаконними, оскільки, висновки перевірки формальні та не узгоджуються з господарською діяльністю позивача. Крім того, позивачем виконано в установлений строк приписи рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №50, №51 від 22.12.2016 року, а тому накладення штрафних санкцій за їх невиконання прямо порушує права та законні інтереси ФО-П ОСОБА_1 Вказане слугувало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2017 року у задоволенні адміністративного позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про визнання протиправними та скасування рішення, постанови, - відмовлено.

Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального та процесуального права, незаконністю та необґрунтованістю рішення суду, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що головними спеціалістами відділу ринкового нагляду Управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області на підставі наказу від 19.09.2016р. №247, направлення на проведення перевірки від 05.12.2016р. №686, в період з 07.12.2016 р. по 08.12.2016р. проведено поєднану планову перевірку характеристик продукції (обладнання електричне та електронне) у ФО-П ОСОБА_1, розміщеної в магазині за адресою: м.Харків, пров. Плетнівський, буд.2.

Перевірка проводилась у присутності патруля Національної поліції та фіксувалась на нагрудну відеокамеру.

Результати перевірки ФО-П ОСОБА_1, оформлені актом №686 від 07.12.2016 року (а.с.19-20).

За висновками перевірки встановлено порушення позивачем положень п.28, п.42 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою КМУ від 16.12.2015 року №1067, п.32, п.45 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою КМУ від 16.12.2015 року №1077, зокрема, введення в обіг продукції, а саме: поз.1-4 Настільна лампа 3W/LED, мод. HL013L, біла, арт.998743; Настільна лампа 3W/LED, чорна, арт.998742; Настільна лампа 3W/LED, біла, арт.998741; ТМ "HOROZ", виробник - Китай. - на продукції та на її табличці з технічними даними відсутній знак відповідності технічним регламентам.

Для встановлення суб'єкта господарювання, який поставив ФО-П ОСОБА_1 вказане електрообладнання, відповідачем складено вимогу від 07.12.2016 року щодо надання до Управління захисту прав споживачів не пізніше 12 год. 00 хв. 08.12.2016 року прибуткових накладних на вказаний товар (товаросупровідну документацію) та їх завірені копії.

Як встановлено з пояснень представника відповідача, 08.12.2016 р. ФО-П ОСОБА_1 надала до Управління захисту прав споживачів копію видаткової накладної №1031.0008 від 31.10.2016 року на світильники, що перевірялись. Однак, в наданих документах відсутня інформація щодо будь-якого суб'єкта господарювання, що поставив дану продукцію, або її отримав.

08.12.2016 року головним інспектором Управління захисту споживачів ОСОБА_2, проведено перевірку наданих позивачем документів, за результатами якої складено протокол №686 від 08.12.2016 р. про виявлення порушення статті 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції, що полягає у введені в обіг світильників, описаних в акті перевірки характеристик продукції від 07.12.2016 року №868, на яких відсутній знак відповідності технічним регламентам, чим порушено п.28, п.42 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою КМУ від 16.12.2015 року №1067, п.32, п.45 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою КМУ від 16.12.2015 року №1077. (а.с.21).

Крім того, за висновками перевірки Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області прийнято:

- рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №50 від 22.12.2016 року, яким ФО-П ОСОБА_1 зобов'язано усунути формальні невідповідності встановлені актом перевірки №686 від 07.12.2016 року. Строк усунення 23.01.2017 р. (а.с.22);

- рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №51 від 22.12.2016 року, яким ФО-П ОСОБА_1 тимчасово заборонено надавати продукцію на ринок до усунення формальної невідповідності, встановленої актом перевірки №686 від 07.12.2016 року. Строк усунення 23.01.2017 р. (а.с.23);

- постанову про накладення штрафних санкцій №31 від 27.12.2016 року, якою на ФО-П ОСОБА_1 накладено штрафні санкції у розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 25,2 тис. грн. (а.с.24).

Позивач, не погодившись зі спірними рішеннями звернувся за відновленням своїх прав та законних інтересів до суду, оскільки вважав, що вказані рішення прийняті в порушень вимог Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" та порушує права та охоронювані законом інтереси позивача.

Відмовляючи у задоволенні позову судом першої інстанції зроблено висновок про правомірність та обґрунтованість дій відповідача в частині прийняття постанови про накладення штрафних санкцій від 27.12.2016 р. №31 та відмови в задоволенні цієї частини позовних вимог. Також судом зазначено, що за результатами повідомлення ФО-П ОСОБА_1, відповідачем прийняті рішення №9 та №10 від 27.10.2017 року, якими скасовано рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №50, №51.Таким чином, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, оскільки спірні рішення вже реалізовані позивачем та скасовані в установленому порядку відповідачем.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 1 Закону №2735-VI, державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

Відповідно до абзацу 5 частини 1 статті 1 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", орган державного ринкового нагляду - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного ринкового нагляду у межах сфери своєї відповідальності, що визначається відповідно до цього Закону (далі - орган ринкового нагляду).

Частинами 3, 4, 6, 17 статті 23 Закону України №2735-VI встановлено, що органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції.

Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції.

Під час таких перевірок перевіряються характеристики лише того виду продукції, що є предметом перевірки.

Перевірка характеристик продукції може бути невиїзною (за місцезнаходженням органу ринкового нагляду) або виїзною. У разі потреби органи ринкового нагляду для перевірки характеристик продукції можуть поєднувати невиїзні та виїзні перевірки.

За результатами перевірки характеристик продукції посадова особа, яка здійснює ринковий нагляд, складає акт відповідно до вимог Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Як вбачається з матеріалів справи, 07.12.2016 - 08.12.2016 року посадовими особами Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області проведено поєднану планову перевірку характеристик продукції у магазині ФОП ОСОБА_1 Результати перевірки оформлені актом № 686 від 07.12.2016.

Як вбачається з висновків перевірки, позивачем порушено положення п. 28, п. 42 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою КМУ від 16.12.2015 № 1067, п.32,п. 45 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою КМУ від 16.12.2015 року № 1077, а саме: порушення полягають у введенні в обіг чотирьох настільних ламп без нанесення на них знаку відповідності технічним регламентам.

Згідно до частини 3 статті 24 Закону України №2735-VI, встановлено, що під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених підпунктом "б" пункту 2 частини першої цієї статті (за підстав наявності супровідної документації, яка має додаватися до відповідної продукції (зокрема інструкція з користування продукцією), етикетки, маркування, інших позначок, якщо це встановлено технічними регламентами, та їх відповідність встановленим вимогам;), об'єктом перевірки є документи, що містять інформацію про походження продукції, яка є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, та її подальший обіг (договори, товарно-супровідна документація тощо). Якщо розповсюджувач протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку не надав йому зазначені документи, такий розповсюджувач вважається особою, що ввела цю продукцію в обіг. Під час перевірки характеристик продукції на підставі, визначеній в абзаці третьому підпункту "б" пункту 2 частини першої цієї статті, орган ринкового нагляду також проводить перевірку умов зберігання відповідної продукції.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою встановлення суб'єкта господарювання, який поставив ФО-П ОСОБА_1 вказане електрообладнання, відповідачем складено вимогу від 07.12.2016 щодо надання до Управління захисту прав споживачів прибуткових накладних на вказаний товар (товаросупровідну документацію) та їх завірені копії.

Також, з матеріалів справи вбачається, що позивачем надано копію декларації про відповідність вимогам Технічних регламентів на продукцію, щодо якої виявлено порушення. В декларації вказано перелік продукції, серед якої наявні світильники настільні виробника "Ногог", продаж яких здійснював позивач та вказано виробника даної продукції, яким являється ТОВ "СК-М ТРАНС", що знаходиться за адресою: Херсонська область, м.Скадовськ, вул. Куйбишева, буд.98-А.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що на виконання обмежувальних заходів, введених відповідачем, ФО-П ОСОБА_1, на підставі вказаних вище документів, встановлено виробника продукції та на адресу останнього направлено настільні лампи, які не відповідали вимогам технічних регламентів.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про правомірність та обґрунтованість відповідача в частині прийняття постанови про накладення штрафних санкцій від 27.12.2016 р. №31 та відмови в задоволенні цієї частини позовних вимог.

Щодо позовних вимог про скасування рішень Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 50, №51 від 22.12.2016 р., колегія суддів зазначає:

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 20.01.2017 позивач повідомив Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області про повне виконання обмежувальних (корегувальних) заходів у вказаний термін шляхом зняття з реалізації світильників та відправлення їх на адресу розповсюджувача (імпортера) - ТОВ "СК-М ТРАНС".

За результатами даного повідомлення, відповідачем прийняті рішення № № 9 та 10 від 22.12.2016, якими скасовано рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №№ 50 та 51.

Відповідно до частини 3 статті 29 Закону України "Про державний нагляд і контроль нехарчової продукції", орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб'єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність:знак відповідності технічним регламентам було нанесено з порушенням вимог, визначених у відповідному технічному регламенті;не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом;не було складено декларацію про відповідність або декларація про відповідність не супроводжує продукцію, якщо її складення чи супроводження нею продукції передбачено відповідним технічним регламентом;декларацію про відповідність було складено з порушенням вимог;органу ринкового нагляду не надано доступу до технічної документації або вона є неповною;вчинено інші порушення встановлених вимог, визначених у відповідному технічному регламенті як формальна невідповідність.

Перелік порушень встановлених вимог, які вважаються формальною невідповідністю, уточнюється у відповідних технічних регламентах.

Разом з цим, відповідно до ст. 30 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" передбачено три види обмеження надання продукції на ринку, а саме:

1.приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами;

2.усунення формальної невідповідності;

3.тимчасової заборони надання продукції на ринку.

Цією ж статтею передбачено, що тимчасова заборона надання продукції на ринку застосовується органами ринкового нагляду у разі прийняття ними рішення про:

1.відбір зразків продукції для проведення їх експертизи (випробування);

2.приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами. Тимчасова заборона надання продукції на ринку запроваджується одночасно з прийняттям рішень, зазначених у цій частині.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що передумовою застосування тимчасової заборони надання продукції на ринку має бути рішення про приведення продукції у відповідність або відбір зразків.

Як вбачається з матеріалів справи, за висновками перевірки Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 50 від 22.12.2016, яким позивача зобов'язано усунути формальні невідповідності, а також рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 51 від 22.12.2016, яким тимчасово заборонено надавати продукцію на ринок.

Однак, колегія суддів зазначає, що такі обмеження стосовно позивача не вживались та перевіряючими отримана копія декларації про відповідність вимогам Технічних регламентів, відповідно до якої світильники настільні виробника "Ногог" відповідають вимогам Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого 29.10.2009 постановою Кабінету Міністрів України №1149 та ДСТУ ІЕС 60598-1-2002; ДСТУ ТЕС 60598-2-1-2002.

Відповідно до ст. 28 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", якщо орган ринкового нагляду встановив, що продукція становить серйозний ризик, він невідкладно забороняє надання такої продукції.

А тому, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, оскільки спірні рішення вже реалізовані позивачем та скасовані в установленому порядку відповідачем.

Таким чином, позовні вимоги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 є обгрунтованними, а тому підлягають задоволенню, а рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 50 від 22.12.2016 р. та рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 51 від 22.12.2016 р колегія суддів визнає протиправними.

Щодо позовної вимоги в якій позивач просив присудити на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області судові витрати у сумі 2640 грн., колегія суддів зазначає, що згідно частин 1 та 2 статті 87 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Під час прийняття постанови суд, зокрема, вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати (стаття 161 КАС України).

Згідно ч. 6 ст. 94 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як вбачається з наявних матеріалах справи платіжних доручень, позивачем було сплачено судовий збір за подання адміністративного позову у загальному розмірі 640 грн .

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що судовим рішенням задоволено адміністративний позов, колегія суддів дійшла висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень на користь позивача суми витрат зі сплати судового збору та витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн .

Колегія суддів дійшла висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень на користь позивача суми витрат зі сплати судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 640 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн .

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно із статтею 86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Колегія суддів зазначає, що позивачем під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції , надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Натомість, відповідач, будучи суб'єктом владних повноважень та заперечуючи проти позову, не довів правовірність власних дій, які є предметом оскарження позивачем.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З урахуванням встановлених обставин у справі та допущених судом першої інстанції порушень норм матеріального права, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.159 КАС України, а тому відповідно до вимог ст. 202, ч.2 ст. 205 КАС України підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2017р. по справі № 820/678/17 скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправним рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 50 від 22.12.2016 р.;

Визнати протиправним рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 51 від 22.12.2016 р.

Визнати протиправним та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про накладення штрафних санкцій № 31 від 27.12.2016 р.

Присудити на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області судові витрати у сумі 2640 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бондар В.О.
Судді(підпис) (підпис) Калиновський В.А. Калитка О.М.
Повний текст постанови виготовлений 19.06.2017 р.