Справа № 812/511/17
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 червня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/511/17

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Борзаниці С.В.,

при секретарі судового засідання Лященку А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Луганській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лисичанськспецбуд" про надання дозволу на погашення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного позову надійшов позов Головного управління ДФС у Луганській області (далі за текстом Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лисичанськспецбуд" (далі за текстом Відповідач, ТОВ «ЛСБ»), про надання дозволу на погашення податкового боргу.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що постановою Луганського окружного адміністративного суду від 08.12.2016 по справі №812/1363/16 позовні вимоги ДПІ у м. Лисичанську до Відповідача задоволені повністю.

У відповідності до положень ст. ст. 87, 95 ПКУ та на виконання вищевказаної постанови Луганського окружного адміністративного суду ДПІ у м. Лисичанську надіслано до обслуговуючого Відповідача банку інкасові доручення № 33 від 14.03.2017, №32 від 14.03.2017, №31 від 04.03.2017. За всіма інкасовими дорученнями банком надано повідомлення про повернення доручень без виконання у зв'язку з відсутністю коштів на рахунку, що свідчить про неможливість здійснити погашення податкового боргу шляхом стягнення грошових коштів з рахунків Відповідача.

Згідно статей 88 та 89 ПКУ на підставі рішень про опис майна у податкову заставу від 09.12.2015, за актом опису майна від 09.12.2015 в податкову заставу було описано майно Відповідача на загальну суму 620833,33 грн., а саме: насос «МЕСВО» САR 114.40, 2007 р. в., І.Н. №131 у кількості 1 шт., вартістю 620833,33 грн.

Описане майно зареєстроване у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 22.08.2016 № витягу: 50171073. На теперішній час дії щодо внесення у податкову заставу вищезазначеного майна не оскаржувалися та не визнавалися протиправними.

Станом на 31.03.2017 згідно інтегрованої картки платника податку на додану вартість загальна заборгованість відповідача становить 1114389,73 грн.

Просить надати дозвіл Головному управління ДФС у Луганській області на погашення податкового боргу з податку на додану вартість за рахунок майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Лисичанськспецбуд» (ідентифікаційний код 03385911), що перебуває у податковій заставі згідно акту опису майна від 09.12.2015.

Представник позивача заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. На адресу суду повернувся конверт з відміткою пошти: за закінченням встановленого строку зберігання (а.с.56,59).

Відповідно до положень ч.11 ст.35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. З огляду на вищезазначене, суд вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином для реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

Відповідач зареєстрований за адресою, зазначеною в позовній заяві та Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, і відомості про зміну свого місця знаходження державному реєстратору не надавав.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 КАС України, суд приходить до такого.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

З матеріалів справи вбачається, що товариство з обмеженою відповідальністю "Лисичанськспецбуд", зареєстровано у якості юридичної особи Лисичанською міською радою Луганської області, місцезнаходження 93100, Луганська область м. Лисичанськ вул. О. Дундича буд. 20-А, є платником податків та перебуває на податковому обліку в Лисичанській ДПІ ГУ ДФС у Луганській області (а.с.6, 7).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 08.12.2016 по справі №812/1363/16 позовні вимоги Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Лисичанськспецбуд" про стягнення податкової заборгованості у сумі 248670,62 грн задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лисичанськспецбуд" (, місцезнаходження: 93100, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. О. Дундича, буд. 20-А) з розрахункових рахунків у банках, обслуговуючих цього платника податковий борг з податку на додану вартість за період з 11.05.2015 по 31.10.2016 у розмірі 248670,62 грн (а.с.12-14).

Статтею 14 Податкового кодексу України наведено перелік основних понять, які використовуються у Податковому кодексі України, зокрема:

- грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

- податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1);

- податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (підпункту 14.1.175 пункту 14.1).

Згідно із статтею 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів (підпункт 16.1.2 пункту 16.1 статті 16); подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів (підпункт 16.1.3 пункту 16.1 статті 16); сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті 16).

Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

У відповідності із пунктом 49.18 статті 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює:

- календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (підпункт 49.18.1);

- календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя) (підпункт 49.18.2);

- календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року (підпункт 49.18.3);

- календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу (підпункт 49.18.4);

- календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року (підпункт 49.18.5).

Платник податків відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Розділом V Податкового кодексу України врегульовані питання, пов'язані з обчисленням та сплатою податку на додану вартість.

У відповідності із пунктом 202.1 статті 202 Податкового кодексу України звітним (податковим) періодом по податку на додану вартість є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал, з урахуванням таких особливостей:

а) якщо особа реєструється як платник податку з іншого дня, ніж перший день календарного місяця, першим звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня такої реєстрації та закінчується останнім днем першого повного календарного місяця;

б) якщо податкова реєстрація особи анулюється в інший день, ніж останній день календарного місяця, то останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається з першого дня такого місяця та закінчується днем такого анулювання.

Податкова декларація з податку на додану вартість згідно з пунктом 203.1 статті 203 Податкового кодексу України подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Платник податку у відповідності із пунктом 203.2 статті 203 Податкового кодексу України зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідно до статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право визначати у визначених цим Кодексом випадках суми податкових та грошових зобов'язань платників податків (підпункт 20.1.27 пункту 20.1); застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 20.1.28 пункту 20.1); звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини (пункт 20.1.18 пункту 20.1).

На виконання вищезазначених положень ДПІ в м. Лисичанську відповідачу вручена податкова вимога форми «Ю» №1 від 04.01.2012 (а.с.8).

Даних про добровільну сплату відповідачем наявного податкового боргу або про відкликання податкових вимог судом на час розгляду справи не встановлено.

Підпунктами 87.1 та 87.2 статті 87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Продаж майна платника податків, провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги (підпункт 95.2 статті 95 Податкового кодексу України).

Орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі (абзац 2 пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України).

Згідно статті 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Відповідно до ст.89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі, зокрема несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку.

З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених п.89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом державної податкової служби.

Орган державної податкової служби зобов'язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі.

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ у м. Лисичанську надіслано до обслуговуючого Відповідача банку інкасові доручення № 33 від 14.03.2017, №32 від 14.03.2017, №31 від 04.03.2017 (а.с.15-17). За всіма інкасовими дорученнями банком надано повідомлення про повернення доручень без виконання у зв'язку з відсутністю коштів на рахунку, що свідчить про неможливість здійснити погашення податкового боргу шляхом стягнення грошових коштів з рахунків Відповідача.

На підставі рішень про опис майна у податкову заставу від 09.12.2015, за актом опису майна від 09.12.2015 в податкову заставу було описано майно Відповідача на загальну суму 620833,33 грн., а саме: насос «МЕСВО» САR 114.40, 2007 р в., І.Н. №131 у кількості 1 шт., вартістю 620833,33 грн (а.с.9,10).

Описане майно зареєстровано у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 22.08.2016 № витягу: 50171073, яке на теперішній час дії щодо внесення у податкову заставу вищезазначеного майна не оскаржувалося та не визнавалося протиправним (а.с.11).

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України регламентовано, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Станом на 31.03.2017 згідно інтегрованої картки платника податку на додану вартість загальна заборгованість відповідача становить 1114389,73 грн (а.с.18).

Отже, суд вважає, що позивачем належним чином здійснені всі необхідні заходи, що передують зверненню податкового органу до суду щодо надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

З огляду на вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вимоги ч.4 ст.94 КАС України, а також те, що позивач від сплати судового збору звільнений, судові витрати у цій справі не підлягають стягненню з відповідача, оскільки у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 17, 51, 72, 87, 94, 98, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Головного управління ДФС у Луганській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лисичанськспецбуд" про надання дозволу на погашення податкового боргу задовольнити повністю.

Надати дозвіл Головному управління ДФС у Луганській області на погашення податкового боргу з податку на додану вартість за рахунок майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Лисичанськспецбуд» (ідентифікаційний код 03385911), що перебуває у податковій заставі згідно акту опису майна від 09.12.2015.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Повний текст постанови складено та підписано 16 червня 2017 року.

Суддя ОСОБА_1