Справа № 802/357/16-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2017-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 червня 2017 р. Справа № 802/357/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Чернюк Алли Юріївни,
Суддів: Мультян Марини Бондівни
Крапівницької Наталі Леонідівни

за участю:

секретаря судового засідання: Павліченко Аліні Володимирівні

позивача: Хижого В.М.

представників позивача: Кароєва А.В., Селютіна К.С.

представника відповідача та третьої особи: Камінецького О.В.

представників відповідачів: Ільчика О.В., Петросюка О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 до: Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Міністр оборони України ОСОБА_2 про: визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та виплату грошового забезпечення

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України (далі - відповідач 1), Генерального штабу Збройних Сил України (далі - відповідач 2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Міністр оборони України ОСОБА_2 , у якому просив:

- визнати протиправними та скасувати накази Міністерства оборони України від 18 лютого 2016 року №148 про його звільнення з військової служби в запас за систематичне невиконання умов контракту, Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 23 лютого 2016 року №36 про виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення;

- поновити на посаді заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України;

- стягнути з Генерального штабу Збройних Сил України середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27 лютого 2016 року по день поновлення на військовій службі.

Посилався на незаконність звільнення, тому що не допускав порушень, які б свідчили про систематичне невиконання умов контракту.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2016 року, залишеною без змін Вінницьким апеляційним адміністративним судом від 27 липня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено. Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивач допустив систематичне невиконання умов контракту, оскільки упродовж року чотири рази притягувався до дисциплінарної відповідальності за невиконання умов контракту.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду із касаційною скаргу, за результатами розгляду якої рішення судів першої та апеляційної інстанції скасовані, а справу направлено на новий розгляд до Вінницького окружного адміністративного суду. Вищий адміністративний суд України у своїй ухвалі від 05.04.2017, скасовуючи рішення судів попередній інстанцій, вказав, що при новому розгляді необхідно належним чином перевірити доводи ОСОБА_1 щодо незаконності його звільнення. Зокрема:

- чи належать до переліку порушень військової дисципліни, які обліковуються для оцінки стану військової дисципліни, порушення, за які позивача притягнуто до відповідальності за наказами Міністра оборони України від 27.01.2016 р. №16 КП, від 10.02.2016 р. №28 КП, від 11.02.2016 р. №29;

- чи дотримані вимоги, наведені у пунктах 2.12., 2.13 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року №170, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 травня 2009 року за №438/16454 в редакції наказу Міністерства оборони України від 20.10.2015 р. № 570, при його звільненні.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 24.04.2017 справу прийнято до свого провадження.

Позивач та його представники у судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги та просили суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача 1 та третьої особи заперечував проти позову з підстав наведених у письмових запереченнях та додаткових поясненнях, що долучені до матеріалів справи. Зокрема зазначив, що протягом останніх 12 місяців служби генерал-лейтенант ОСОБА_1 неодноразово порушував взяті на себе згідно контракту про проходження військової служби у Збройних Силах України зобов`язання. Внаслідок чого протягом грудня 2015 - лютого 2016 року чотири рази був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, що свідчить про систематичність вчинених ним порушень та відповідає приписам пункту 2.12 Інструкції № 170, що мало наслідком звільнення позивача з військової служби.

Представники Генерального штабу Збройних Сил України проти позову також заперечували та просили в його задоволенні відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступне.

19.02.2013 між Міністерством оборони України в особі Міністра оборони України з одного боку та громадянином України (військовослужбовцем) ОСОБА_1 укладений контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України на 5 років (а.с. 132-133).

Відповідно до п. 2 Контракту громадянин ОСОБА_1 добровільно взяв на себе визначені зобов`язання, зокрема:

- свято і неухильно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів (начальників).

- знати та сумлінно виконувати службові обов`язки за посадами, які займатиме протягом строку Контракту, а також особливі обов`язки, визначені статутами Збройних Сил України;

- добре володіти довіреною технікою (озброєнням), уміло керувати підпорядкованим особовим складом, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку і майстерність, досягати позитивних результатів з бойової, мобілізаційної та фізичної підготовки.

Наказом Міністра оборони України від 03.09.2013 року № 289 (по особовому складу) генерал-лейтенанта ОСОБА_1 увільнено з посади першого заступника начальника Головного управління військового співробітництва та миротворчих операцій Генерального штабу Збройних Сил України та призначено на посаду заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України (а.с. 134).

Перебуваючи на даній посаді, згідно Розподілу повноважень між першими заступниками та заступниками начальника Генерального штабу Збройних Сил України, затвердженого наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 16.05.2011 року № 90, генерал-лейтенант ОСОБА_1 спрямовував, координував та контролював діяльність Озброєння, Тилу Збройних Сил України та Центрального військово-медичного управління Збройних Сил України (а.с. 150-161).

Як свідчать матеріали справи, 05.05.2015 року під час проведення бесіди з Міністром оборони України, генерал-лейтенанта ОСОБА_1 попереджено про недостатньо ефективне виконання своїх службових обов`язків, що визначають обсяг виконаних завдань, доручених за посадою та запропоновано переглянути відношення до їх виконання (а.с. 144).

Судом також встановлено, що протягом грудня 2015 - лютого 2016 років на позивача накладені чотири дисциплінарні стягнення.

Так, 28.12.2015 року Міністром оборони України видано наказ № 282КП ДСК, яким на позивача накладено дисциплінарне стягнення попередження про неповну службову відповідність за неналежне виконання вимог статей 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та Розподілу повноважень між першим заступником і заступниками начальника Генерального штабу Збройних Сил України, затвердженого наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 16.05.2011 року № 90, щодо належної координації та контролю за діяльністю Озброєння Збройних Сил України в частині всебічного забезпечення військ (сил), які беруть участь в антитерористичній операції (а.с. 11-15);

27.01.2016 року Міністром оборони України видано наказ № 16КП, яким позивачу оголошено сувору догану за неналежний контроль за організацією виконання пункту 2 наказу Міністерства оборони України від 01.12.2015 року № 254КП, в частині, що стосується надання пропозицій начальнику Генерального штабу - Головнокомандувачу Збройних Сил України для притягнення винних посадових осіб до дисциплінарної відповідальності, невиконання вимог Інструкції з діловодства в Міністерстві оборони України та Генеральному штабі Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 21.11.2012 року № 777, та неналежну організацію виконання доручення начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 03.12.2015 року № 2798/нВ (а.с. 16).

10.02.2016 року Міністром оборони України видано наказ №28КП, яким позивачу оголошено догану за неналежний контроль за діяльністю Озброєння і Тилу Збройних Сил України та порушення вимоги підпункту 2.5.1 Розподілу повноважень між першим заступником і заступниками начальника Генерального штабу Збройних Сил України, затвердженого наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 16.05.2011 року № 90 (а.с. 17-18).

11.02.2016 року Міністром оборони України видано наказ № 29КП, яким позивачу оголошено догану за порушення вимог статей 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, пунктів 2.5.1, 2.5.2 Розподілу повноважень між першим заступником і заступниками начальника Генерального штабу Збройних Сил України, затвердженого наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 16.05.2011 року № 90 (а.с. 19-23).

З урахуванням застосованих до позивача вищевказаними наказами дисциплінарних стягнень, Міністром оборони України 18.02.2016 року прийнято наказ № 148, яким ОСОБА_1 , відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, з урахуванням вимог ч. 8 цієї ж статті, у зв`язку з неналежним виконанням взятих на себе під час укладання контракту про проходження військової служби обов`язків, звільнено з військової служби у запас за пунктом и (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) ( а.с. 10 ).

На підставі даного наказу, начальником Генерального штабу - Головнокомандувачем Збройних Сил України (по стройовій частині) 23.02.2016 року наказом № 36 позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення (а.с. 30).

Визначаючись щодо позовних вимог та наданих у справу доказів, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", в чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 цього ж Закону порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами, зокрема Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008 (далі Положення).

Порядок проходження військової служби за контрактом також визначений розділом ІІ Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України № 170 від 10.04.2009 року (далі Інструкція № 170), згідно з пунктом 2.12 якої контракт про проходження служби припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби з підстав, визначених пунктом 35 Положення.

За умовами пп. 1 п. 35 Положення контракт припиняється (розривається), а військовослужбовець звільняється з військової служби (крім випадку, передбаченого пунктом 195 цього Положення) за рішенням командування військової частини за наявності підстав, передбачених пунктами а, б, в, г, е, є, ж і и частини 6 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

Відповідно до п. б ч. 2 статті 26 Закону звільнення зі служби військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, проводиться на підставах, передбачених частиною шостою з урахуванням випадків, визначених частиною восьмою цієї статті.

Згідно ч. 6 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби, зокрема у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем (пункт и). Крім того, вказаною частиною передбачені і інші підстави звільнення з військової служби перелік яких визначено в пунктах а, б, в, г, д, є, е, ж, з, і, ї, й, к, л, м.

Таким чином, дана норма визначає підстави за якими контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби, у тому числі за пунктом и - у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

Скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанцій Вищий адміністративний суд в ухвалі від 05.04.2017 вказав, що при новому розгляді суду необхідно встановити чи належать до переліку порушень військової служби ті порушення, які допустив ОСОБА_1 і за які на нього накладено дисциплінарні стягнення у вигляді доган наказами Міністра оборони України від 27.01.2016 р. №16 КП, від 10.02.2016 р. №28 КП, від 11.02.2016 р. №29.

Як уже встановлено судом, 19.02.2013 між Міністерством оборони України в особі Міністра оборони України з одного боку та громадянином України (військовослужбовцем) ОСОБА_1 про проходження військової служби у Збройних Силах України видно, що громадянин ОСОБА_1 добровільно взяв на себе визначені контрактом зобов`язання.

Перелік порушень військової дисципліни, які обліковуються для оцінки стану військової дисципліни визначено у Додатку 11 до наказу Міністерства оборони України від 02.07.2013 №444. Так, до порушень військової дисципліни, які обліковуються для оцінки стану військової дисципліни належать:

1. Самовільне залишення військової частини або місця військової служби військовослужбовцем, нез`явлення його вчасно (без поважних причин) на військову службу (до трьох діб): зі звільнення з розташування військової частини, у разі призначення або переведення до іншого місця служби, з відрядження, відпустки або лікувального закладу.

2. Вживання спиртних напоїв, наркотичних речовин у службовий час, перебування на військовій службі в нетверезому стані та під впливом наркотичних або токсичних речовин.

3. Порушення громадського порядку або перебування в громадських місцях у нетверезому стані у військовій формі одягу у позаслужбовий час.

4. Порушення статутних правил несення вартової (вахтової), внутрішньої служб, патрулювання, що не спричинило тяжких наслідків.

5. Порушення правил безпеки, що не створило загрози загибелі людей чи не спричинило інших тяжких наслідків або не заподіяло шкоди здоров`ю потерпілого.

6. Невихід офіцера, сержантів та солдатів військової служби за контрактом на службу та самовільне залишення місця служби без поважних причин більше 3 годин протягом робочого дня.

7. Неналежне виконання службових обов`язків, за яке на військовослужбовця накладене дисциплінарне стягнення "попередження про неповну службову відповідність".

Досліджуючи підстави застосування до позивача дисциплінарних стягнень, судом оглянуті відповідні накази № 16КП від 27.01.2016 року, № 28КП від 10.02.2016 року та № 29КП від 11.02.2016 року, за результатами чого встановлено, що до позивача застосовано дисциплінарні стягнення за наступні проступки, а саме:

- за неналежний контроль за організацією виконання пункту 2 наказу Міністерства оборони України від 1 грудня 2015 року № 254КП в частині, що стосується надання пропозицій начальнику Генерального штабу Головнокомандувачу Збройних Сил України для притягнення винних посадових осіб до дисциплінарної відповідальності, невиконання вимог Інструкції з діловодства в Міністерстві оборони України та Генеральному штабі Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 21 листопада 2012 року №777, неналежну організацію виконання доручення начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 3 грудня 2015 року №2798 / нВ (наказ Міністром оборони України від 27.01.2016 р. №16 КП про оголошення суворої догани);

- за неналежний контроль за діяльністю Озброєння і Тилу Збройних Сил України та порушення вимоги підпункту 2.5.1 Розподілу повноважень між першим заступником і заступниками начальника Генерального штабу Збройних Сил України, затвердженого наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 16 травня 2011 року №90 (наказ від 10.02.2016 р. №28 КП догана);

- за порушення вимог статей 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, пунктів 2.5.1, 2.5.2 Розподілу повноважень між першим заступником і заступниками начальника Генерального штабу Збройних Сил України, затвердженого наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 16 травня 2011 року № 90 (наказ від 11.02.2016 р. №29 КП догана).

Із зазначеного слідує, що позивач притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог Дисциплінарного статуту та Статуту внутрішньої служби, якими визначено загальні обов`язки військовослужбовців та загальні обов`язки командирів, що визначають обсяг виконання завдань за посадою. Такі порушення належать до порушень військової дисципліни, та передбачені у пункті 4 Переліку, зокрема, порушення статутних правил несення вартової (вахтової), внутрішньої служб, патрулювання, що не спричинило тяжких наслідків.

Враховуючи викладене суд прийшов переконання, що допущені позивачем порушення, за які його притягнуто до дисциплінарної відповідальності за відповідними наказами було зумовлено неодноразовим допущенням генерал-лейтенантом ОСОБА_1 , під час обіймання ним посади заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України, порушень та недоліків у роботі, які належать до порушень статутних правил несення внутрішньої служби, оскільки дотримання таких статутних правил несення внутрішньої служби досягається неухильним виконанням військовослужбовцями загальних обов`язків та службових обов`язків за посадою.

Відтак, вчинені ОСОБА_1 порушення за які до нього застосовано дисциплінарні стягнення у вигляді доган наказами Міністра оборони України від 27.01.2016 р. №16 КП, від 10.02.2016 р. №28 КП, від 11.02.2016 р. №29 належать до порушень військової дисципліни у Збройних Силах України.

Вирішуючи спір по суті суд також бере до уваги те, що 28.12.2015 року Міністром оборони України видано наказ № 282КП ДСК, яким на позивача накладено дисциплінарне стягнення попередження про неповну службову відповідність за неналежне виконання вимог статей 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та Розподілу повноважень між першим заступником і заступниками начальника Генерального штабу Збройних Сил України, затвердженого наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 16.05.2011 року № 90, щодо належної координації та контролю за діяльністю Озброєння Збройних Сил України в частині всебічного забезпечення військ (сил), які беруть участь в антитерористичній операції.

Вказане порушення також належить до порушень військової дисципліни, які передбачені Додатком 11 до наказу Міністерства оборони України від 02.07.2013 №444, а саме п. 7 такого Додатку.

Таким чином, судом встановлено та не заперечувалося сторонами, що протягом грудня 2015 лютого 2016 років до позивача застосовано чотири дисциплінарні стягнення, за порушення військової дисципліни. Наведене свідчить про систематичне недотримання генерал-лейтенантом ОСОБА_1 норм Статутів Збройних Сил України та неналежне виконання своїх посадових обов`язків протягом вказаного періоду. В матеріалах справи містяться Бесіди керівництва з позивачем, що свідчить про спроби керівництва вплинути на поведінку підлеглого шляхом звернення уваги ОСОБА_1 на недоліки в його роботі.

Згідно ч. 6 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби, зокрема, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем (пункт и).

Пунктом 2.12 Інструкція № 170 передбачено, що систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем може бути встановлено за результатами атестування ( в особливий період за висновком службової характеристики), коли протягом останніх 12 місяців за неналежне виконання або відмову від виконання взятих на себе під час укладення контракту про проходження військової служби обов`язків він два або більше разів у сукупності притягувався до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення, або на підставі письмового наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які обліковуються для оцінки стану дисципліни згідно з Інструкцією про надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, адміністративні корупційні та військові адміністративні правопорушення, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 02.07.2013 року №444, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.09.2013 за №1536/24068.

Указами Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 року, № 454/2014 від 06.05.2014 року, № 607/2014 від 27.07.2014 року та № 15/2015 від 14.01.2015 року в Україні оголошена часткова мобілізація.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оборону" з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) в Україні настає особливий період.

Отже, на момент звільнення позивача з військової служби та винесення оскаржуваних наказів в Україні діє особливий період, а відтак періодичне атестування та комплексне оцінювання проведенню не підлягає.

Судом встановлено, що 16.02.2016 заступником Міністра оборони України генерал лейтенантом І.В. Павловським складена характеристика на заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України генерал лейтенанта ОСОБА_1 у висновку якої зазначено: «За допущені недоліки під час проходження військової служби на посаді заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України, враховуючи наявність дисциплінарних стягнень, що набули системного характеру та не спроможність виправити стан справ щодо належного виконання своїх службових обов`язків доцільно розглянути питання щодо звільнення генерал майора ОСОБА_1 відповідно до ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", з урахуванням частини 8 цієї статті, з військової служби у запас за пунктом «и» частини шостої (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем).

Позивач обґрунтовуючи свою правову позицію посилався на те, що характеристика підписана не повноважною на те особою, оскільки заступник Міністра оборони України не був його безпосереднім керівником.

Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 05.04.2017 вказав, що під час нового розгляду справи суду необхідно дослідити який безпосередній командир (начальник) повинен був скласти службову характеристику на позивача.

Визначаючись щодо даного питання суд враховував наступне.

Підпунктом 5 пункту 1.5 Інструкції №170 передбачено, що для встановлення, зміни або припинення правових відносин з громадянами України, які реалізуються наказами посадових осіб по особовому складу, в органах військового управління оформляються: клопотання посадових осіб у вигляді службової характеристики (додаток 6), рапорту, телеграми, списку, донесення, якщо в умовах особливого періоду неможливо оформити документи, визначені підпунктом 1 цього пункту, - на військовослужбовців, які займають посади, передбачені штатами воєнного часу, щодо призначення на посади, переміщення, звільнення з посад і зарахування у розпорядження та звільнення з військової служби (крім громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, осіб, які призначені або призначаються на посади вищого офіцерського складу).

Відповідно до зазначеної норми, чинної на момент звільнення позивача, не передбачено складання характеристики на військовослужбовців, які, зокрема, призначені на посади вищого офіцерського складу.

Судом встановлено, що громадянин України ОСОБА_1 станом на винесення оскаржуваних наказів мав військове звання «генерал-лейтенант» та перебував на посаді заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України зі штатною посадовою категорією «генерал лейтенант». Згідно вимог статті 5 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці із званням «генерал лейтенант» належать до складу вищого офіцерського складу.

З огляду на встановлені обставини справи, суд критично оцінює посилання ОСОБА_1 щодо порушення при звільненні позивача відповідачем 1 положень п. 2.12 та п. 2.13 Інструкції №170, враховуючи, що в Україні з 2014 року діє особливий період та беручи до уваги той факт, що чинним на момент звільнення ОСОБА_1 законодавством не було передбачено складання характеристики при припиненні правових відносин з ним, оскільки такий належить до вищого військового складу військовослужбовців.

Крім того, вирішуючи спір по суті, судом також було досліджено питання забезпечення позивача усіма видами забезпечення при прийнятті оскаржуваного наказу Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 23 лютого 2016 року №36 про виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Так, відповідно до вимог абз. 3 п. 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Судом досліджено докази забезпечення ОСОБА_1 Генеральним штабом Збройних Сил України грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням, а саме: довідку щодо проведення Фінансовим управлінням Генерального штабу Збройних Сил України розрахунку з генерал-лейтенантом ОСОБА_1 при його звільненні у запас; роздавальну відомість №43 на виплату грошового забезпечення за лютий місяць 2016 року; роздавальну відомість №99 на виплату грошового забезпечення за лютий місяць 2016 року; видатковий касовий ордер від 23 лютого 2016 року; лист щодо видачі речового майна або виплати грошової компенсації за не видане речове майно від 22 квітня 2016 року №341/5/1/767; лист щодо продовольчого забезпечення від 26 квітня 2016 року № 341/4/6/853.

Оглянутими доказами підтверджено дотримання Генеральним штабом Збройних Сил України вимог пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України щодо проведення розрахунку по всіх видам забезпечення із ОСОБА_1 під час прийняття рішення про виключення його зі списків особового складу.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачами у справі було повністю враховано характер і обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушень, та дотримано порядок накладення дисциплінарних стягнень за такі проступки. Таким чином, при винесенні оскаржених наказів № 148 від 18.02.2016 року про звільнення позивача з військової служби за систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем та № 36 від 23.02.2016 року про виключення зі списків особового складу відповідачі діяли в спосіб та в межах передбачених чинним законодавством України. Відтак, вимоги позивача в частині визнання протиправними та скасування наказів Міністерства оборони України від 18 лютого 2016 року №148 та Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 23 лютого 2016 року №36 задоволенню не підлягають.

У зв`язку із тим, що в ході судового розгляду справи суд дійшов висновку про правомірність оскаржуваних наказів та відсутність підстав для скасування таких, не підлягають також задоволенню і похідні вимоги щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України та стягнення з Генерального штабу Збройних Сил України середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 11 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, відповідно до ст. 86 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, мотивів адміністративного позову, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Згідно ст. 94 КАС України понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.
Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя Чернюк Алла Юріївна

Судді: Мультян Марина Бондівна

Крапівницька Наталя Леонідівна