Справа № 815/2437/17
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2437/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бутенко А.В.,

за участю секретаря - Філімоненко А.О.,

сторін:

представник позивача - Руденко С.Ю. (по довіреності),

представник відповідача - Хабаров Г.В. (по довіреності),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш Дім» до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про визнання протиправними дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш Дім» до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, в якому позивач просить суд визнати протиправними дії Відповідача по проведенню 04.01.2017 року перевірки ОСББ «Наш Дім» на підставі направлення Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про проведення перевірки № 263 від 06.12.2016 року та наказу № 402 від 06.12.2016 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав зазначених у адміністративному позові (а.с. 3-11).

Представники відповідача заперечував проти позову та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, що вкладені у письмових запереченнях (а.с. 51-55).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області є територіальним органом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів вищого рівня та їй підпорядковане.

Відповідно до пп. 1 п. 7 Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області, затверджене наказом Держпродспоживслужби від 25.02.2016 року на Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області, відповідно до покладених на нього завдань у сфері здійснення державного нагляду (контролю) дотримання законодавства про захисту прав споживачів, перевіряє у суб'єктів господарювання, що провадять діяльність у сфері торгівлі і послуг, вимог законодавства про захист прав споживачів, а також правил торгівлі та послуг.

У своїй діяльності Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем'єр-міністра України, наказами Міністерства аграрної політики та продовольства України, його першого заступника та заступників, наказами Держпродспоживслужби, дорученнями Голови Держпродспоживслужби та його заступників, актами місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, а також цим Положенням.

Згідно з планом проведення перевірок суб'єктів господарювання на 4 квартал 2016 року, затвердженого Наказом ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області від 23.09.2016 року №220, згідно наказу ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області про проведення перевірки від 06.12.2016 року №402 та направлення на проведення перевірки від 06.12.2016 року № 263 начальнику Відділу контролю у сфері торгівлі, робіт та послуг Тодоровій І.В., головному спеціалісту відділу метрологічного нагляду Покотило О.О. та головному спеціалісту відділу контролю у сфері торгівлі, робіт та послуг Ільїній Ю.П. було доручено здійснити державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів у суб'єктів господарювання сфери торгівлі, робіт та послуг у формі планової перевірки, а саме ОСББ «Наш Дім» за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. 1-го Травня, 19.

Позивач вважає дії Відповідача протиправними, а тому звернувся з даним позовом до суду.

Оцінюючи дії суб`єкта владних повноважень, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2 КАС України та доходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Перевірку з боку ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області проведено на підставі ст.26 Закону України «Про захист прав споживачів».

Зазначеним законом встановлено, що держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров'я і життєдіяльності.

Відповідно до зазначеної статті, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечує реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів та встановлені повноваження щодо проведення перевірок суб'єктів господарювання.

Разом з тим, правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об'єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов'язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Відповідно до частини четвертої статті 4 Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об'єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об'єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання.

Відповідно до положень статті 4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», господарче забезпечення діяльності об'єднання може здійснюватися власними силами об'єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб'єктів господарювання.

Згідно з частиною другою статті 382 Цивільного кодексу України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Оскільки ОСББ як юридична особа, що має на меті сприяння членам ОСББ в отриманні комунальних послуг належної кількості та якості, і не є власником квартир, які перебувають у власності членів ОСББ, то ОСББ не належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудами, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, тому на ОСББ не поширюється визначення терміну «власник» у розумінні Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

За змістом статті 10 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об'єднання є загальні збори його членів до виключної компетенції яких, між іншим, належить затвердження кошторису, балансу об'єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків та платежів членами об'єднання. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке може бути оскаржене в судовому порядку.

Абзацом шостим частини восьмої статті 10 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" до виключної компетенції загальних зборів членів об'єднання, зокрема, відноситься затвердження договорів (угод), укладених на суму, що перевищує визначену в статуті об'єднання.

Стаття 16 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" встановлює загальні права об'єднання. Так, об'єднання має право здійснювати для виконання статутних завдань господарче забезпечення діяльності об'єднання в порядку, визначеному законом, визначати підрядника, укладати договори про управління та експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою, здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів.

Згідно із частинами п'ятою, восьмою статті 22 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі, якщо правління об'єднання самостійно здійснює функції управителя, воно за договором з постачальниками комунальних послуг може бути колективним замовником (абонентом) таких послуг. У цьому випадку об'єднання несе повну відповідальність за своєчасну сплату вартості фактично спожитих членами об'єднання комунальних послуг.

З наведеного вбачається, що об'єднання створюється з метою забезпечення і захисту прав його членів та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання неподільного і загального майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Відповідно до п.2.1 статуту ОСББ «Наш дім», метою створення об'єднання є забезпечення і захист прав членів, дотримання ними обов'язків відповідно до цього статуту, належне утримання та використання неподільного і загального майна житлового комплексу, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством України та рішенням Загальних зборів.

Отже, об'єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між членами об'єднання.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, визначаються Законом України "Про житлово- комунальні послуги".

Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умова проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм , стандартів, порядків і правил.

Стаття 19 цього Закону вказує, що учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Виконавцем житлово-комунальних послуг є суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору, а виробником - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги.

Визначення виконавця житлово-комунальних послуг згідно із статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування. Статтею 27 згаданого Закону передбачено застосування конкурсних засад при наданні житлово-комунальних послуг та укладанні договорів.

Перелік житлово-комунальних послуг, право на здійснення яких виборюється на конкурсних засадах, визначає орган місцевого самоврядування. Порядок проведення конкурсу з надання житлово-комунальних послуг затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №631. З метою упорядкування правовідносин, що виникають між виробниками, виконавцями і споживачами у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, та створення правового поля для визначення виконавця житлово-комунальних послуг наказом Держжитлокомунгоспу від 25.04.2005р. №60 затверджено Порядок визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді, який зареєстровано у Мін'юсті 19.05.2005р. за № 541/10821.

Відповідно до цього Порядку виконавцем житлово-комунальних послуг може бути суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання відповідних житлово-комунальних послуг та який може забезпечити виконання обов'язків, визначених у частині другій статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Споживачем у розумінні статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Таким чином, суб'єктами цього закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг.

Нормативно-правовим актом, який визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання, є Господарський кодекс України.

За змістом частини першої статті 55 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність.

Під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність (частина перша статті 3 ГК України).

При цьому зазначається, що діяльність негосподарюючих суб'єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб'єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючих суб'єктів.

Отже, з наведеного вбачається, що позивач не здійснює господарської діяльності у розумінні наведених норм законодавства, оскільки його діяльність спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов його функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб'єктів господарювання, а відтак, ця діяльність є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючого суб'єкта.

Такого висновку дійшов Верховний Суд України у справі № 3-28гс15.

За таких обставин ОСББ не є виробником та/або виконавцем житлово-комунальних послуг, визначених відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», оскільки не надає і не виробляє таких послуг, та не формує цін чи тарифів на послуги, також не є суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання відповідних житлово-комунальних послуг та який може забезпечити виконання обов'язків, визначених у частині другій статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», отже не може бути суб'єктом перевірки з боку ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області.

Таким чином, відповідачем помилково ототожнюються ОСББ із суб'єктами господарювання, які надають послуги з утримання будинків та прибудинкової території.

У зв'язку з наведеними обставинами суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову про визнання незаконними дії Головного управління Держпродспоживсуби в Одеській області по проведенню 04.01.2017 року перевірки ОСББ «Наш дім» на підставі направлення №263 від 06.12.2016 року та наказу № 402 від 06.12.2016 року.

Відповідно до ч. 1 статті 11 КАС України, визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч.ч. 1, 4 ст. 70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно зі ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159 - 163, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш Дім» до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області по проведенню 04.01.2017 року перевірки ОСББ «Наш дім» на підставі направлення про проведення перевірки № 263 від 06.12.2016 року та наказу про проведення перевірки № 402 від 06.12.2016 року.

Стягнути на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш Дім» (, адреса: 68004, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. 1-го Травня, 19) з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею 20.06.2017 року.

Суддя Бутенко А.В.

.