Справа № 2а/0570/4879/2011
Суддя: Васильєва Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бабіч С.І.
Суддя-доповідач - Васильєва І.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року справа №2а/0570/4879/2011

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Васильєвої І.А.

Суддів: Василенко Л.А.

Компанієць І.Д.

Секретаря судового засідання: Терзі Д.А.

За участю представників:

позивача - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Бахмутської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2017 року у справі № 2а/0570/4879/2011 (головуючий І інстанції Бабіч С.І. ) за позовом Приватного виробничо-комерційного підприємства «Бахмут-Інвест» до Бахмутської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне виробничо-комерційне підприємство «Бахмут-Інвест» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень Артемівської об'єднаної державної податкової інспекції Донецької області № /0,№ /0, № /0 від 09.12.2010 року; № /1, № /1, № /1, № /1 від 31.12.2010 року та № від 09.03.2011 року; визнання незаконними та скасування рішень Артемівської об'єднаної державної податкової інспекції Донецької області від 31.12.2010 № 42365/10/25-013-5 про результати розгляду первинної скарги та Державної податкової адміністрації у Донецькій області від 09.03.2011 рік № 4269/10/25-113-5 про результати розгляду повторної скарги (том 1 арк. справи 200-206, 212-218).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 14.02.2012, яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.05.2012, у задоволенні адміністративного позову відмовлено (том 1 арк. справи 9-19, том 1 арк. справи 30).

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 02.11.16 р. у даній справі касаційну скаргу Приватного виробничо-комерційного підприємства «Бахмут-Інвест» задоволено частково. Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14.02.2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.05.2012 року скасовано в частині оскарження податкових повідомлень-рішень Артемівської об'єднаної державної податкової інспекції Донецької області № /0, № /0, № /0 від 09.12.2010 року; № /1, № /1, № /1, № /1 від 31.12.2010 року та № від 09.032011 року з направленням справи в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14.02.2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.05.2012 року - залишено без змін (том 5 арк. справи 2-5).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2017 року адміністративний позов задоволений, податкові повідомлення - рішення Артемівської об'єднаної державної податкової інспекції Донецької області № /0,№ /0, № /0 від 09.12.2010 року; № /1, № /1, № /1, № /1 від 31.12.2010 року та № від 09.03.2011 року - скасовані (том 5 арк. справи 16, 17-21).

Не погодившись з постановою суду першої інстанції апелянт звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в доводах якої апелянт зазначив, що в порушення статті 86 ПК України дослідження доказів у справі проведено не у повному обсязі, оскільки з урахуванням інформаційного листа ВАСУ від 20 липня 2010 року № 1112/11/13-101112/11/13-10 дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів, тощо. Необхідно перевірити фізичні, технічні, технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-то: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення, приміщення для зберігання товарів, тощо, можливість здійснення операції з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну придатності , доступності на ринку, тощо, наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської операції. Тому наявність у платника податків виданих йому податкових накладних не є достатньою підставою для формування податкового кредиту та підставою для формування спірних сум валових витрат і податкового кредиту з ПДВ з урахуванням відсутності підтвердження реального здійснення господарської операції. На підставі викладеного просили суд задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог (том 5 арк. справи 24-25).

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши письмові матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції Приватне виробничо-комерційне підприємство «Бахмут-Інвест» є юридичною особою, зареєстровано Виконавчим комітетом Артемівської міської ради Донецької області 02.10.1997 року №0000464, ідентифікацій код юридичної особи 25098497 (том 3 арк. справи 25).

У період з 13 вересня 2010 року по 18 листопада 2010 року Артемівською об'єднаною державною податковою інспекцією було проведено позапланову виїзну перевірку позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у рахунок зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних податкових періодів за червень 2010 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалось в періоді з 01.07.2007 року по 31.07.2007 року, 01.09.2007 року по 30.09.2007 року, 01.10.2007 року по 31.10.2007 року, 01.11.2007 року по 30.11.2007 року, 01.12.2007 року по 31.12.2007 року, 01.01.2008 року по 31.01.2008 року, 01.02.2008 року по 29.02.2008 року, 01.08.2008 року по 31.08.2008 року, 01.11.2008 року по 30.11.2008 року, 01.12.2008 року по 31.12.2008 року, 01.05.2009 року по 31.05.2009 року, 01.06.2009 року по 30.06.2009 року, 01.07.2009 року по 31.07.2009 року, 01.11.2009 року по 30.11.2009 року, 01.12.2009 року по 31.12.2009 року, 01.01.2010 року по 31.01.2010 року.

За результатами перевірки складено акт від 26.11.2010 року за №3673/23/25098497 (том 1 арк. справи 127-165) з висновками про завищення позивачем податкового кредиту на порушення п.п.7.4.1 п.7.4, п.п.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» у наступних звітних періодах: червень 2007 року - у сумі ПДВ 43890,00грн., липень 2007 року - 24088,00грн., вересень 2007 року - 7133,00грн., жовтень 2007 року - 10926,00грн., листопад 2007 року - 5956,00грн., грудень 2007 року - 52728,00грн., січень 2008 року - 70727,00грн., лютий 2008 року - 33876,00грн., березень 2008 року - 5970,00грн., квітень 2008 року - 790,00грн., червень 2008 року - 11388,00грн., серпень 2008 року - 3464,00грн., вересень 2008 року - 21964,00грн., жовтень 2008 року - 6212,00грн., грудень 2008 року - 23598,00грн., травень 2009 року - 1084,00грн., червень 2009 року - 11789,00грн., липень 2009 року - 1662,00грн., вересень 2009 року - 3763,00грн., жовтень 2009 року - 3919,00грн., листопад 2009 року - 576,00грн., грудень 2009 року - 3186,00грн., січень 2010 року - 7434,00грн., в результаті чого на порушення п.п.7.7.1 п.7.7. ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" завищено суму з податку на додану вартість, заявлену до відшкодування з бюджету по податковій декларації з податку на додану вартість за червень 2010 року у розмірі 148644,00грн., занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню до сплати в бюджет у наступних звітних податкових періодах на загальну суму 172118,00грн.: 2008 рік - всього 136932,00грн., по податковим деклараціям по податку на додану вартість за січень 2008 року у сумі 28466,00грн., за лютий 2008 року у сумі 33876,00грн., за березень 2008 року у сумі 8303,00грн., за квітень 2008 року у сумі 5875,00грн., за травень 2008 року у сумі 6603,00грн., за липень 2008 року у сумі 18574,00грн., за вересень 2008 року у сумі 16457,00грн., за жовтень 2008 року у сумі 14568,00грн., за грудень 2008 року у сумі 4210,00грн., 2009 рік всього 26173,00грн., по податковим деклараціям по податку на додану вартість за березень 2009 року у сумі 6950,00грн., за квітень 2009 року у сумі 2018,00грн., за травень 2009 року у сумі 1075,00грн., за червень 2009 року у сумі 11269,00грн., за жовтень 2009 року у сумі 1957,00грн., за грудень 2009 року у сумі 2904,00грн.; 2010 рік - всього 9013,00грн., по податковим деклараціям по податку на додану вартість за січень 2010 року у сумі 3274,00грн., за лютий 2010 року у сумі 941,00грн., за березень 2010 року у сумі 4199,00грн., за травень 2010 року у сумі 399,00грн., за червень 2010 року у сумі 200,00 грн.

Завищено суму бюджетного відшкодування, заявлену та отриману з бюджету по податковим деклараціям, які перевірені до моменту порушення кримінальної справи від 26.01.2009 рок №129-31061 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ст.15 ч.2, 191 ч.4, 212 ч.1, 366 ч.2 КК України по факту замаху шляхом зловживання своїм службовим становищем на заволодіння грошовими коштами з державного бюджету в великому розмірі, на загальну суму 14384,00грн., а саме:

по податковим деклараціям по податку на додану вартість за січень 2008 року у сумі 870,00 грн. (отримано 19.06.2008 року), за березень 2008 року у сумі 6288,00грн. (отримано 15.10.2008 року), за вересень 2008 року у сумі 7226,00грн. (отримано 16.08.2010 року).

Порушення п.п.7.7.3, 7.7.7а, 7.7.2а п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» в результаті чого: занижено податок на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню по податковій декларації за грудень 2007 року у сумі податку на додану вартість 558,00 грн., занижено податок на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню по податковій декларації за серпень 2009 року у сумі податку на додану вартість 1248,00 грн.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем були прийняті податкові повідомлення - рішення №/0 від 09.12.2010 року яким зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 163028,00 грн. та штрафні санкції 7192,00 грн., №/0 від 09.12.2010 року яким визначено податкове зобов'язання по податку на додану вартість у сумі 258177,00грн., з якої основний платіж 172118,00 грн. та штрафна санкція 86059,00 грн., №/1 від 31.12.2010 року яким визначено податкове зобов'язання по податку на додану вартість у сумі 35820,00 грн. з якої основний платіж 23880,00грн. та штрафна санкція у розмірі 11940,00 грн., №/1 від 31.12.2010 року яким зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 163028,00 грн. та штрафні санкції 7192,00 грн., №/1 від 31.12.2010 року яким визначено податкове зобов'язання по податку на додану вартість у сумі 258177,00 грн. з якої основний платіж 172118,00 грн. та штрафна санкція у розмірі 86059,00 грн., № від 09.03.2011 року яким визначено податкове зобов'язання по податку на додану вартість у сумі 34700,00 грн. з якої основний платіж 23133,00 грн. та штрафна санкція у розмірі 11567,00 грн. (том 1 арк. справи 181, 182, 183, 184, 185, 186, 187, 188).

Підставою для звернення до суду з даним позовом стала незгода позивача з наведеними податковими повідомленнями-рішеннями. При цьому Вищий адміністративний суд України ухвалою від 02 листопада 2016 року направляючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції в частині оскарження податкових повідомлень-рішень Артемівської об'єднаної державної податкової інспекції Донецької області № /0, № /0, № /0 від 09.12.2010 року; № /1, № /1, № /1, № /1 від 31.12.2010 року та № від 09.032011 року зазначив про не дослідження судами: «обставин, що підтверджують або спростовують реальність здійснення самих господарських операцій між позивачем та контрагентами (ТОВ «Стройтранс ЛТД», ТОВ «Альта-Мир», ТОВ «Відродження», ТОВ «ЮВК-Центр», ТОВ «Укримидж-Восток», ТОВ «Хімагроконтинент груп ЛТД», ТОВ Монтажтехноспецсервіс», ТОВ «Юзпрогрестрейд», ТОВ «Денді Метал»), а саме:

-можливостей контрагентів позивача щодо виконання укладених позивачем договорів, зокрема, наявності технічних та технологічних можливостей; питання щодо фактичної сплати позивачем податку на додану вартість в ціні товарів, що придбані платником податку, руху активів у процесі здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами;

-установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції; встановлення факту реєстрації та перебування контрагентів платника податку на додану вартість на час укладення та виконання спірних господарських операцій, що надає право таким платникам видавати податкові накладні, які є підставою для формування податкового кредиту;

-в обов'язковому порядку дослідити наявність господарської мети при вчиненні відповідних дій платника податку;

-також дослідити обставини стосовно доводів відповідача щодо нікчемності правочину внаслідок наявності/або відсутності обвинувального вироку по кримінальній справі стосовно вчинення нікчемного правочину (том 5 арк. справи 4-5).

З приводу викладеного колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (у ред. від 02.09.2006 року, яка діє з 01.01.2007 року) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; фінансова звітність - бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період.

Згідно зі статтею 3 цього ж Закону метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства. Частина 2 даної статті передбачає, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити:

назву документа (форми);

дату і місце складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ;

зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Таким чином, визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є рух товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку.

Згідно з підпунктом 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Як вказувалось судом вище, дослідженню за спірний період підлягає підтвердження реальності здійснення позивачем господарських операцій з наступними контрагентами: ТОВ «Стройтранс ЛТД», ТОВ «Альта-Мир», ТОВ «Відродження», ТОВ «ЮВК-Центр», ТОВ «Укримидж-Восток», ТОВ «Хімагроконтинент груп ЛТД», ТОВ Монтажтехноспецсервіс», ТОВ «Юзпрогрестрейд», ТОВ «Денді Метал», за результатами господарської діяльності з якими позивач формував податковий кредит.

Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції ухвалою від 23.02.16 р. у даній справі було відновлено з ініціативи суду повністю втрачене провадження в адміністративній справі № 2а/0570/4879/2011 окрім процесуальних документів, відновлено провадження в частині: реєстру отриманих та виданих податкових накладних з 01.05.2009 по 31.05.2009; податкова накладна № 30800 від 15.05.2009; реєстр отриманих та виданих податкових накладних з 01.06.2009 по 30.06.2009; податкова накладна №32400 від 20.05.2009; податкова накладна № 28900 від 18.05.2009; податкова накладна № 39000 від 11.06.2009; податкова накладна № 37700 від 15.06.2009; реєстр отриманих та виданих податкових накладних з 01.07.2009 по 31.07.2009; податкова накладна №45800 від 02.07.2009; реєстр отриманих та виданих податкових накладних з 01.09.2009 по 30.09.2009; податкова накладна № 79700 від 03.09.2009; податкова накладна № 67200 від 07.09.2009; реєстр отриманих та виданих податкових накладних з 01.10.2009 по 31.10.2009; податкова накладна №73401 від 05.10.2009; податкова накладна № 80000 від 20.10.2009; виписка від 08.04.2009;реєстр отриманих та виданих податкових накладних з 01.11.2009 по 30.11.2009; податкова накладна № 89000 від 20.11.2009; реєстр отриманих та виданих податкових накладних з 01.12.2009 по 31.12.2009; податкова накладна №113400 від 14.12.2009; платіжне доручення № 43 від 08.04.2009; виписка від 29.05.2009; платіжне доручення № 65 від 29.05.2009; виписка від 10.06.2009; платіжне доручення № 75 від 10.06.2009; виписка від 07.07.2009; платіжне доручення №85 від 07.07.2009; виписка від 09.07.2009; платіжне доручення № 90 від 09.07.2009; виписка від 16.09.2009; платіжне доручення № 119 від 16.09.2009; виписка від 29.09.2009; платіжне доручення № 127 від 29.09.2009; виписка від 22.10.2009; платіжне доручення № 138 від 22.10.2009; платіжне доручення № 137 від 22.10.2009; виписка від 01.12.2009; платіжне доручення № 156 від 01.12.2009; виписка від 14.12.2009; платіжне доручення № 160 від 14.12.2009; витратна накладна № 28900 від 18.05.2009; накладна № 30800 від 15.05.2009; накладна №32400 від 20.05.2009; накладна № 45800 від 02.07.2009; накладна № 67200 від 07.09.2009; витратна накладна № 79700 від 03.09.2009; витратна накладна № 73401 від 05.10.2009; накладна № 80000 від 20.10.2009; витратна накладна № 89000 від 20.11.2009; реєстр отриманих та виданих податкових накладних з 01.01.2010 по 31.01.2010; податкова накладна № 4600 від 12.01.2010; виписка від 22.01.2010; платіжне доручення № 10 від 22.10.2010; видаткова накладна №4600 від 12.01.2010; договір № 05 купівлі - продажу від 02.03.2007; договір № 06 купівлі - продажу від 05.04.2007: договір № 08 купівлі - продажу від 15.05.2007; договір № 11 купівлі - продажу від 01.06.2007; договір № 12 купівлі - продажу від 07.06.2007; договір №17 купівлі - продажу від 10.09.2007; договір № 18 купівлі - продажу від 10.09.2007; договір № 20 купівлі - продажу від 17.09.2007; договір № 21 купівлі - продажу від 01.10.2007; договір № 22 купівлі - продажу від 17.10.2007; договір №23 купівлі - продажу від 07.11.2007; договір № 24 купівлі - продажу від 27.12.2007; договір № 25 купівлі - продажу від 27.12.2007; договір № 26 купівлі - продажу від 28.12.2007; договір № 01 купівлі - продажу від 03.01.2008; договір № 5 купівлі - продажу від 07.03.2008; договір № 12 купівлі - продажу від 15.05.2008; договір № 14 купівлі - продажу від 25.06.2008; договір № 18 купівлі - продажу від 01.09.2008; договір № 20 купівлі - продажу від 12.11.2008; приходний ордер № с/о /42 від 15.05.2007; накладна № 61/а; накладна № 61/б; приходний ордер № 01-2 від 08.01.2008; накладна № 05 від 16.01.2008; приходний ордер № 60/2; приходний ордер № 86; приходний ордер № 15/а; приходний ордер № 32; приходний ордер №35; приходний ордер № 42/1; приходний ордер № 44/1; приходний ордер № 52; приходний ордер № с/о/81; накладна № 117 від 11.10.2007; приходний ордер №с/о/87/1; накладна № 134 від 08.12.2007; приходний ордер № 04-1-1; накладна №14/1/1; приходний ордер № 25; накладна № 25 від 23.04.2008; приходний ордер № с/о/87/2; накладна № 132 від 07.12.2007; приходний ордер № с/о/88-1; накладна № 131 від 07.12.2007; приходний ордер № 08-1; накладна № 14/1/3 від 25.01.2008; приходний ордер № 34; накладна № 31 від 05.06.2008; приходний ордер № 38/1; приходний ордер № с/о/19/1; накладна № 32-1; накладна № 45 від 27.03.2007; приходний ордер № с/о/26-1; приходний ордер № с/о/51-1; приходний ордер №с/0/59-1; накладна № 89 від 09.07.2007; накладна № 92 від 09.07.2007; приходний ордер № с/о/60-1; накладна № 93 від 09.07.2007; приходний ордер № 01; приходний ордер № с/о/88-2; приходний ордер № 07-1; накладна № 14/1/2; приходний ордер №11-1; накладна № 17 від 09.02.2008; приходний ордер № 15; накладна № 24 від 03.09.2009; приходний ордер № 57/1; накладна № 48 від 02.12.2008; накладна № 50 від 02.12.2008; приходний ордер № 07/1; приходний ордер № 07/2; приходний ордер № 07/3; приходний ордер № 10; приходний ордер № 11; приходний ордер №15; приходний ордер № 15/1; приходний ордер № 17; приходний ордер № 18; приходний ордер № 20; заперечення на апеляційну скаргу; заперечення на адміністративний позов; заява про зменшення позовних вимог; інформаційна довідка від 29.10.2008; постанова про порушення кримінальної справи від 14.08.2009; постанова про порушення кримінальної справи від 31.03.2009 року (том 1 арк. справи 229-249, том 2-128, 143-239, том 3 арк. справи 1-69, 86-107, 123-227, том 4 арк. справи 1-178, 189-219, 231-250).

Тобто вищенаведені первинні документи за спірний період, а саме: видані та отримані податкові накладні, платіжні доручення, витратні накладні, приходні ордери на внутрішнє переміщення товарів, рахунки - фактури та договори купівлі-продажу, на підставі яких формувались та видані первинні документи, які належним чином підтверджують, що фінансово-господарські операції між позивачем та його контрагентами у спірний період є реальними та фіксують факти здійснення господарських операцій за час ведення господарської діяльності, що спростовує висновки контролюючого органу, про не підтвердження реальності здійснення таких господарських операцій з контрагентами.

Окрім викладеного в матеріалах справи наявні докази на підтвердження державної реєстрації та наявності свідоцтв контрагентів позивача як платників ПДВ, а саме: ТОВ «Стройтранс ЛТД» (том 3 арк. справи 16-18, 19, 20, 21, ТОВ «Альта-Мир» (том 3 арк. справи 22, 23, 24), ТОВ «Відродження» (том 3 арк. справи 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, том 5 арк. справи 9-10), ТОВ «ЮВК-Центр» (том 3 арк. справи 33-34, 35, 26, 37, 38, 39), ТОВ «Укримидж-Восток» (том 3 арк. справи 49, 50, 51, 52, 53, 54), ТОВ «Хімагроконтинент груп ЛТД» (том 5 арк. справи 6-8, том 3 арк. справи 55), ТОВ Монтажтехноспецсервіс» (том 3 арк. справи 40, 41,42, 43, 44, 45), ТОВ «Юзпрогрестрейд» (том 3 арк. справи 46, 47, 48), ТОВ «Денді Метал» (том 3 арк. справи 56, 57 том 5 арк. справи 11-12), за результатами господарської діяльності з якими позивач формував податковий кредит.

При цьому як під час розгляду справи у суді першої, так і апеляційної інстанції у судовому засіданні представники позивача зазначили, що господарською метою відповідних операцій з котрагентами було отримання прибутку.

Крім цього, відповідно до акту перевірки висновки про завищення позивачем суми бюджетного відшкодування, заявленої та отриманої з бюджету по податковим деклараціям, які перевірені до моменту порушення кримінальної справи від 26.01.2009 року №129-31061 по обвинуваченню ОСОБА_3 у здійсненні злочинів, передбачених ст.15 ч.2, 191 ч.4, 212 ч.1, 366 ч.2 КК України по факту замаху шляхом зловживання своїм службовим становищем на заволодіння грошовими коштами з державного бюджету в великому розмірі, на загальну суму 14384,00 грн., зроблені на підставі обвинувального висновку у вказаній справі без наявності вироку суду, проте колегія суддів не приймає такі висновки, оскільки відповідно до листа Артемівської місцевої прокуратури від 19.02.16 р. (том 2 арк. справи 159) 31.12.14 р. слідчим СВ Артемівського МВ ГУМВС України в Донецькій області Гончаровим С.В. винесено постанову про закриття вищевказаного кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України внаслідок встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

А тому судом також враховуються рішення Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), «Булвес» АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03), які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» підлягають застосуванню судами як джерела права, у яких визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

Таким чином, станом на момент виникнення правовідносин між позивачем та вказаними контрагентами у період, що був предметом проведення перевірки, вказані контрагенти були зареєстровані у ЄДРПОУ, а тому встановлені колегією суддів обставини і твердження контролюючого органу про не підтвердження реальності здійснення господарської діяльності з наведеними контрагентами спростовуються наявною в матеріалах даної справи первинною документацією, якою підтверджено ведення господарської діяльності позивачем з його контрагентами. Під час розгляду даної справи судом першої, апеляційної інстанції не встановлено жодних дефектів у правовому статусі позивача або його контрагентів

З урахуванням викладеного судом першої інстанції постанова прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, а отже наявні підстави у відповідності до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 197, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Бахмутської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2017 року у справі № 2а/0570/4879/2011, - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2017 року у справі № 2а/0570/4879/2011, - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Ухвала у повному обсязі складена 19 червня 2017 року.

Головуючий суддя: Васильєва І.А.

Судді: Василенко Л.А.

Компанієць І.Д.