Справа № 656/40/17
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 р.м.ОдесаСправа № 656/40/17

Категорія: 3.7 Головуючий в 1 інстанції: Ковальчук Т.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Крусяна А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Іванівського районного суду Херсонської області від 30 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №1 Управління патрульної поліції в м. Херсоні Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Яковлєвої Світлани Вікторівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління патрульної поліції у місті Херсоні Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДР №152627 від 20 січня 2017 року,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №1 УПП в м. Херсоні ДПП лейтенанта поліції Яковлєвої Світлани Вікторівни (далі інспектор роти №1 УПП Яковлєва С.В.) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ДР №152627 від 20 січня 2017 року, посилаючись на те, що вказаною постановою, складену інспектором роти №1 УПП Яковлєвою С.В. його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за те, що він керуючи автомобілем ЗАЗ, державний номер НОМЕР_1 на дорозі з одностороннім рухом, рухався в протилежному напрямку, який є зустрічною смугою руху, чим порушив п.11.4 Правил дорожнього руху України (далі ПДР). Вважає, дану постанову незаконною, оскільки відповідач при винесенні цієї постанови допустила такі порушення, а саме: справу було розглянуто на місці зупинки автомобіля, а не за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи; його було позбавлено можливості в повному обсязі скористатися правами, передбаченими ст.268 КУпАП; порушені вимоги щодо процедури розгляду, передбаченої ст.ст.278, 279 КУпАП. Крім того, вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки в цій статті не передбачено відповідальності за їзду по дорозі з одностороннім рухом. Також, в п.11.4 ПДР йдеться про порушення на дорозі з двостороннім рухом. Просить суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 20 січня 2017 року серії ДР №152627.

Ухвалою суду від 13.03.2017 року було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Управління патрульної поліції у місті Херсоні Департаменту патрульної поліції.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 збільшив розмір позовних вимог, просив також стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 640 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 4200 грн. Також доповнив, що 20.01.2017 року по вул. Горького в м. Херсоні він не їхав. Навіть, якби він рухався по дорозі з одностороннім рухом у протилежному напрямку, в такому випадку, відповідачу необхідно з'ясовувати чи не порушено ним вимоги знаку 3.21 ПДР «В'їзд заборонено». Свідками даних подій були ОСОБА_4 та ОСОБА_5, який був в автомобілі. В договорі від 21.01.2017 року про надання юридичних послуг в розділі 11 «Вартість послуг», посилання на пункт 2.3.1 вважати механічною помилкою. Посилання в даному розділі направлене на п.2.1. Господарська діяльність ТОВ «Незалежна юридична служба» здійснюється без печатки. Просив задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що 20.01.2017 року близько 20.35 год., нею разом з інспекторами патрульної поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7, під час патрулювання по вул. Горького в м. Херсоні, було виявлено автомобіль НОМЕР_2, який виїхав на смугу для зустрічного руху. Зупинивши транспортний засіб, вони попросили водія пред'явити посвідчення водія та документи на транспортний засіб, оскільки позивачем було скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Нею було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 152627 від 20.01.2017 року та надано позивачеві для ознайомлення, при цьому роз'яснено зміст положень ст.ст.268, 307, 308, 287-289 КУпАП. За результати розгляду адміністративної справи до позивача було застосовано стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн., шляхом винесення постанови, яку позивач отримав на місці та підписав. Посилання у постанові на п.11.4 ПДР є помилковим, в даному випадку є порушення п.11.1 ПДР, а саме порушення розташування транспортного засобу на дорозі. Крім того, доповнила, що позивач, при його зупинці, був сам в автомобілі. Просила в позові відмовити.

Представник управляння патрульної поліції в м. Херсоні Замостний О.І. в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні, оскільки постанова винесена відповідно до вимог діючого законодавства.

Постановою Іванівського районного суду Херсонської області від 30 березня 2017 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора роти №1 Управління патрульної поліції в м. Херсоні Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Яковлєвої Світлани Вікторівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління патрульної поліції у місті Херсоні Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ДР №152627 від 20 січня 2017 року - відмовлено. Зобов'язано Управління Державної казначейської служби України в Іванівському районі Херсонської області повернути ОСОБА_2, мешканцю села Веселівка, Іванівського району, Херсонської області, сплачений по квитанції № 0.0.703445836.1 від 10 лютого 2017 року судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

На вказану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким скасувати постанову інспектора роти №1 Управління патрульної поліції в м. Херсоні Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Яковлєвої Світлани Вікторівни серії ДР №152627 від 20 січня 2017 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно до вимог ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегією суддів встановлено, що 20 січня 2017 року інспектором роти №1 Управляння патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції Яковлєвою С.В. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДР №152627, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с. 4).

Згідно вказаної постанови ОСОБА_2 20.01.2017 року о 20 год.35 хв., керуючи транспортним засобом ЗАЗ 110206, номерний знак НОМЕР_1, по вул. Горького в місті Херсоні, на дорозі з одностороннім рухом рухався в протилежному напрямку, який є зустрічною смугою руху, чим порушив п. 11.4 Правил дорожнього руху України.

Відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП передбачена, зокрема за порушення водіями транспортних засобів правил розташування транспортних засобів на проїзній частині.

Як зазначила в судовому засіданні суду першої інстанції відповідач Яковлєва С.В. посилання в постанові на п.11.4 ПДР є помилковим, вважати, що позивачем порушено п.11.1 ПДР.

Згідно до вимог п.11.1 Правил дорожнього руху України, на початку дороги, кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Відповідно до Правил дорожнього руху, на дорозі з одностороннім рухом встановлюється дорожні знаки 5.5, 5.7.1, 5.7.2 «Дорога з одностороннім рухом», «В'їзд на дорогу з одностороннім рухом» та на протилежному в'їзді цієї дороги обов'язково встановлюється дорожній знак 3.21 «В'їзд заборонено», який забороняє в'їзд всіх транспортних засобів.

Відповідно до п.1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Крім того, у п.1.5 ПДР, вказано, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Допитані в судовому засіданні суду першої інстанції свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 пояснили, що вони працюють інспекторами 1 роти батальйону Управління патрульної поліції в м. Херсоні. 20.01.2017 року близько 20.30 годин під час патрулювання по вул. Горького в м. Херсоні ними було виявлено автомобіль НОМЕР_3, який їхав в протилежному напрямку по дорозі з одностороннім рухом. По вулиці Горького дорога з одностороннім рухом, розмітки на дорожньому полотні немає, але знаки при в'їзді на дану вулицю та стрілки, які попереджають про в'їзд на дорогу з одностороннім рухом були на перехресті. Транспортний засіб позивача вони зупинили на вул.9 Січня, де і було винесено постанову. Постанову виносила інспектор Яковлєва С.В., яка також в цей день з ними здійснювала патрулювання по вул. Горького в м. Херсоні. В постанові не було зазначено, який знак ПДР було порушено, оскільки авто позивача було виявлено безпосередньо під час руху по вул. Горького, а не під час в'їзду на неї. Після зупинки позивача, вони перевірили його документи, а також його стан на алкогольне сп'яніння, після чого, винесли постанову за ч.2 ст.122 КУпАП. Салон транспортного засобу позивача ними просвічувався ліхтарем, пасажирів в салоні не було. Під час складання постанови відносно позивача до останнього підійшов чоловік, якому вони запропонували бути понятим, але той відмовився, вказавши, що він перебуває на державній службі.

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_5 пояснив, що в січні 2017 року зустрівшись в м. Херсоні з ОСОБА_2, сів в авто останнього на заднє сидіння та їздив з ним по місту. Йому не відомо чи проїжджав позивач по вул. Горького, оскільки вулиць в місті він не знає, так як мешкає в АДРЕСА_1 приїхав у гості. Крім того, йому не відомо чи порушував позивач правила дорожнього руху.

Відповідно до вимог ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно до вимог ч.1 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 Кодексу.

Частиною 2 названої статті Кодексу визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно до вимог ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частинами 4 та 5 названої статті Кодексу встановлено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року №1395.

Відповідно до пункту 4 Розділу І вказаної Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП.

Отже, чинним законодавством України уповноваженим працівникам підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання, надано право на місці вчинення адміністративного правопорушення від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, без складання відповідного протоколу. У такому випадку не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІV КУпАП, зокрема, ст.ст.278, 279 КУпАП, на порушення вимог яких посилається позивач.

Відповідно до вимог ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтується її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в судовому засіданні відповідачем було доведено, що позивач порушив правила розташування транспортного засобу на дорозі з одностороннім рухом та правомірно здійснено кваліфікацію вказаного порушення за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі, визначеному вказаною нормою.

Як раніше зазначалося, у даному випадку провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІV КУпАП, не здійснювалося. Постанова від 20.01.2017 року серія ДР №152627 була складена на місці вчинення правопорушення, як це передбачено ч.4 ст.258 КУпАП.

Крім того, судом першої інстанції встановлено та перевірено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_2 отримав копію оскаржуваної постанови, про що свідчить його підпис. Також, позивач своїм підписом підтвердив, що йому роз'яснено положення ст.ст.307,308 КУпАП, а також права, передбачені ст.268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно до вимог ст.ст. 287-289 КУпАП.

Щодо доводів позивача, що при в'їзді на вул. Горького відсутній дорожній знак 3.21 «В'їзд заборонено» та те, що він в той день не рухався по даній вулиці, то ці доводи позивача спростовуються показами свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які були очевидцями даних подій.

Таким чином, на підставі наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку про те, що під час винесення постанови серії ДР №152627 від 20.01.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, відповідач діяв у відповідності до вимог чинного законодавства України, у зв'язку з чим, позовні вимоги щодо скасування постанови та стягнення витрат на правову допомогу не підлягають задоволенню.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію суду доказав та обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Іванівського районного суду Херсонської області від 30 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після надіслання її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: Н.В.Вербицька

Суддя: А.В.Крусян