Справа № 712/4555/17
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 712/4555/17 Головуючий у 1-й інстанції: Пересунько Я.В.
Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, третя особа - Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2017 року ОСОБА_2 (далі - Позивач, ОСОБА_2.) звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі - Відповідач, ГУНП в Черкаській області) в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просила:

- визнати протиправною відмову про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності;

- зобов'язати Відповідача розглянути заяву Позивача про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності;

- зобов'язати ГУНП в Черкаській області призначити та виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності у розмірі 320 000,00 грн.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.04.2017 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області (далі - Третя особа, УМВС в Черкаській області).

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.05.2017 року у задоволенні позову відмовлено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що Позивач обґрунтовано звернулася до ГУ НП в Черкаській області як до органу, уповноваженого на проведення виплати одноразової грошової допомоги, однак форма поданої заяви не відповідала вимогам Порядку №850, правила якого підлягають застосуванню до спірних правовідносин, у зв'язку з чим підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Указує на неврахування судом наявності в останнього права на отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку з настанням інвалідності, а також подання заяви за формою, яка була надана Відповідачем.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули, а тому справа розглядалася у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом ГУ НП в Черкаській області від 07.11.2015 року №1 о/с згідно п. п. 9, 12 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_2 призначено на посаду інспектора Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області з 07.11.2015 року як особу, що прибула з Міністерства внутрішніх справ, з присвоєнням спеціальних звань поліції в порядку переатестування та установленням посадового окладу згідно штатного розпису (а.с. 8).

Наказом ГУНП в Черкаській області від 18.12.2015 року №29 о/с ОСОБА_2 звільнено з Національної поліції в запас Збройних Сил України за п. 2 ст. 77 (через хворобу) Закону України «Про Національну поліцію» (а.с. 9).

Згідно свідоцтва про хворобу від 14.12.2015 року №525, виданого військово-лікарською комісією Державної установи «Територіальне медичне об'єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області», захворювання Позивача - «Так, пов'язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ» (а.с. 10-11).

Зі змісту довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААА №537084 від 14.02.2017 року вбачається, що з 14.02.2017 року ОСОБА_2 встановлено інвалідність ІІ групи безтерміново у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с. 12).

У березні 2017 року Позивач звернувся до Відповідача із заявою від 06.03.2017 року (а.с. 27), в якій просив провести виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з тим, що останньому встановлено ІІ групу інвалідності. До вказаної заяви ОСОБА_2 було додано: оригінал та копію довідки МСЕК; копію свідоцтва про хворобу; копію паспорта; копію ІНПП; довідку з банку.

За результатами розгляду поданої ОСОБА_2 заяви спеціалістом сектору інформатизації та аналітичного супроводження бюджетного процесу УФЗБО ГУ НП в Черкаській області складено затверджений 13.03.2017 року начальником головного управління поліції висновок, в якому зазначено, що приписами ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» не передбачено випадку, в якому призначається одноразова грошова допомога поліцейському в результаті визначення інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с. 26).

Листом від 13.03.2017 року №29/Ш-32 Позивача з підстав, викладених в указаному вище висновку, повідомлено про відсутність підстав для призначення одноразової грошової допомоги (а.с. 14).

Враховуючи встановлені вище обставини, виходячи з системного аналізу приписів ст. 23 Закону України «Про міліцію», ст. 97 та п. 15 розділу ХІ Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію», а також ряду положень Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України від 11.01.2016 року №4 (далі - Порядок №4), та Порядку та умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою КМ України від 21.10.2015 року №850 (далі - Порядок №850), суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, оскільки, Позивач повинен був звернутися до Відповідача із заявою за формою, передбаченою Порядком №850, а не Порядком №4, який спірні правовідносини не регулює.

З таким висновком суду першої інстанції не можна погодитися з огляду на таке.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію», який набрав чинності 07.11.2015 року (далі - Закон про Нацполіцію).

Згідно п. 5 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

Водночас, приписи п. 15 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону про Нацполіцію визначають, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

До набрання чинності Законом про Нацполіцію порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами статті 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку №850.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі, зокрема, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Зі змісту п. 1 Порядку №850 вбачається, що він визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Згідно пп. 2 п. 3 вказаного Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Пунктом 2 Порядку №850 закріплено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно п. 7 Порядку №850 передбачено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Поряд з цим, на виконання вимог ст. ст. 97-101 Закону про Нацполіцію наказом МВС України від 11.01.2016 року затверджено Порядок №4, яким визначено механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (п. 1 Порядку №4).

Згідно пп. 4 п. 5 розділу І Порядку №4 визначено випадки, за яких призначається одноразова грошова допомогу у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського, зокрема, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

При цьому твердження суду першої інстанції про неможливість застосування до спірних правовідносин положень Порядку №4 з огляду на те, що ч. 1 ст. 97 Закону про Нацполіцію не передбачають виплату одноразової грошової допомоги поліцейським у випадку настання інвалідності, що пов'язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ, судовою колегією оцінюється критично з огляду на таке.

Як було зазначено вище, положеннями Порядку №4 врегульовано механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського. Тобто, приписами даного нормативного акту закріплено порядок та процедуру оформлення і виплати такої допомоги особам, які мають статус поліцейського. При цьому застережень щодо неможливості застосування норм Порядку №4 до правовідносин, пов'язаних з призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги поліцейським, які втратили працездатність у зв'язку з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а не поліції, чинне законодавство не містить.

За таких обставин, твердження ГУНП в Черкаській області про відсутність у ч. 1 ст. 97 Закону про Нацполіцію такої підстави для виплати одноразової грошової допомоги поліцейському у зв'язку з отриманням інвалідності, пов'язаної з проходженням служби в органах внутрішніх справ, нівелюється наведеними вище приписами п. 15 розділу ХІ Закону про Нацполіцію, ст. 23 Закону України «Про міліцію» та пп. 4. п. 5 розділу І Порядку №4.

Поряд з іншим, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 3 розділу ІІІ Порядку №4 заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського. У разі коли такий орган ліквідовано, заява подається до органу за місцем зберігання особової справи.

Згідно п. 5 розділу III Порядку №4 для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії, які звіряються з оригіналом документа: 1) довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; 2) постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; 3) акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; 4) сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; 5) документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Таким чином, приписами Порядку №850 та Порядку №4, визначено, що для отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення групи інвалідності заява про її отримання має бути подана працівником за останнім місцем служби. При цьому, судова колегія вважає за необхідне підкреслити, що вказаними підзаконним актами не визначено суттєвої відмінності у переліку документів, які подаються особою разом із заявою (рапортом) про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, у зв'язку з чим твердження суду першої інстанції про те, що у задоволенні позову необхідно відмовити виключно з підстав подання заяви Позивачем за формою, визначеною Порядком №4, а не Порядком №850, є помилковим.

При цьому судовою колегією враховується, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верхового Суду України від 16.09.2015 року у справі №21-1465а15 та від 02.02.2016 року у справі №804/14800/14.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 19.03.1997 року (справа «Горнсбі проти Греції») вказав, що негнучкість і навіть формалізм адміністративного провадження, пов'язаний з визнанням рішення недійсним, не може виправдати такої відмови у правосудді, і не можна не вимагати вжиття подальших процедурних заходів з метою винесення нового судового рішення у справі, в якій права заявників були визнані найвищим адміністративним судом.

З урахуванням викладеного судова колегія вважає за необхідне зазначити, що звернення до уповноваженого органу Позивача, який, як було встановлено раніше, має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку з настанням ІІ групи інвалідності, пов'язаної з проходженням служби в органах внутрішніх справ, та подання останнім необхідних передбачених і Порядком №4, і Порядком №850 документів, що підтверджують дані обставини, є достатньою підставою для встановлення волевиявлення особи про призначення такої допомоги.

Відповідно до п. 1 розділу IV Порядку №4 фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2.

Висновок про призначення ОГД складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.

Висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє, зокрема, у головних управліннях Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві - начальник Головного управління Національної поліції або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Пунктом 2 розділу IV Порядку №4 передбачено, що керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п'ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати ОГД, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

Отже, підставою для призначення особі одноразової грошової допомоги є видача керівником територіального органу Національної поліції наказу про виплату такої допомоги, в іншому ж випадку особа письмово повідомляється про відмову у такій виплаті із зазначенням мотивів такої відмови.

З урахуванням наведеного, зважаючи, що за результатами розгляду поданих Позивачем документів Відповідачем було письмово повідомлено про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, судова колегія, з урахуванням наведених вище обставин та висновків, вважає, що суд першої інстанції передчасно відмовив у задоволенні позовних вимог, оскільки матеріалами справи підтверджується наявність у ОСОБА_2 права на призначення одноразової грошової допомоги та вчинення останньою всіх необхідних дій для її призначення та виплати.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про передчасність твердження суду про відсутність правових підстав для призначення Позивачу одноразової грошової допомоги, а тому вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове.

Згідно приписів ст. 198 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні постанови порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв'язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а постанову суду - скасувати, ухваливши нову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, третя особа - Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Черкаській області про призначення та виплату ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності, викладену у листі від 13 березня 2017 року №29/Ш-32.

Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області скласти висновок про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 та прийняти рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі. Касаційна скарга на судові рішення подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Шурко О.І.

Кузьменко В. В.