Справа № 804/6165/16
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 червня 2017 рокусправа № 804/6165/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимова Д.В.

за участю представників:

позивача: - ОСОБА_1 дов від 13.06.2017,

ОСОБА_2 дов від 03.04.2017,

ОСОБА_3 договір від 07.06.2017

відповідача: - ОСОБА_4 дов від 22.03.2017

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю «Феріт»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року

у справі № 804/6165/16

за позовом товариства з додатковою відповідальністю «Феріт»

до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області

про визнання дій протиправними,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Феріт» звернулося до суду з позовом до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області, в якому просило:

визнати недійсним акт Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами відносно Товариства з додатковою відповідальністю «Феріт», яка проводилась у період з 06.06.2016 по 29.06.2016, в частині виявлення порушень Товариства з додатковою відповідальністю «Феріт» вимог ст. 35 Закону України «Про охорони земель», ст. 164 Земельного кодексу України, ст.ст. 17, 33 Закону України «Про відходи», ст.ст. 44, 105 Водного кодексу України, а саме: на земельній ділянці біля цеху без відповідних дозволів розміщуються будівельні відходи;

визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області по винесенню претензії №6-9/16 від 10.08.2016 про відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті порушення природоохоронного законодавства України внаслідок засмічення земельних ресурсів Товариством з додатковою відповідальністю «Феріт» на загальну суму 467893, 31 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач в господарській діяльності не використовує вказані в акті перевірки будівельні матеріали (бетонні плити та інше), а тому не має підстав для отримання відповідного дозволу. ТДВ «ФЕРІТ» не є субєктом господарювання при порушенні законодавства про відходи, а саме: засмічення земельної ділянки по вул. Сухий Острів, буд.3, у м. Дніпро будівельними матеріалами (бетонними плитами та іншим), у звязку з цим в оскаржуваному акті перевірки відповідачем викладені неправильні та незаконні висновки щодо засмічення позивачем земельної ділянки.

Крім того, відповідачем безпідставно винесено спірну претензію № 6-9/16 від 10.08.2016 з вимогою відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства України. Приймаючи до уваги, що претензія складена на підставі акту перевірки Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області, в якому викладені неправильні та незаконні висновки, він не містить відомостей щодо назви забруднюючого матеріалу та групи небезпечності; товщини земельного шару, що був забруднений; експертної оцінки, яка б підтвердила, що будівельні матеріали (бетонні плити та інше) є відходами, в цій претензії викладені неправильні та незаконні висновки щодо засмічення позивачем земельної ділянки по вул. Сухий Острів, буд. 3, у м. Дніпро будівельними матеріалами (бетонними плитами та іншим). Дії відповідача по прийняттю зазначеної претензії № 6-9/16 від 10.08.2016 є протиправними.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2016 закрито провадження у справі в частині позовних вимог щодо визнання недійсним акта Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами відносно Товариства з додатковою відповідальністю «Феріт», яка проводилась у період з 06.06.2016 по 29.06.2016 Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області, в частині виявлення порушень Товариства з додатковою відповідальністю «Феріт» вимог ст. 35 Закону України "Про охорону земель", ст. 164 Земельного кодексу України, ст.ст. Закону України "Про відходи", ст.ст. 44, 105 Водного кодексу України, а саме: на земельній ділянці біля цеху без відповідних дозволів розміщуються будівельні відходи.

Ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2016 у даній справі залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.05.2017.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2016 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача із складання та направлення ТДВ «Феріт» претензії №6-9/16 від 10.08.2016 з вимогою щодо відшкодування товариством збитків, заподіяних державі в результаті порушення природоохоронного законодавства України, на загальну суму 467893, 31 грн. є реалізацією повноважень та функцій державного органу, покладених на контролюючі органи у відповідності до норм чинного законодавства. Крім того, претензії про добровільну сплату шкоди складаються з метою досудового врегулювання спору та безпосередньо самі по собі не встановлюють обов'язків, отже висновки, викладені у спірній претензії, як і в акті перевірки, не породжують для позивача обов'язкових юридичних наслідків.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою визнати дії Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області по винесенню претензії №6-9/16 від 10.08.2016 про відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті порушення природоохоронного законодавства України внаслідок засмічення земельних ресурсів товариством з додатковою відповідальністю «Феріт», на загальну суму 467893,31 грн. протиправними.

Позивач наполягає, що дії відповідача по винесенню претензії на суму 467893,31 грн., складеної на підставі акту перевірки, поставили позивача у правову невизначеність, оскільки наявність претензії та висновків акту перевірки про встановлені порушення і в той же час відсутність можливості для позивача оскаржити такий акт або визнати його незаконним, позбавляє позивача права визначитись на предмет майбутніх господарських відносин.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечує, зазначає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, в період з 06.06.2016 по 29.06.2016 Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області проведено планову перевірку з питань дотримання ТДВ «Феріт» вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами.

За результатами перевірки Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області складений акт, яким встановлено порушення товариством вимог ст. 35 Закону України «Про охорони земель», ст. 164 Земельного кодексу України, ст.ст. 17, 33 Закону України «Про відходи», ст.ст. 44, 105 Водного кодексу України, а саме: на земельній ділянці біля цеху без відповідних дозволів розміщуються будівельні відходи, площі земельних ділянок, що зазнали засмічення, та товщини шару відходів визначені вимірюванням - повіреною рулеткою №1.

05.07.2016 відповідачем на підставі вищевказаного акту складено та направлено на адресу ТДВ «Феріт» припис за №4-4469-9-3, у відповідності до якого товариство повинно, зокрема: 25) вжити заходи для максимальної утилізації відходів - до 01 вересня 2016 року; 29) не допускати розміщення відходів у несанкціонованих містах - постійно.

Крім того, 10.08.2016 Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області направлено на адресу позивача в порядку ст.ст.5, 6, 7, 8 ГПК України претензію за №6-9/16 (вих. №4-5-367-9-3 від 10.08.2016) з вимогою відшкодувати збитки, заподіяні державі в результаті порушення норм природоохоронного законодавства України внаслідок засмічення земельних ресурсів, на загальну суму 467893, 31 грн. (а.с.56).

Як зазначено у вказаній претензії, товариству пропонується на добровільних засадах, в місячний термін з дня одержання претензії, відшкодувати шкоду, спричинену державі порушенням вимог природоохоронного законодавства, шляхом внесення суми 467983,31 грн. за вказаними в претензії реквізитами.

Розрахунок розміру шкоди, зумовленої засміченням земельних ресурсів через порушення ТДВ «Феріт» природоохоронного законодавства України, складений відповідачем 09.08.20165 та покладений в основу вимог претензії (а.с.57).

Нарахування збитків виконано, як зазначено в цьому розрахунку, за формулою 6 розділу 5 Методики визначення розміру шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 27.10.1997 № 171.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про безпідставність позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

При цьому рішення суб'єкта владних повноважень у контексті положень КАС України необхідно розуміти як нормативно-правові акти, так і правові акти індивідуальної дії.

Акт державного чи іншого уповноваженого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який може породжувати певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Дії суб'єкта владних повноважень - активна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб (наприклад, дії щодо вилучення майна, затримання особи тощо).

Отже суд першої інстанції вірно зазначив, що обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер, тобто мають активний вплив на права і обов'язки фізичних та юридичних осіб.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державне управління в галузі охорони навколишнього природного середовища здійснюють Кабінет Міністрів України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві ради та виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, державні органи по охороні навколишнього природного середовища і використанню природних ресурсів та інші державні органи відповідно до законодавства України.

Метою управління в галузі охорони навколишнього природного середовища є реалізація законодавства, контроль за додержанням вимог екологічної безпеки, забезпечення проведення ефективних і комплексних заходів щодо охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання природних ресурсів, досягнення узгодженості дій державних і громадських органів у галузі охорони навколишнього природного середовища.

Відповідач - Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області здійснює свою діяльність на підставі Положення про територіальні органи Державної екологічної інспекції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 429 від 04.11.2011, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 25.11.2011 за 1347/20085, а також Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідно до п.1 наведеного вище Положення Державна екологічна інспекція в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Держекоінспекція) є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який діє у складі Держекоінспекції України і їй підпорядковується.

Відповідно до ст.20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»№ 1264-XII від 25.06.1991 до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема,:

організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема, про використання та охорону земель; про поводження з відходами (п. «а» ч.1. ст.20-2 Закону);

пред'явлення претензій про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища (п.«ґ» ч. 1 ст.20-2 цього ж Закону).

Також відповідно до п.6 Положення про територіальні органи Державної екологічної інспекції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 429 від 04.11.2011, Держекоінспекція для виконання покладених на неї завдань має право:

пп.6.4 - проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати за їх результатами обов'язкові для виконання приписи, розпорядження;

пп.6.11 - розраховувати розмір збитків, заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, та пред'являти претензії.

Згідно ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який у разі не погодження з ним підписується суб'єктом господарювання із зауваженнями.

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом пяти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

При цьому припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Розпорядження або інший розпорядчий документ органу державного нагляду (контролю) - обов'язкове для виконання письмове рішення органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень у визначені строки. Розпорядження видається та підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу).

Відповідно до п.4.23 Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 464 від 10.09.2008, на підставі акта, який складено за результатами перевірки, протягом п'яти днів з дня її завершення, у разі виявлення порушень вимог природоохоронного законодавства складається припис про усунення порушень вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища (додаток 4 до Порядку).

В свою чергу, відповідно до ст. 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов'язаний, зокрема, виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства.

Невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю), тягне за собою застосування до суб'єкта господарювання штрафних санкцій у порядку, встановленому законом (ст.12 цього Закону).

Отже, як вбачається з наведених правових норм, документом, яким породжує для позивача певні права та обовязки (рішенням в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України) в даному випадку є саме припис №4-4469-9-3, складений відповідачем 05.07.2016 на підставі вищевказаного акту перевірки, який містить певні вимоги суб'єкта владних повноважень.

В той же час направлена на адресу позивача претензія №6-9/16 від 10.08.2016 не є складеним за результатами перевірки розпорядчим документом, який містить певні, обовязкові до виконання, вимоги суб'єкта владних повноважень для суб'єкта господарювання.

Відповідно до ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.

За правилами ст.69 вказаного Закону шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

З огляду на вказані правові норми в їх сукупності суд першої інстанції зробив вірний висновок, що дії відповідача зі складання та направлення до ТДВ «Феріт» претензії №6-9/16 від 10.08.2016 з вимогою щодо відшкодування товариством збитків, заподіяних державі в результаті порушення природоохоронного законодавства України, на загальну суму 467893,31 грн. є фактичною реалізацією повноважень та функцій державного органу, покладених на контролюючі органи у відповідності до норм чинного законодавства.

По суті предявлених у зазначеній претензії вимог, слід зазначити, що відшкодування шкоди у розмірі, розрахованому суб'єктом владних повноважень, є видом цивільно-правової та господарсько-правової відповідальності, яка застосовується за нормами цивільного, господарського і природоохоронного законодавства.

Статтею 222 Господарського кодексу України передбачений досудовий порядок реалізації господарсько-правової відповідальності.

Так, відповідно до ч. 2 ст.222 ГК України у разі необхідності відшкодування збитків або застосування інших санкцій суб'єкт господарювання чи інша юридична особа - учасник господарських відносин, чиї права або законні інтереси порушено, з метою безпосереднього врегулювання спору з порушником цих прав або інтересів має право звернутися до нього з письмовою претензією, якщо інше не встановлено законом.

Порядок досудового врегулювання спорів визначений Господарським процесуальним кодексом України, а також іншими актами законодавства.

Згідно приписів ст.6 ГПК України претензія про добровільну сплату шкоди складається з метою безпосереднього врегулювання спору і сама по собі не встановлює обов'язків для особи, якій вона направлена (претензія може бути визнана повністю або частково, претензію може бути відхилено повністю або частково ст.8 ГПК України).

Отже, надіслання позивачеві претензії №6-9/16 від 10.08.2016 про відшкодування збитків не порушує прав позивача, вимоги та висновки, викладені у цій претензії, не породжують для позивача обов'язкових юридичних наслідків.

Питання щодо наявності чи відсутності підстав для відшкодування збитків, їх складу та розміру має зясовуватися при вирішенні спору за відповідною заявою уповноваженого органу, поданою на виконання повноважень, наданих Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», про відшкодування збитків та втрат, заподіяних навколишньому природному середовищу тим судом, який розглядає спір про відшкодування таких збитків.

Такі спори вирішуються з врахуванням правового статусу учасника спірних правовідносин в порядку цивільного та (або) господарського судочинства, до компетенції адміністративних судів розгляд цих спорів не належить.

Отже, враховуючи те, що оскаржувана позивачем претензія №6-9/16 від 10.08.2016 не є рішенням суб'єкта владних повноважень, а надіслана в порядку досудової реалізації господарсько-правової відповідальності згідно Господарському процесуальному кодексу України, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову у цій частині.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Суд першої інстанції під час розгляду справи в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про відмову в задоволені позову.

Передбачені ст.202 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення відсутні, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю «Феріт» залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року у справі № 804/6165/16 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко