Справа № 264/7170/16-а
Суддя: Литвиненко Н. В.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/7170/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2017 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області в особі судді Литвиненко Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі міста Маріуполя Донецької області про поновлення строку звернення до суду, визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що він перебуває на обліку в УПФУ в Іллічівському районі м. Маріуполя та отримує пенсію. Позивач звернувся до УПФУ в Іллічівському районі м. Маріуполя з заявою про отримання даних щодо проведення індексації пенсії та перевірку її нарахування. З отриманої відповіді позивач довідався про порушення відповідачем порядку проведення індексації пенсії. Неправомірна бездіяльність відповідача полягає в тому, що відповідач порушив порядок обчислення індексу споживчих цін, який використовується для проведення індексації грошових доходів населення, та розраховується методом наростаючого підсумку, що призвело до того, що позивач недоотримає значну частину пенсії у вигляді несплаченої індексації. Відповідач з 01.01.2014 року протиправно припинив проводити обчислювання індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення наростаючим підсумком, виходячи із базового місяця грудень 2013 року. Фактично УПФУ в Іллічівському районі м.Маріуполя не проводило обчислення індексу споживчих цін, так як при його обчисленні не були враховані індекси інфляції за 2015 рік. Своїми діями відповідач значно занизив суму індексації, яка розраховується у відсотковому відношенні від встановленої мінімальної пенсії за віком. У зв'язку з тим, що фіксована індексація є невід'ємною частиною пенсії позивача, то її заниження Управлінням ПФУ в Іллічівському районі м.Маріуполя веде до заниження пенсії позивача взагалі, що є порушенням його прав та є неприпустимим. На підставі викладеного позивач просив відновити строк на звернення до суду з даним адміністративним позовом, оскільки про порушення його прав він дізнався лише 19.11.2016 року з відповіді відповідача, визнати з 19.05.2016 року неправомірною бездіяльність УПФУ в Іллічівському районі м.Маріуполя щодо не проведення позивачу індексації пенсії у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та не обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення наростаючим підсумком з урахуванням зміни розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою КМУ від 17.07.2003 року №1078; зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу суми індексації пенсії наростаючим підсумком після визначення базового місяця вересня 2015 року з урахуванням перерахованих величин приросту індексу споживчих цін наростаючим підсумком виходячи з базового місяця грудень 2013 року, вересень 2015 року, травень 2016 року, грудень 2016 року та перерахованих фіксованих сум індексації виходячи з базового місяця грудень 2013 року та індексу споживчих цін за період з січня 2014 року, з урахуванням зміни розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до вимог Закону України « «Про індексацію грошових доходів населення» та «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», з урахуванням фактично виплачених коштів у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України, стягнути з Управління ПФУ в Іллічівському районі м.Маріуполя витрати по сплаті судового збору.

Сторона позивача в судове засідання не з'явилась, в матеріалах справи мається заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала, наполягала на відмові в їх задоволенні з підстав, викладених у поданих запереченнях на позовні вимоги, а також просила застосувати вимоги ст. 99 КАС України, оскільки позивачем пропущений строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України не здійснювалося.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 11, 161 КАС України, виходить з такого.

Відповідно до вимог статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Частинами 1, 2 ст.99 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано у межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.102 КАС України, пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом,- продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Враховуючи те, що пенсія, яку отримував позивач, є періодичним платежем, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог за період по 23.06.2016 року, так як позивач звернувся з цим позовом 23.12.2016 року, в зв'язку з чим суд розглядає позов в межах строку, передбаченого ст. 99 КАС України, а саме з 23.06.2016 р.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в УПФУ в Іллічівському районі м. Маріуполя з 27.05.1996 року та отримує пенсію зі зниженням віку за Списком №1 відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позивач звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою про отримання даних щодо проведення індексації його пенсії.

Відповідач листом від 19 грудня 2016 року № 17726/02 повідомив позивача, що розмір його пенсії розрахований згідно з діючим законодавством на підставі документів пенсійної справи та пенсія проіндексована відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». При проведенні індексації пенсії у грудні 2014 року приріст індексу споживчих цін для проведення індексації становить при базовому місці грудень 2013 року величина приросту складає 18,9% , що становить 179,36 грн. (прожитковий мінімум 949 грн.). Позивачу нараховувалась індексація в сумі 179,36 грн. З 01.09.2015 року встановлена фіксована індексація у розмірі 109,36 грн., з 01.05.2016 року фіксована індексація склала 78,00 грн. Зі зміною прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність, з 01.12.2016 року фіксована індексація складає 12,48 грн. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Позивач вважає, що внаслідок бездіяльності відповідача щодо не проведення позивачу індексації пенсії у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та не обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення наростаючим підсумком, виходячи з базового місяця (місяця підвищення пенсії) грудень 2013 року, вересень 2015 року, травень 2016 року, грудень 2016 року та індексу споживчих цін за період з січня 2014 року з урахуванням зміни розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, значно зменшено пенсію позивача, що суперечить чинному законодавству.

Суд не погоджується з доводами позивача, вважає їх необґрунтованим та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи з урахуванням наступного.

Спірним у справі є протиправність (правомірність) дій пенсійного органу щодо визначення фіксованої суми індексації в заниженому розмірі та протиправність (правомірність) бездіяльності щодо необчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення наростаючим підсумком і, як наслідок, зобов'язання провести нарахування та виплату сум індексації в належному розмірі.

Оцінюючи спірні відносини, суд виходить з того, що відповідно до статті 2 Закону України від 03липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закон № 1282-ХІІ) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Згідно зі статтею 3 Закону № 1282-ХІІ індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Статтею 4 Закону № 1282-ХІІ передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка (в редакції закону з 01 січня 2016 року 103 відсотка). Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться з наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Відповідно до частини 6 статті 5 Закону № 1282-ХІІ (зі змінами, внесеними Законом від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, редакція діє з 01 січня 2015 року), проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

З метою реалізації вказаного Закону Кабінетом Міністрів України постановою від 17 березня 2003 року № 1078 затверджений Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі - Порядок).

Пунктом 2 Порядку передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, у тому числі пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат, крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку).

Пунктом 4 Порядку визначено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Пенсії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Частина 6 статті 5 Закону № 1282-ХІІ кореспондується з останнім абзацом пункту 6 Порядку.

З огляду на викладене, суд зазначає, що пенсія, яку отримує позивач, є об'єктом індексації, яка має нараховуватись щомісячно, за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив встановлений поріг індексації, у частині, що дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Проте, аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що реалізація права на проведення індексації доходів населення поставлена в залежність від фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28 грудня 2014 року № 80-VIII(далі Закон № 80-VIII) передбачено, що Кабінетом Міністрів України затверджується особливий порядок проведення індексації грошових доходів населення у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2015 рік, а норми і положення Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2015 рік.

До прийняття постанови Кабінету Міністрів України про особливий порядок індексації грошових доходів населення при проведенні індексації пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) в 2015 році застосовуються коефіцієнти, які були встановлені для індексації у грудні 2014 року.

Отже з 01.01.2015 року проведення індексації наростаючим підсумком та виплата фактично нарахованих сум проводиться виключно у межах бюджетних асигнувань на вказані цілі, встановлених Кабінетом Міністрів України. Обмеження на проведення нарахування та виплату індексації мають застосовуватись управлінням у чіткій відповідності із розмірами бюджетних асигнувань, оскільки такі норми є чинними та не скасовані в установленому законом порядку.

Таким чином, діючими нормами п.9 Перехідних положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» та постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2015 року №67 «Про затвердження бюджету Пенсійного фонду України на 2015 рік» унеможливлюється індексація грошових доходів населення, зокрема, пенсій у 2015 році.

Рішенням від 26.12.2011 року №20-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

Бюджет Пенсійного фонду України щорічно затверджується Кабінетом Міністрів України. Виключно Законом України про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Конституцією України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 березня 2016 року № 190 затверджений бюджет Пенсійного фонду України на 2016 рік, яким не передбачено видатки на проведення індексації грошових доходів населення, що унеможливило проведення управлінням Пенсійного фонду індексації пенсії позивача з 01 грудня 2016 року та виключає протиправну бездіяльність пенсійного органу.

Отже, проведення індексації наростаючим підсумком та виплата фактично нарахованих сум проводиться виключно у межах бюджетних асигнувань на вказані цілі, встановлених Кабінетом Міністрів України. Діючі на сьогоднішній час обмеження на проведення нарахування та виплату індексації мають застосовуватися управлінням у чіткій відповідності із розмірами бюджетних асигнувань, оскільки такі норми є чинними та не скасовані в установленому законом порядку.

Відповідно до п. 6 Порядку № 1078, який застосовується з 01 грудня 2015 року, проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України на відповідний рік.

Відповідно до даних звіту про виконання бюджету Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на 2015 рік головним правлінням з усіх джерел фінансування отримано 9808,2 млн. грн.., з яких лише 674,4 млн.грн. - власні надходження. За рахунок коштів, отриманих головним управлінням з різних джерел фінансування, здійснено видатків на суму 26388,5 млн.грн. Залишок коштів на кінець року становив 10,3 млн.грн. З урахуванням залишку коштів на початок 2015 року (147,5 млн.грн.) видаткова частина бюджету перевищила заплановану доходну частину. Покриття дефіциту бюджету забезпечувалось за рахунок коштів державного бюджету, передбачених у законі про Державний бюджет на відповідний рік. За даними звіту про виконання бюджету за 2016 рік власні надходження склали 692,8 млн. грн.., що становить лише 80,2% від запланованих обсягів (863,8 млн. грн.). За підсумками 2016 року видаткова частина бюджету головного управління перевищила доходну частину бюджету на 609 264,98 грн. З огляду на вищезазначене, спрямування залишку коштів на фінансування індексації пенсії не є можливим.

Згідно із листом Пенсійного фонду України від 02.06.2017 року вбачається, що дефіцит бюджету Пенсійного фонду України складав: у 2014 році - 14,7 млрд.грн. І залишок неповернутих сум позик, які залучались упродовж року - 1 млрд.грн.; у 2015 році - 31,8 млрд. грн..; у 2016 році - 84,8 млрд.грн. Покриття дефіциту бюджету забезпечувалось за рахунок коштів державного бюджету, передбачених у законі про Державний бюджет на відповідний рік.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач при проведенні індексації пенсії позивача діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 9, 11, 17, 70, 72, 88, 94, 99, 158-163, 167, 183-2, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі міста Маріуполя Донецької області про поновлення строку звернення до суду, визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів від дня отримання її копії.

Суддя: Н. В. Литвиненко