Справа № 813/4123/16
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2017-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/3146/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Химин Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Червоноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14.02.2017 року у справі за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Червоноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ :

ФОП ОСОБА_3 24.11.2016 року звернувся до суду з позовом до Червоноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.11.2016 року № та податкове повідомлення-рішення від 04.11.2016 року №.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14.02.2017 року позов задоволено повністю.

Не погодившись із зазначеним рішенням Червоноградська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області оскаржила його в апеляційному порядку. Просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову, покликаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ФОП ОСОБА_3 ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 зареєстрований як ФОП 16.04.2007 Радехівською райдержадміністрацією, місцезнаходження: Львівська обл., Радехівський район, смт. Лопатин, вул. Шевченка, 114 та перебуває на обліку у відповідача.

На підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України (далі - ПК України) відповідач провів позапланову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_3 ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 з питань дотримання вимог податкового законодавства при проведенні господарських взаєморозрахунків з ПП «Константа-М» та ДП «Львіввугілля» за період з 01.01.2014 по 20.09.2016, за результатами якої складено акт від 24.10.2016 №122/1301/НОМЕР_2 (далі - Акт перевірки).

Перевіркою встановлено такі порушення: - відсутність об'єктів оподаткування з постачання товарів при їх продажі ДП «Львіввугілля» фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, внаслідок відсутності об'єктів оподаткування з постачання товарів при їх придбанні у ПП «Константа-М», що спричинило порушення п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187 ПК України; - порушення ч. 5 ст. 203, ч. 1,2 ст. 215, ст. 216 ЦК України в частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальні настання наслідків; - відсутність об'єктів оподаткування при придбанні товарів (послуг) у ПП «Константа-М», які підпадають під визначення п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.п.185.1 ст.185, п.186.1 п.186.2 ст.186, п.198.2 , п.198.3 ст.198 ПК України.

На підставі Акта перевірки відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення: - № від 04.11.2016, яким збільшено суму грошового зобов'язання позивача за платежем податок на додану вартість на суму 16600 грн., в тому числі 13280 грн. за основним платежем та 3320 грн. за штрафними санкціями; - № від 04.11.2016, яким збільшено суму податкового зобов'язання для цілей податкового кредиту на суму 1560 грн.

Щодо господарських взаємовідносин позивача з ПП «Константа-М». Між позивачем та ПП «Константа-М» укладено договори купівлі-продажу лісопродукції №03/01/14 від 03.01.2014, №05/01/2015 від 05.01. 2015 та №04/01/2016 від 04.01.2016, відповідно до умов яких, позивач придбавав у ПП «Константа-М» лісопродукцію (рудстійку) в об'ємах та за ціною, вказаних в накладних.

На підтвердження реальності господарських відносин з ПП «Константа-М» позивач надав суду копії таких документів: договорів купівлі-продажу лісопродукції №03/01/14 від 03.01.2014, №05/01/2015 від 05.01.2015 та №04/01/2016 від 04.01.2016, накладних №68 від 28.04.2015, №40 від 22.05.2015, №41 від 23.05.2015, №44 від 03.06.2015, №45 від 11.06.2015, №70 від 30.06.2015, №47 від 06.07.2015, №68 від 31.07.2015, №138 від 01.10.2015, №141 від 06.10.2015, №142 від 07.10.2015, №155 від 16.10.2015, №177 від 19.11.2015, №178 від 20.11.2015, №179 від 27.11.2015, №3 від 06.05.2016, №4 від 14.05.2016, №5 від 21.05.2016, №6 від 28.05.2016, №5 від 04.06.2016, №6 від 08.06.2016, №7 від 17.06.2016, №8 від 24.06.2016, оборотної відомості за період з 01.01.2014 по 07.10.2016, податкових накладних, виписаних ПП «Константа-М».

Факт оплати за отриманий товар підтверджується платіжними дорученнями №15 від 16.06.2015, №78 від 12.10.2015, №78 від 20.10.2015, №65 від 24.11.2015, №23 від 11.05.2016, №30 від 31.05.2016, №29 від 31.05.2016, №30 від 06.06.2016, №32 від 09.06.2016, №72 від 30.06.2016.

Доводи відповідача про відсутність у позивача складських приміщень для зберігання ТМЦ спростовуються тим, що, як правило, в день купівлі товару ФОП ОСОБА_3 на підставі виписаної продавцем накладної отримував рудстійку на складах ПП «Константа-М» та самостійно забезпечував його подальше транспортування. Проте, траплялися випадки, коли після отримання видаткової накладної ФОП ОСОБА_3 не зміг забрати вже придбану рудстійку з різних причин (поломка автомобіля, зайнятість перевізника і таке інше). В таких випадках проданий товар фактично залишався на складі ПП «Константа-М» поки покупець (власник товару) не забирав його. За усною домовленістю директора ПП «Константа-М» з ФОП ОСОБА_3 ризик випадкового знищення чи пошкодження такого товару ніс ФОП ОСОБА_3.

Перевезення вказаної лісопродукції здійснювалось на підставі договору про надання послуг №1 від 10.01.2014 ФОП ОСОБА_4 Факт реальності господарських операції за даним правочином у спірний період підтверджують такі первинні документи: акт виконаних робіт від 01.04.2015, акт виконаних робіт від 01.10.2015, акт виконаних робіт від 01.04.2016, платіжне доручення №67 від 28.10.2016 та товарно-транспортні накладні №1 від 27.04.2015, №2 від 28.04.2015, №3 від 28.04.2015, №4 від 21.05.2015, №5 від 22.05.2015, №6 від 22.05.2015, №7 від 23.05.2015, №8 від 29.05.2015, №9 від 08.06.2015, №10 від 11.06.2015, №11 від 15.06.2015 (в даті ТТН помилково вказано 2014 рік), №12 від 17.06.2015 (в даті ТТН помилково вказано 2014 рік), №13 від 18.06.2015, №14 від 19.06.2015, №16 від 1.10.2015, №17 від 6.10.2015, №18 від 7.10.2015, №19 від 16.10.2015, №20 від 29.10.2015, №21 від 20.11.2015, №22 від 20.11.2015, №24 від 24.11.2015, №25 від 27.11.2015, №26 від 30.11.2015, №47 від 7.05.2016, №48 від 7.05.2016, №49 від 14.05.2016, №50 від 14.05.2016, №51 від 21.05.2016, №52 від 14.05.2016, №53 від 28.05.2016, №54 від 28.05.2016, №55 від 4.06.2016, №56 від 4.06.2016, №58 від 17.06.2016, №59 від 17.06.2016, №60 від 24.06.2016, видаткові накладні та ТТН.

З урахуванням наведених доказів, суд вважає, що незначні помилки в оформленні товарно-транспортних накладних не є підставою для висновків про відсутність підтвердження реальності здійснення господарських операцій.

Суд не бере до уваги доводи відповідача про нереальність здійснення перевезення товарно-матеріальних цінностей одним водієм на одному транспортному засобі два-три рази в день на відстань м.Камінь-Каширськ - м.Червоноград, оскільки такі спростовуються показами свідка ФОП ОСОБА_4, допитаного в суді першої інстанції, та належним чином оформленими первинними документами.

В період здійснення господарських операцій ПП «Константа-М» було включене до ЄДРПОУ та було платником податку на додану вартість. Доказів відсутності статусу платника податку на додану вартість у ПП «Константа-М» чи анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість у ПП «Константа-М» з боку відповідача надано не було.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що надані позивачем докази в повній мірі підтверджують факт реальності здійснення господарських операцій з ПП «Константа-М».

Щодо господарських взаємовідносин позивача з ДП «Львіввугілля». Між позивачем та ДП «Львіввугілля» укладено договір про закупівлю товару за результатами відкритих торгів, проведених 16.01.2014 №64, договір про закупівлю товару за результатами відкритих торгів, проведених 16.12.2015 №13, договір про закупівлю товару за результатами відкритих торгів, проведених 17.02.2015 № 60 від 23.03.2015, та договору про закупівлю товару за результатами відкритих торгів, проведених 16.12.2015 № 21 від 25.01.2016.

На підтвердження реальності господарських відносин з ДП «Львіввугілля» позивач надав суду копії таких документів: договору про закупівлю товару за результатами відкритих торгів, проведених 16.01.2014 №64, договору про закупівлю товару за результатами відкритих торгів, проведених 16.12.2015 №13, договору про закупівлю товару за результатами відкритих торгів, проведених 17.02.2015 № 60 від 23.03.2015, та договору про закупівлю товару за результатами відкритих торгів, проведених 16.12.2015 № 21 від 25.01.2016, видаткових накладних № №1 від 27.04.2015, №2 від 28.04.2015, №3 від 28.04.2015, №4 від 21.05.2015, №5 від 22.05.2015, №6 від 22.05.2015, №7 від 23.05.2015, №8 від 29.05.2015, №9 від 08.06.2015, №10 від 11.06.2015, №11 від 15.06.2015, №12 від 17.06.2015, №13 від 18.06.2015, №14 від 19.06.2015, №16 від 1.10.2015, №17 від 6.10.2015, №18 від 7.10.2015, №19 від 16.10.2015, №20 від 29.10.2015, №21 від 20.11.2015, №22 від 20.11.2015, №24 від 24.11.2015, №25 від 27.11.2015, №26 від 30.11.2015, №47 від 7.05.2016, №48 від 7.05.2016, №49 від 14.05.2016, №50 від 14.05.2016, №51 від 21.05.2016, №52 від 14.05.2016, №53 від 28.05.2016, №54 від 28.05.2016, №55 від 4.06.2016, №56 від 4.06.2016, №58 від 17.06.2016, №59 від 17.06.2016, №60 від 24.06.2016; довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей №112 від 1.04.2015, №158 від 21.04.2015, №112 від 1.04.2015, №206 від 20.05.2015, №207 від 20.05.2015, №213 від 22.05.2015, №247 від 05.06.2015, №258 від 12.06.2015, №270 від 18.06.2015, №497 від 1.10.2015, №488 від 1.10.2015, №509 від 7.10.2015, №587 від 20.11.2015, №583 від 20.11.2015, №586 від 20.11.2015, №590 від 24.11.2015, №271 від 4.05.2016, №266 від 4.05.2016; оборотної відомості за період з 01.01.2014 по 07.10.2016, податкових накладних, виписаних позивачем №1 від 27.04.2015, №2 від 28.04.2015, №3 від 29.04.2015, №11 від 1.10.2015, №12 від 6.10.2015, №13 від 7.10.2015, №14 від 16.10.2015, №15 від 29.10.2015, №16 від 29.10.2015, №17 від 20.11.2015, №18 від 24.11.2015, №19 від 27.11.2015, №20 від 30.11.2015, №29 від 29.05.2015, №4 від 03.06.2015, №05 від 08.06.2015, №06 від 11.06.2015, №07 від 17.06.2015, №08 від 18.06.2015, №09 від 21.06.2015 №16 від 07.05.2016, №17 від 14.05.2016, №18 від 21.05.2016, №19 від 28.05.2016, №20 від 04.06.2016, №21 від 08.06.2016, №22 від 17.06.2016, №23 від 24.06.2016, №24 від 30.06.2016.

Судом встановлено, що перевізником (ФОП ОСОБА_4.) згідно з товарно-транспортними накладними, ТМЦ (рудстійка) доставлені на ВП «Шахта «Відродження» ДП «Львіввугілля», де і здійснено їх розвантаження. ТМЦ (рудстійка) доставлені в кількості від 30 до 40 куб. м., одноразово, оскільки автотранспорт міг вмістити такий об'єм. Тобто, одноразово на ВП «Шахта «Відродження» ДП «Львіввугілля» доставлено максимальний по вмісту в автотранспорт об'єм рудстійки, який, згодом, і розподілявся по шахтам - рудстійку забирали інші відокремлені підрозділи ДП «Львіввугілля» у необхідній кількості. За результатами зазначених операцій оформлені належні документи - видаткові та товарно-транспортні накладні, акти прийому-передачі рудстійки на кожну шахту.

Факт оплати за отриманий товар підтверджується довідкою ПАТ «Креді Агріколь Банк» в м. Червонограді про надходження коштів від ДП «Львіввугілля» на рахунок ФОП ОСОБА_3

Суд не бере до уваги доводи відповідача про відсутність проведених зустрічних перевірок між ФОП ОСОБА_3 та його контрагентами, оскільки відсутність актів зустрічних перевірок не може бути підставою визнання господарських операцій між ФОП ОСОБА_3 та ДП «Львіввугілля», ПП «Константа - М» такими, що не мали фактичного виконання, якщо їх реальність підтверджується належними та допустимими доказами.

В період здійснення господарських операцій ДП «Львіввугілля» було включене до ЄДРПОУ та було платником податку на додану вартість. Доказів відсутності статусу платника податку на додану вартість у ДП «Львіввугілля» чи анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість у ДП «Львіввугілля» з боку відповідача надано не було.

А тому надані позивачем докази в повній мірі підтверджують факт реальності здійснення господарських операцій з ДП «Львіввугілля».

З наданих позивачем доказів вбачається, що відповідні договори мали на меті настання реальних правових наслідків, що обумовлені ними, оскільки товар (роботи/послуги) передані, оплата проведена, договір виконано сторонами в повному обсязі.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Як вже встановлено судом на момент вчинення правочинів підприємства - контрагенти позивача були належним чином зареєстровані як юридичні особи та платники ПДВ.

Згідно з пункту185.1 статті 185 ПК України об'єктом оподаткування є постачання товарів (послуг), місце постачання яких розташоване на митній території України.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно із пункту 188.1 статті 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 вказаного Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів, крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів, і збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на послуги стільникового рухомого зв'язку).

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг.

Згідно із пунктом 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; - дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 вказаного Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 вказаного Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 вказаного Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 вказаного Кодексу.

Згідно із пунктом 201.7 статті 201 ПК України податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом державної податкової служби, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань.

Згідно із пунктом 201.10 статті 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 1.2. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, встановлено, що господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог вказаного Положення. А відповідно до пункту 2 вказаного Положення передбачено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення.

За змістом наведених правових норм витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника.

Колегія суддів дійшла висновку, що податкові повідомлення-рішення від 04.11.2016 №, №, прийняті відповідачем, є протиправними та підлягають скасуванню.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Червоноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області - залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14.02.2017 року у справі № 813/4123/16 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку ч.3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді М.А. Пліш

Т.І. Шинкар

Повний текст ухвали виготовлено 21.06.2017 року