Справа № 804/2801/17
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2017 р. Справа № 804/2801/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді О.В. Врона , розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління топливно-енергетичного комплексу та енергозбереження Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання рішень протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди , -
04 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління топливно-енергетичного комплексу та енергозбереження Дніпропетровської обласної державної адміністрації з позовними вимогами :
- визнати недійсним, протиправним рішення Управління топливно-енергетичного комплексу та енергозбереження Дніпропетровської обласної державної адміністрації у листі від 09.03.2017р. та у листі оформленого без дати;
- зобов'язати Управління топливно-енергетичного комплексу та енергозбереження Дніпропетровської обласної державної адміністрації провести наступні дії: розглянути заяви від 09.02.2017р. та від 21.02.2017р. належним чином, дати обґрунтовану відповідь на вказані заяви відповідно до норм законодавства;
- стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 4000 грн. + 40 грн., за кожен наступний день, починаючи 03.05.2017р. та до винесення судом рішення по справі/або усунення відпоідачем вчинених порушень, якщо це буде раніше.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно не було належним чином, в повному обсязі розглянуті скарги позивача від 09.02.2017р. та від 21.02.2017р. Відповідачем були надані лише відписки на скарги без проведення необхідної перевірки та надання повної відповіді. Позивач вважає, що такими діями. відповідач створив умови щодо порушення його прав. Протиправними діями відповідач спричинив моральну шкоду позивачу, оскільки він відчуває значне хвилювання та є стурбованість з цього питання.
Відповідно до ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України позов прийнято до розгляду в скороченому провадженні та ухвалою суду відповідачу запропоновано у 10-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття надати до суду заперечення на позов або заяву про визнання позову.
Відповідно до Положення ПАТ "Дніпрогаз" та ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" не є підприємствами, що підзвітні та підконтрольні УПЕК ОДА.
Для відновлення газопостачання заявник має дотримуватися вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 № 285, Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2494, Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2496, а також врегулювати договірні відносини з вищевказаними суб'єктами господарювання. За зверненнями ОСОБА_1 не вбачалося факту існування передбачених законодавством договірних відносин.
Розглянувши матеріали справи і доводи позовної заяви та заперечень, дослідивши письмові докази, суд вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи встановлено, що 09.02.2017р. позивач направив до Дніпропетровської обласної державної адміністрації скаргу, в якій просив у відповідності до п. 32 Правил надання населенню послуг із газопостачання затвердженні Постановою КМУ від 09.12.1999р. № 2246, повернути йому помилково сплачену (20.01.2016р.) на чужий розрахунковий суму заборгованості в розмірі 3202,20 грн.
09.03.2017р. Управлінням паливно-енергетичного комплексу та енергозбереження облдержадміністрації розглянуло звернення позивача стосовно повернення неправомірно, сплачених коштів. В зверненні зазначено, що кошти у розмірі 3202,20 грн., які відповідно до наданої ПАТ "Дніпропетровськгаз збут" інформації, сплачені гр. ОСОБА_1 за особовим рахунком № НОМЕР_1, який значиться за квартирою АДРЕСА_1, сплачено за належним рахунком, у зв'язку з чим, підстави для їх повернення відсутні.
Додатково повідомлено, що за інформацією ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" на сьогоднішній день спірні питання, викладені у зверненні, вирішуються та були предметом розгляду у цивільній справі № 200/1528/16-ц за позовом гр. ОСОБА_1 до ТОВ "Дніпропетровськгаз збут", яка знаходиться на розгляді у Бабушкінському районному суді м.Дніпро.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.
Таким чином, подальший розгляд порушених питань може здійснюватися лише у судовому порядку.
21.02.2017 року позивач звернувся до Дніпропетровської обласної державної адміністрації із заявою в якій також зазначив про необхідність повернення йому помилково сплаченої (20.01.2016р.) на чужий розрахунковий рахунок суму заборгованості в розмірі 3202,20 грн. Позивач також зазначив, що працівниками ПАТ "Дніпрогаз" відключено без попередження газопостачання у зв'язку із наявною заборгованістю, наявна заборгованість 20.01.2016 року була погашена, про що підприємство повідомлено. В подальшому мешканцям повідомили про відключення газу у зв'язку із витоком газу, однак, такого витоку не було. Ремонтні роботи не проводились. Позивач у заяві вказував на протиправні дії з боку працівників ПАТ "Дніпрогаз", щодо відключення газу.
Відповідно до пункту 7 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання. Подальший розгляд порушених питань може здійснюватися лише у судовому порядку.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить із того, що відповідно до статті 1 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" від 9 квітня 1999 року №586-XIV (далі - Закон №586-XIV) виконавчу владу в областях, районах, районах Автономної Республіки Крим, у містах Києві та Севастополі здійснюють обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації.
Одним із основних завдань місцевих державних адміністрацій є забезпечення законності та правопорядку, додержання прав і свобод громадян.
Принципами діяльності місцевих державних адміністрацій є здійснення повноважень на засадах відповідальності перед людиною і державою за свою діяльність; верховенства права; законності; пріоритетності прав людини.
Відповідно до статті 38 Закону №586-XIV місцеві державні адміністрації забезпечують додержання прав і свобод громадян. Громадяни звертаються до місцевих державних адміністрацій у вирішенні питань, що належать до сфери повноважень місцевих державних адміністрацій.
Посадові особи місцевих державних адміністрацій зобов'язані розглянути звернення громадян і не пізніше ніж у визначений законом термін прийняти рішення або дати обґрунтовану відповідь.
Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 03.02.2014 року №Р-65/0/3-14 затверджено "Положення про Управління паливно-енергетичного комплексу та енергозбереження Дніпропетровської обласної державної адміністрації", яке входить до складу облдержадміністрації і забезпечує виконання покладених на нього завдань та є юридичною особою.
Одним із основних завдань Управління є забезпечення реалізації в області державної політики в нафтогазовому комплексі (п.4 Положення). Управління відповідно до Положення:
- забезпечує у межах повноважень захист прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб (п.п. 2 п.5);
- здійснює державний контроль за дотриманням підприємствами правил, норм, стандартів у межах визначених повноважень (п.4 п.5);
- розглядає в установленому законодавством порядку звернення громадян з питань, що відносяться до компетенції Управління (п.п. 12. п.5).
Даним нормативним актом Управління наділено повноваженнями на розгляд звернень громадян стосовно питань газопостачання.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про звернення громадян" від 2 жовтня 1996 року №393/96-ВР, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.
Скарга, це звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.
Згідно зі статтею 7 Закону №393/96-ВР, якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.
Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.
Статтею 15 Закону №393/96-ВР визначено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.
Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до статті 16 Закону №393/96-ВР скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об'єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Згідно з статтею 19 Закону №393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані:

- об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

- невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

- забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень;

- письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

- вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина;

- у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

- не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань.

Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Як зазначалося у скарзі від 09.02.2017р., позивач просив у відповідності до п. 32 Правил надання населенню послуг із газопостачання затверджених Постановою КМУ від 09.12.1999р. № 2246, повернути йому помилково сплачену 20.01.2016р. на чужий розрахунковий рахунок суму заборгованості в розмірі 3202,20 грн.

09.03.2017р. Управлінням паливно-енергетичного комплексу та енергозбереження облдержадміністрації з посиланням на інформацію з ПАТ "Дніпропетровськгаз збут" згідно якої, на думку ПАТ "Дніпропетровськгаз збут" кошти сплачено за належним рахунком, у зв'язку з чим, підстави для їх повернення відсутні. Також зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання, оскільки за інформацією ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" на сьогоднішній день спірні питання, викладені у зверненні, вирішуються та були предметом розгляду за позовом гр. ОСОБА_1 до ТОВ-"Дніпропетровськгаз збут" у цивільній справі № 200/1528/16-ц, яка знаходиться на розгляді у Бабушкінському районному суді м. Дніпро.

На думку суду дана відповідь є неповною та всебічно скарга відповідачем не розглядалася, оскільки в ній міститься лише посилання на інформацію отриману від ПАТ "Дніпропетровськгаз збут" та судові справи. Відповідачем не було надано оцінку доводам ОСОБА_1 щодо сплати зазначеної суми на помилковий рахунок, не було роз'яснено чому доводи заявника є необґрунтованими через, що йому не можуть бути поверненні сплачені ним кошти. Також, у відповіді не вказані законодавчі норми які регулюють вказані питання, а також чому вони не відносяться до компетенції відповідача.

Щодо звернення позивача до суду з цивільними позовами, то суд зазначає, що відповідно до Закону №393/96-ВР, громадянин має право одночасно звертатися до суду з позовом та зі скаргою до органу державної влади. Перебування позовної заяви в провадженні суду ніяким чином згідно закону не обмежує державний орган в праві та обов'язку надати об'єктивну відповідь на звернення громадянина у межах наділених повноважень.

Стосовно заяви позивача від 21.02.2017р. в якій позивач також вказував про необхідність повернення йому помилково сплаченої 20.01.2016р. на чужий розрахунковий рахунок суму заборгованості в розмірі 3202,20 грн., а також зазначав про численні на його думку протиправні дії працівників ПАТ "Дніпрогаз" по відключено без попередження газопостачання у зв'язку із наявною заборгованістю, відповідач надав відповідь де вказував, що згідно отриманої інформації, частина з викладених у заявах тверджень з'ясовується, решта обставин, зокрема щодо законності припинення газопостачання, на сьогоднішній день є предметом розгляду у судах за його позовами до ПАТ "Дніпрогаз".

Суд вважає вказану відповідь також необ'єктивною, оскільки відповідачем взагалі не було перевірено та проігноровані доводи позивача про повернення сплаченої ним суми. Також, відповідачем не було надано оцінки всім іншим твердженням позивача, які були викладені в поданій заяві. Лише одне посилання у відповіді на існування судових справ є безпідставним.

Враховуючи викладене, суд вважає, що дії Управління топливно-енергетичного комплексу та енергозбереження Дніпропетровської обласної державної з надання відповідей викладених у листі від 09.03.2017р. та у листі оформленого без дати, були вчинені з порушенням норм Закону України «Про звернення громадян». З метою захисту прав, свобод та інтересів позивача суд вважає за можливе в даній частині позову вийти за межі позовних вимог, у зв'язку із чим, відновлення порушених права позивача має відбутися шляхом визнання протиправними дій відповідача та зобов'язання Управління паливно-енергетичного комплексу та енергозбереження Дніпропетровської обласної державної адміністрації надати відповіді на зазначені скаргу та заяву у відповідності до норм встановлених законом.

Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення сум моральної шкоди, суд виходить із наступного.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Загальні підстави відшкодування моральної шкоди визначені Цивільним кодексом України.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чиДпизьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді'арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру та обсягу страждань, немайнових витрат, які зазнав позивач.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або. інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п. 3 вказаної Постанови).

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Позивачем не надано обґрунтованих доказів, які б підтверджували факт заподіяння йому моральної шкоди саме неправомірними діями відповідача щодо не надання позивачу повної та обґрунтованої відповіді на його звернення, тому в задоволенні даної частини позовних вимог має бути відмовлено

Керуючись 183-2, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління топливно-енергетичного комплексу та енергозбереження Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання рішень протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління топливно-енергетичного комплексу та енергозбереження Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо надання відповідей викладених у листі від 09.03.2017р. та у листі оформленого без дати на скаргу від 09.02.2017р. та заяву від 21.02.2017р.

Зобов'язати Управління топливно-енергетичного комплексу та енергозбереження Дніпропетровської обласної державної адміністрації розглянути заяви від 09.02.2017р. та від 21.02.2017р. та дати обґрунтовану відповідь на вказані заяви відповідно до норм законодавства.

В задоволенні решти позовних вимоги відмовити.

Судові витрати по справі не стягуються.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку встановленому ст. 186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя О.В. Врона