Справа № 805/2437/16-а
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Куденков К.О.
Суддя-доповідач - Шишов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 року справа №805/2437/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ,вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді:ОСОБА_1,суддів Сіваченка І.В.,Чебанова О.О., розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12 січня 2017 р. у справі № 805/2437/16-а (головуючий І інстанції Куденков К.О.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сади Донбасу" до Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання нечинною вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу» (далі- ТОВ «Сади Донбасу», позивач) звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (далі -ОДПІ, відповідач, апелянт) про визнання нечинною вимоги № Ю-218-23 від 14.04.2016 року на суму 403661,60 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 12 січня 2017 рокуадміністративний позов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу» до Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання нечинною вимоги - задоволено повністю.

Скасовано вимогу Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області № Ю-218-23 від 14 квітня 2016 року про сплату боргу (недоїмки) на суму 403 661 (чотириста три тисяч шістсот шістдесят одна) гривня 60 (шістдесят) копійок. Вирішено питаня щодо розподілу судових витрат.

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до преамбули Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI саме цей Закон визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Отже, станом на час розгляду справи та на час прийняття спірного вимоги приписи Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» щодо звільнення певної категорії платників ЄСВ від виконання обов'язків, визначених ч. 2 ст. 6 зазначеного Закону, - чинні.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у відповідності до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» у разі виявлення несвоєчасно несплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислювати ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених статтею 25 Закону. Сума недоїмки підприємства виникла за період з 21.09.2015 по 20.04.2016. Позивачем подано заяву про звільнення його від виконання своїх обов'язків по справі єдиного внеску лише 03.03.2016. Відповідач також зазначає, що п. 9-4 розділу VIII Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464 втратили чинність.

Також апелянт зазначає, що згідно ч.12 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", за приписами якої єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. Просили скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За правилами частини першої статті 195 КАС України перегляд судового рішення суду першої інстанції здійснюється в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу», зареєстроване встановленому порядку у якості юридичної особи та включено до ЄДРПОУ за № 30736395, адреса: вул. Юбілейна, 38, с. Полтавка, Костянтинівський район, Донецька область, 85172, про що свідчить онлайн - відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

ТОВ «Сади Донбасу» зареєстроване у якості юридичної особи, ідентифікаційний код: 30736395, місцезнаходження: 85172, Донецька область, Костянтинівський район, село Полтавка, вулиця Юбілейна, будинок 38, та знаходиться на обліку у відповідача, про що зазначено у відомостях з Єдиного державного реєстру, безоплатний доступ до яких забезпечується на підставі Порядку надання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 10.06.2016р. № 1657/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 червня 2016р. за № 839/28969.

Відповідно до копії довідки про взяття на облік платника податків від 06.10.2015р. №093 позивач знаходиться на обліку в Костянтинівській ОДПІ.

Костянтинівська ОДПІ (ідентифікаційний код органу: 39883581) знаходиться за адресою: 85110, Донецька область, місто Костянтинівка, проспект Ломоносова, будинок 125, про що зазначено у відомостях з Єдиного державного реєстру, безоплатний доступ до яких забезпечується на підставі Порядку надання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 10.06.2016р. № 1657/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 червня 2016р. за № 839/28969.

03 березня 2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою №30 від 02.03.2016р. про звільнення від виконання обов'язків платника єдиного внеску на період з 14.04.2014р. до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану в порядку п.9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Також 03 березня 2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою №29 від 02.03.2016р., якою просить списати недоїмку з єдиного внеску за період з 14.03.2014р. по 31.12.2015р.

14 квітня 2016 року відповідачем складено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-218-23 на суму недоїмки з єдиного внеску у розмірі 403 661,60 грн. Вимога складена станом на 31.01.2016р.

У наданій відповідачем роздруківці з картки платника - ТОВ «Сади Донбасу» з єдиного внеску зазначено, що станом на 31.01.2016р. недоїмка складає 403 661,60 грн.

Рішенням Головного управління ДФС у Донецькій області №2783/10/05-99-10-01-12-1 від 26.05.2016р. залишена без розгляду скарга позивача №56 від 25.04.2016р. на спірну вимогу.

Рішенням Державної фіскальної служби України №14854/6/99-99-11-02-02-25 від 11.07.2016р. залишена без розгляду скарга позивача №80 від 15.06.2016р. на спірну вимогу.

Позивач звернувся з позовною заявою (вх.№2510/16 від 03.08.2016р.) до суду 28.07.2016р., тобто у встановлений ч.5 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України строк.

До суду надано сертифікат Торгово-промислової палати України №2853 (від 04.02.2015р. №498/05-4) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), який видано позивачу та яким засвідчені форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), зокрема, акти тероризму на території Донецької області, щодо сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору у граничний строк: 17.05.2014р., період дії форс-мажорних обставин з 17.05.2014р., дата закінчення не зазначена.

Також до суду надано сертифікат Донецької торгово-промислової палати №4549 (від 22.06.2015р. №887/12.12-03) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), який видано позивачу та яким засвідчені форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), зокрема, акти тероризму на території Донецької області, щодо сплати податку на додану вартість за червень та липень 2014р., період дії форс-мажорних обставин з 01.07.2014р. по 25.09.2014р.

У письмових запереченнях від 19.12.2016р. №7304/10/05-14-10-13-5 відповідачем наведено розрахунок недоїмки до спірної вимоги, з якого випливає, що до спірної вимоги включена недоїмка з єдиного внеску за звітні періоди березень 2015р., квітень 2015р., травень 2015р., червень 2015р., липень 2015р., серпень 2015р., вересень 2015р., жовтень 2015р., листопад 2015р., грудень 2015р. Також позивачем надані копії звітів з єдиного внеску за вересень 2015р., жовтень 2015р., листопад 2015р., грудень 2015р.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 26 серпня 2016 року у справі №805/2139/16-а задоволено частково адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу» до Костянтинівської об'єднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування вимоги.

Вказаною постановою вимогу Костянтинівської об'єднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 01 березня 2016 року № Ю-218-23 про сплату боргу (недоїмки) в сумі 403 661,62 грн. - скасовано частково, на суму 373 656,84 грн. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

За наслідками апеляційного оскарження вказана постанова залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2016 року.

З наведених судових рішень випливає, що вимогу Костянтинівської об'єднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 01 березня 2016 року № Ю-218-23 скасовано в частині єдиного внеску за звітні періоди квітень 2015р. (залишок несплаченої суми), травень 2015р., червень 2015р., липень 2015р., серпень 2015р., вересень 2015р., жовтень 2015р., листопад 2015р., грудень 2015р., та відмовлено в частині єдиного внеску за звітний період січень 2016р.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 09.11.2016р. у справі №805/2341/16-а задоволено частково адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу» до Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області про визнання нечинною податкової вимоги про сплату єдиного внеску від 04 квітня 2016 року № Ю-218-23 на суму 401 582,84 грн., скасовано вимогу Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області від 04 квітня 2016 року № Ю-218-23 про сплату єдиного внеску на суму 333 216,87 грн. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

У вказаній постанові зазначено, що у відповідача витребувано розрахунок сум, що входили по спірної вимоги № Ю-218-23 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, до якої станом на 31 березня 2016 року входить несплата єдиного внеску за період з вересня 2015 року по лютий 2016 року, з урахуванням того, що норма в частині звільнення від сплати зобов'язань проіснувала з 15 жовтня 2014 року до 01 січня 2016 року (внаслідок її виключення згідно із Законом України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII) спірна вимога підлягає скасуванню в частині нарахування позивачу недоїмки зі сплати єдиного внеску по 31 грудня 2015 року, за інший період відповідачем правомірно сформована вимога та віднесені суми єдиного внеску до вказаної вимоги.

З наведеної постанови випливає, що вимогу Костянтинівської об'єднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 04 квітня 2016 року № Ю-218-23 скасовано в частині єдиного внеску за звітні періоди вересень 2015р., жовтень 2015р., листопад 2015р., грудень 2015р.

Також ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 31.05.2016р. залишено без змін постанову Донецького окружного адміністративного суду від 16 березня 2016 року у справі №805/358/16-а, якою скасовано вимогу Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 04 листопада 2015 року Ю-218-23 про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу» сплатити заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску, яка станом на 31 жовтня 2015 становить 413 782,86 грн.

Судовими рішеннями у вказаній справі встановлено, що недоїмка у сумі 413782,86 грн., визначена у вимозі, має місце у зв'язку із невнесенням/несвоєчасним внесенням позивачем платежів з ЄСВ за період з жовтня 2014 року по вересень 2015 року.

Також в ухвалі Донецького апеляційного адміністративного суду від 31.05.2016р. зазначено, що до переміщення на підконтрольну владі України територію (до 23 вересня 2015 року) товариство було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 11.04.2016р. у справі №805/840/16-а, яка за наслідками апеляційного оскарження залишена без змін, відмовлено у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу» до Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання нечинною і такою, що не відповідає закону та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 01 грудня 2015 року № Ю-218-23 в сумі 403 782,87 гривень. При цьому, в цій постанові зазначено, що станом на момент винесення оскаржуваної вимоги позивач не звертався до податкового органу ані з заявою про звільнення його від виконання своїх обов'язків зі сплати єдиного внеску, ані із заявою про списання безнадійного податкового боргу.

Колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року №2464-VI (далі - Закон №2464).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи» від 04.07.2013 № 406-VII до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №2464-VI (далі за текстом - Закон №2464-VI) та ПК України внесено зміни, відповідно до яких право адміністрування єдиного внеску, яке раніше було у органів Пенсійного фонду України, передано органам доходів і зборів.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону № 2464-VI дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з пунктом 2 частини першої Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (надалі - Закон № 2464) єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 1 Закону № 2464 недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Частиною 2 ст.6 Закону № 2464-VI передбачено, що платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; виконувати інші вимоги, передбачені цим Законом.

Відповідно до пункту 1 частини 10 статті 9 Закону № 2464-VI, днем сплати єдиного внеску у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів вважається день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Указом Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року № 1669-VІІ (надалі - Закон № 1669).

Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02.09.2014 доповнено розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» пунктом 9-3 (у наступному 9-4).

Відповідно до п. 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 2464: «Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».

Таким чином, пункт 9-4 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 є умовною нормою, оскільки звільняє платників єдиного внеску від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану лише за умови надання заяви платником єдиного внеску про звільнення від сплати єдиного внеску до контролюючого органу.

Крім того, статтею 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період провадження антитерористичної операції» передбачено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Разом із тим, відповідно до ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 № 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено с. Полтавка (Костянтинівський район), м.Костянтинівка.

Дію вказаного розпорядження зупинено розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1079-р від 05.11.2014.

Вказані розпорядження втратили чинність згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р, до зазначених населених пунктів, зокрема, належить с.Полтавка (Костянтинівський район), м. Костянтинівка.

Судом встановлено, що на час виникнення спірних правовідносин ТОВ «Сади Донбасу» знаходилось у с.Полтавка Костянтинівського району та перебувало на обліку у Костянтинівській ОДПІ.

З метою підтвердження неможливості виконання обов'язків платника єдиного внеску внаслідок проведення антитерористичної операції, ТОВ «Сади Донбасу» зверталося до Донецької торгово-промислової палати з приводу отримання сертифікату (висновку), передбаченого ст.10 Закону № 1669. Однак, Донецька торгово-промислова палата листом повідомила позивача, що підставою для звільнення платника єдиного внеску є заява платника єдиного внеску, яка подається до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ТОВ «Сади Донбасу» вжиті належні заходи для отримання сертифікату (висновку) Торгово-промислової палати, а тому суд не приймає доводи відповідача, що відсутність відповідного сертифікату (висновку) виключає можливість звільнення позивача від виконання обов'язків платника єдиного внеску на період проведення антитерористичної операції.

Крім того колегія суддів звертає увагу, що відповідно до п. 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 2464 підставою для звільнення від сплати єдиного внеску є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, 02.03.2016 ТОВ «Сади Донбасу» звернулося до Костянтинівської ОДПІ з заявою про списання податкового боргу в порядку, визначеному Податковим кодексом України.

30.03.2016 позивач звернувся до Костянтинівської ОДПІ з заявою про звільнення його від виконання обов'язків, визначених ч. 2 ст. 6 Закону № 2464, на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, на підставі п. 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464.

Щодо доводів апелянта стосовно того, що звільнення платника єдиного внеску від виконання обов'язків, передбачених ч. 2 ст. 6 Закону № 2464, не поширюється на період, що передував поданню заяви оскільки абз. 2 п. 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 встановлений граничний строк подання заяви - не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції, колегія суддів не приймає до уваги оскільки на час виникнення спірних правовідносин строк для подання заяви не сплинув.

До того ж, чинними нормативно-правовими актами не передбачено, що платник єдиного внеску звільняється від виконання обов'язків, передбачених ч. 2 ст. 6 Закону №2464, лише на період, що слідує після подання заяви.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу», яке розташовано в с.Полтавка, знаходиться на обліку в контролюючому органі, який розташований на території населеного пункту, визначеного переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводиться антитерористична операція звільнено від виконання обов'язків платника єдиного внеску, визначених ч. 2 ст. 6 Закону № 2464 на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

З приводу доводів апелянта про втрату чинності п. 9-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464-VI з 01.01.2016, колегія суддів відноситься критично виходячи з наступного.

Станом на час прийняття Закону № 911-VIІІ, пункт Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464-VI (яким певні особи звільняються від виконання зазначених вище обов'язків) на підставі Закону України «Про внесення змін до розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» щодо зменшення навантаження на фонд оплати праці» від 02.03.2015 № 219-VIII, мав (та має станом на час розгляду даної справи) нумерацію «9-4», а не «9-3». А ні Законом № 911-VIІІ, а ні будь-яким іншим законом приписи пункту 9-4 Закону № 2464-VI виключені із цього закону (або змінені) станом на час виникнення спірних правовідносин (та станом на час розгляду даної справи) не були, а тому є чинними.

Колегія суддів звертає увагу апелянта, що відповідно до преамбули Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI саме цей Закон визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

На підставі викладеного, станом на час розгляду справи та на час прийняття спірного вимоги приписи Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» щодо звільнення певної категорії платників ЄСВ від виконання обов'язків, визначених ч. 2 ст. 6 зазначеного Закону, - є чинні.

Крім того, колегія суддів звертає увагу податкового органу, що судовими рішеннями у справах №805/2139/16-а, №805/358/16-а, №805/2341/16-а, які набрали законної сили, підтверджено протиправність формування позивачу вимог зі сплати недоїмки з єдиного внеску за звітні періоди до 01.01.2016р., у тому числі березень 2015р., квітень 2015р., травень 2015р., червень 2015р., липень 2015р., серпень 2015р., вересень 2015р., жовтень 2015р., листопад 2015р., грудень 2015р.

Недоїмка за вказані звітні періоди включена до спірної в цій справі вимоги.

Скасування акта суб'єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта. Визнання ж акта суб'єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

З зп.5 та п.6 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015р. за №508/26953, випливає, що позовні вимоги щодо оскарження спірної вимоги підлягають задоволенню шляхом її скасування.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При таких обставинах колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, який дійшов до висновку, що вимога вимоги № Ю-218-23 від 14.04.2016 року на суму 403661,60 грн.,яка сформованою Костянтинівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Донецькій області є незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає критеріям правомірності, які ставляться до рішення суб'єктів владних повноважень ч.3 ст.2 КАС України.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12 січня 2017 р. у справі № 805/2437/16-а- залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12 січня 2017 р. у справі № 805/2437/16-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя О.О.Шишов

Судді І.В.Сіваченко

О.О.Чебанов