Справа № 243/2301/17
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Сидоренко І.О.
Суддя-доповідач - Шишов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 року справа №243/2301/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Шишова О.О., суддів Сіваченка І.В., Чебанова О.О., при секретарі судового засідання Куленко О.Д., за участю представника відповідача Винник О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління праці і соціального захисту населення Слов'янської міської ради на постанову Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 05 травня 2017 р. у справі № 243/2301/17 (головуючий І інстанції Сидоренко І.О.) за позовом ОСОБА_3 до Управління праці і соціального захисту населення Слов'янської міської ради про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - позивач) в березні 2017 року звернувся до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до Управління праці і соціального захисту населення Слов'янської міської ради (далі - відповідач, апелянт, управління), в якому просила визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Слов'янської міської ради щодо припинення виплат, як уповноваженому представнику сім'ї щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання в жовтні 2016 року; скасувати рішення щодо припинення виплат на проживання у жовтні 2016 року; скасувати рішення щодо відмови у призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання за заявою від 25.01.2017 року; зобов'язати відповідача призначити, нарахувати та виплатити адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання відповідно до заяви від 25.01.2017 року починаючи з дня подачі заяви.

Постановою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 05 травня 2017р. у справі № 243/2301/17 року позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що відповідно до п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого Постановою КМУ № 505 від 01.10.2014 року грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Оскільки було з'ясовано, що позивач має 1/4 частку квартири, що розташована на території, що підконтрольна владі України, а тому не має законних підстав виплачувати щомісячну адресної грошову допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі й на оплату житлово-комунальних послуг.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі.

Позивач до судового засідання не з'явилась, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлена належним чином. При таких обставинах колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутність особи, яка не з'явилась.

За правилами частини першої статті 195 КАС України перегляд судового рішення суду першої інстанції здійснюється в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2.

Позивач взята на облік УСЗН Слов'янської міської ради як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою від 30 січня 2017 року № . Також, разом з позивачем фактично проживає її син ОСОБА_4, який відповідно до довідки від 30 січня 2017 року № також взятий на облік відповідачем як внутрішньо переміщена особа.

Позивачу була призначена щомісячна адресна грошова допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі й на оплату житлово-комунальних послуг, що сторонами не оспорюється.

Відповідно до Розпорядження № 12-22/3228 від 14.11.2016 року УПСЗН Слов'янської міської ради ОСОБА_3 відмовлено у призначенні допомоги на проживання згідно з п.6 Постанови КМУ № 505 від 01.10.2014 року за період з 23.20.2014 року по 30.09.2016 року.

Отже, з 01.20.2016 року позивач даний вид допомоги не отримувала.

Позивач неодноразово зверталася до відповідача з заявою про поновлення нарахування та виплати допомоги (заява від 07 листопада 2016 року. заява від 25.01.2017 року), на що отримувала відповідь, що відповідно до п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого Постановою КМУ № 505 від 01.10.2014 року грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, а позивач має житлове приміщення розташоване у м. Добропілля.

Рішенням від 31.01.2017 року відповідачем було відмовлено позивачу в наданні допомоги на проживання на підставі того, що сім'я володіє житловими приміщенням не на окупованій територій та не зоні АТО.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 28 січня 2010 року виданого відділом з житлових питань Добропільської міської ради, довідки Добропільського БТІ від 26.02.2010 року позивачу ОСОБА_3 належить на праві приватної власності 1/4 частина квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3.

Спірним в межах цієї справи є питання правомірності відмови у призначенні відповідачем щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з підстав наявності у власності позивача 1/4 частина квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706-VII (далі-Закон № 1706-VII) встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначає Порядок № 505.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадімінстрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Абзацами 1, 5 пункту 3 Порядку № 505 визначено, що грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах, зокрема, для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім'ї).

Згідно пункту 6 Порядку № 505, грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. (в редакції станом на час прийняття рішення відповідачем)

Статтею 1 Закону № 1669-VII територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р. «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», прийнятого на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" до вказаного переліку населених пунктів належить м. Добропілля (Добропільська міська рада) та м. Білозерське, с-ще Бокове (Білозерська міська рада), на території якого знаходиться 1/4 частина квартири позивача, що належить їй на праві власності.

Крім того, статтею 1 Закону України «Про боротьбу із тероризмом» від 20.03.2003 р. № 638-IV, передбачено, що район проведення антитерористичної операції - визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

Наказом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України № 33/6/а від 7.10.2014 року «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» (чинний на теперішній час) районами проведення АТО визначені Донецька та Луганська області (без виключень). Із цього вбачається, що всі населенні пункти Донецької та Луганської областей є районами проведення АТО.

Відповідно до частині 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи те, що 1/4 частина квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3, заходиться на території проведення антитерористичної операції, підстави для відмови в призначенні щомісячної адресної допомоги згідно пункту 6 Порядку № 505 у відповідача відсутні.

Колегія суддів також звертає увагу, що суд першої інстанції заяво навів аналіз дотримання норм жилої площі відповідно до Житлового Кодексу, оскільки надання грошової допомоги не пов'язується з розміром житлової площі яка припадає на особу.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги апелянта не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, спір за суттю вирішений вірно, підстави для скасування судового рішення відсутні.

Повний текст постанови складений 20 червня 2017 року

Керуючись ст. 24, ст. 41, ст. 167, ст. 184, ч.1 ст. 195, ст. 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 211, ст. 212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління праці і соціального захисту населення Слов'янської міської ради на постанову Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 05 травня 2017 р. у справі № 243/2301/17 - залишити без задоволення.

Постанову Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 05 травня 2017 р. у справі № 243/2301/17 - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України складення рішення у повному обсязі відкласти на строк - до 5 днів.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня його складання в повному обсязі.

Головуючий суддя : О.О.Шишов

Судді: І.В.Сіваченко

О.О.Чебанов