Справа № 343/215/17
Суддя: Андрусів І. М.
Дата ухвалення: 2017-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/215/17
Провадження №: 2-а/0343/62/17
ПОСТАНОВА

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2017 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого суддi ОСОБА_1,

за участю: секретарів судового засідання- Височанської О.З., ОСОБА_2,

адвоката - ОСОБА_3,

представників відповідача- Данилів Т.П., ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за адміністративним позовом фізичної особи -підприємця ОСОБА_5 до виконавчого комітету Долинської міської ради про визнання протиправними та скасування рішення виконкому Долинської міської ради,- ВСТАНОВИВ:

Адвокат позивача ОСОБА_3, звернувшись до суду з даним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Долинської міської ради Івано-Франківської області від 20.09.2016 року №171 «Про демонтаж тимчасової споруди» в частині, що стосується належного йому торгового павільйону, розташованого на власній земельній ділянці в м.Долина Івано-Франківської області по вул. Б.Хмельницького, 23, та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати.

В обґрунтування позову покликався на те, що являючись фізичною особою підприємцем, на земельній ділянці, яка належала матері його дружини, у 2006 році ОСОБА_5 вирішив встановити торговий павільйон, з чим звернувся з відповідною заявою в Долинську міську раду. 08.06.2006 року виконкомом Долинської міської ради було прийнято рішення №171 про надання йому дозволу на встановлення торгового павільйону на земельній ділянці загальною площею 0, 0249 га в. м.Долина по вул. Б.Хмельницького, 23 за згодою ОСОБА_6 та зобов»язано виготовити проекто-кошторисну документацію на будівництво в ліцензованій проектній організації і одержати дозвіл на проведення будівельних робіт в органах держархбудконтролю.

Намагаючись виконати всі вказівки, а також для нормального функціонування торгового павільйону 03.07.2006 року він отримав заключення органу пожежного нагляду, 04.07.2006 року-акт вибору майданчика для будівництва торгового павільйону, 10.07.2006 року-висновок №229 Долинської райсанепідстанції, 26.03.2007 року-паспорт прив»язки малої архітектурної форми-павільйон. 05.04.2007 року Долинською райархітектурою йому було видано дозвіл №8 на розміщення малої архітектурної форми, 02.08.2007 року Долинською райсанепідемстанцією видано висновок №171 на проект будівництва №01-2610/07-АБ. 30.08.2007 року виконкомом Долинської міської ради прийнято рішення №373, яким затверджено акт технічної комісії про закінчення будівництва і введення в експлуатацію малої архітектурної форми торгового павільйону від 23.08.2007 року торговою площею 21,9 кв.м. 22.01.2008 року Долинською міською радою було видано дозвіл №4/08 на розміщення об»єкта торгівлі (сфери послуг). 11.05.2012 року з КП «Комунгосп» він уклав договір №120,12 про надання послуг із вивезення твердих побутових відходів.

14.07.2016 року приватним нотаріусом Долинського нотаріального округу був посвідчений договір дарування, відповідно до якого ОСОБА_6 подарувала йому земельну ділянку площею 0,0249 га, на якій розміщений вказаний вище торговий павільйон.

20.09.2016 року він звернувся до Долинського міського голови ОСОБА_7 з заявою про надання дозволу на виготовлення детального плану території по зміні цільового призначення подарованої йому земельної ділянки. Однак, цього ж дня міським головою було прийнято рішення, яким зобов»язано демонтувати встановлений з його ж дозволу більше десяти років тому павільйон, оскільки він встановлений на земельній ділянці, на яку немає права власності, та у зв»язку з відсутністю паспорта прив»язки тимчасової споруди. Таке рішення вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач та його адвокат підтримали заявлені позовні вимоги, зіславшись на вищевикладені обставини. Просили позов задоволити.

Представники відповідача згідно довіреності № 06/239 від 27.02.2017 року ОСОБА_8, а згодом і ОСОБА_4, згідно довіреності від 04.01.2017 року за №06/010, позов не визнали, пояснивши, що вважають його безпідставним. У задоволенні адміністративного позову просили відмовити з підстав, викладених у запереченні. Зокрема вказали про те, що органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, приймають рішення, які є обов"язковими до виконання на відповідній території. Рішенням Долинської міської ради від 05.12.2012 року №895-25/2012 року затверджено Порядок демонтажу та звільнення земельних ділянок від незаконно встановлених тимчасових споруд на території м. Долина (далі-Порядок) як документ, який є обов"язковим для виконання всіма суб"єктами господарювання та громадянами на території м. Долина. У відповідності до вказаного Порядку демонтажу підлягають незаконно встановлені тимчасові споруди, а відповідна земельна ділянка підлягає приведенню у попередній стан. У даному випадку позивач отримав дозвіл на розміщення тимчасової споруди №1 від 05.04.2007 року терміном на 10 років на підставі договору оренди земельної ділянки від 19.07.2006 року та Державного акту на землю від 16.05.2005 року. Договір оренди у встановленому законом порядку зареєстрований не був, окрім цього втратив чинність 19.07.2016 року, як і втратив чинність дозвіл на встановлення тимчасової споруди, оскільки нерозривно пов"язаний із правовстановлюючими документами на земельну ділянку. Про те, що позивач являється власником земельної ділянки ніхто не оспорює, однак це не вказує, що він на законних підставах користується встановленим торговим павільйоном, який розміщений на земельній ділянці сільськогосподарського призначення, з метою здійснення підприємницької діяльності, що суперечить ст. 91 Земельного кодексу України. Відповідно до законодавства у сфері розміщення тимчасових споруд місцем для розміщення малої архітектурної форми визнається земельна ділянка несільськогосподарського призначення та повинна відповідати функціональному призначенню. Тимчасові споруди, які розміщені без дотримання вимог вказаного вище положення, вважаються самочинно розміщеними і підлягають демонтажу на підставі рішення виконавчого комітету Долинської міської ради за кошти особи, що здійснювала встановлення.

Отже, у позивача відсутні документи, що посвідчують право на земельну ділянку для здійснення підприємницької діяльності, що стало підставою для прийняття оскаржуваного рішення. Окрім цього, позивачем не наведено жодної норми законодавства України, недотриманої відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення. За таких обставин просила в позові відмовити.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Закон України «Про благоустрій населених пунктів» (далі Закон №2807-IV) визначає правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів і спрямований на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини.

Як встановлено ч.1 ст.1 цього Закону благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Відповідно до положень статей 20 та 40 Закону №2807-IV організація благоустрою та самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів, здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, рішення яких є обов'язковими на відповідній території.

Місцеві органи влади, відповідно до ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон 280/97-ВР) мають виняткове право на видачу дозволів на установку малих архітектурних форм та тимчасових споруд.

Згідно ст.28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення. Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів». Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

З матеріалів справи та в судовому засіданні суд встановив про те, що ОСОБА_5 являється фізичною особою-підприємцем (надалі - ФОП), що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію серії В01 №234636 від 03.04.2006 року (а.с 9).

Згідно копії витягу з рішення від 08.06.2006 року за №171 виконавчим комітетом Долинської міської ради позивачу було надано дозвіл на встановлення торгового павільйону на земельній ділянці загальною площею 0,0249 га в м.Долина по вул. Б.Хмельницького, 23 за згодою ОСОБА_6, яка є власником земельної ділянки, та зобов»язано виготовити проекто-кошторисну документацію на будівництво в ліцензованій проектній організації і одержати дозвіл на проведення будівельних робіт в органах держархбудконтролю (а.с.11).

03.07.2006 року ФОП ОСОБА_5 отримав Заключення органу пожежного нагляду по вибору земельної ділянки під будівництво (реконструкцію) об»єктів (а.с.12).

04.07.2006 року був складений акт вибору майданчика для будівництва торгового павільйону із застереженням члена комісії про погодження його при умові дотримання вимог природоохоронного законодавства (а.с.13).

Згідно копії висновку №229 щодо вибору (відведення) земельної ділянки під забудову Долинської райсанепідстанції від 10.07.2006 року земельна ділянка в м. Долина по вул. Б.Хмельницького, 23 придатна для будівництва торгового павільйону. Даний висновок дійсний 3 роки з дати видачі, тобто до 10.07.2009 року (а.с. 14)

05.04.2007 року позивачу було надано Дозвіл №8 (без печатки та вказаного органу) на розміщення малої архітектурної форми на земельній ділянці, якою він користується на підставі договору оренди від 18.07.2006 року, а також висновок Долинської райсанепідстанції №171 на проект будівництва №01-2610/07-АБ від 02.08.2007 року з терміном дії 4 роки, тобто до 02.08.2011 (а.с.18-19) .

Як вбачається з копії рішення №373, прийнятого 30.08.2007 року виконкомом Долинської міської ради, підприємцю ОСОБА_5 і ОСОБА_6 затверджено акт технічної комісії про закінчення будівництва торгового павільйону і введення в експлуатацію малої архітектурної форми торгового павільйону від 23.08.2007 року площею 21,9 кв.м (а.с. 20).

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії дозволу, виданого Долинською міською радою 22.01.2008 року, позивачу видано дозвіл на розміщення об»єкта торгівлі (сфери послуг), який дійсний до 21.01.2009 року (а.с.21).

Торговий павільйон, на встановлення якого надавались вищевказані дозвільні документи, був розміщеній на земельній ділянці, орендованій позивачем на підставі договору від 19.07.2006 року, укладеного ОСОБА_6 терміном на 10 років.

Таким чином, наведене свідчить про те, що встановлення торгового кіоску позивача, хоч і було здійснено із дозволу Долинської міської ради та отриманням паспорту прив"язки малої архітектурної форми, однак термін дії вищевказаних дозвільних документів закінчився.

Статтею 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон 280/97-ВР) передбачено, що виконавчим органам міських рад делеговано повноваження у галузі будівництва, зокрема, зі здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об'єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Аналогічного змісту положення містяться й у Законі №2807-IV, зокрема, в ч.2 ст.10 визначено, що до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів а також здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об»єктів, підприємств, установ та організацій. тощо.

Згідно зі ст. 73 Закону №280/97 акти ради, сільського, селищного, міського голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та іншими організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Отже, виконавчим органам міських рад надано право здійснювати заходи з перевірки дотримання громадянами вимог містобудівного законодавства, приймати з цього приводу рішення, в яких відображати свої висновки щодо наявності таких порушень та встановлювати механізм усунення цих порушень.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Долинської міської ради Івано-Франківської області від 20.09.2016 року №171 «Про демонтаж тимчасової споруди» позивача зобов"язано демонтувати в місячний термін торговий павільйон (магазин «Глорія»), який розміщений по вул. Б.Хмельницького, 23 в м.Долина без документів, що посвідчують право на земельну ділянку, відсутності паспорта прив»язки тимчасової споруди, інших дозвільних документів. У випадку невиконання даної вимоги у встановлений термін, комунальному підприємству «Комунгосп» Долинської міської ради спільно з комісією по демонтажу провести демонтаж вказаної споруди. При винесенні даного рішення виконавчий комітет Долинської міської ради керувався Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про благоустрій населених пунктів» , Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності та Порядком демонтажу та звільнення земельних ділянок від незаконно встановлених тимчасових споруд на території м.Долина (а.с.10).

Прийнятю даного рішення передували винесення Долинською міською радою припису від 12.08.2016 року, відповідно до якого за встановлення тимчасової споруди для заняття підприємницькю діяльністю без відповідних дозвільних документів ОСОБА_5 зобов"язано в термін до 15 робочих днів провести демонтаж вищевказаної споруди. З даним приписом позивач був ознайомлений, про що свідчить його підпис на ньому (а.с. 48).

Відповідно до протоколу № 04/16 засідання комісії з питань демонтажу та звільнення земельних ділянок від незаконно встановлених тимчасових споруд на території міста Долини від 07.09.2016 року , начальник відділу земельних ресурсів зауважив, що окрім відсутності дозвільних документів (термін попередніх закінчився), земельна ділянка, на якій розташована тимчасова споруда, має цільове призначення для ведення особистого селянського господарства та знаходиться в охоронній зоні автодороги державного значення(а.с. 45-46).

Враховуючи виявлені порушення ОСОБА_5, твердження позивача та його адвоката про протиправність оскаржуваного рішення виконавчого комітету Долинської міської ради, суд вважає безпідставним.

Окрім викладеного, згідно зі ст. 13 Закону №2807-IVдо об'єктів благоустрою, зокрема віднесено, вулиці, прибудинкові території, території загального користування, дороги, тощо. На об'єктах благоустрою забороняється в тому числі самовільно встановлювати павільйони, кіоски.

Пунктом 18 Типових правил розміщення малих архітектурних форм для здійснення підприємницької діяльності (далі- Типові правила), зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.10.2000 року за №755/4976, які діяли на час виникнення правовідносин, передбачено, що малі архітектурні форми повинні розміщуватися з дотриманням вимог актів законодавства, державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови. Під час їх розміщення на територіях, прилеглих до об"єктів зовнішнього транспорту, у межах червоних ліній вулиць і доріг у разі невідповідності їх параметрів та розташування наявної забудови вимогам державних стандартів, норм і правил визначаються умови щодо блокування малих архітектурних форм із павільйонами зупинок громадського транспрту, існуючими спорудами та інші умови.

Відповідно до абзацу 2 п.2, зазначених вище Типових правил, дозвіл на розміщення малої архітектурної форми - документ, що дає право суб"єкту підприємницької діяльності на розміщення малої архітектурної форми, який видається органом містобудування та архітектури за умови виникнення права на земельну ділянку.

Абзацом 6 п.2 Типових правил передбачено, що місце розміщення малої архітектурної форми - земельна ділянки несільськогосподарського призначення, право на яку набувається суб"єктами підприємницької діяльності відповідно до земельного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Долинської міської ради 31.10.2012 року затерджено Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльнеості на території м.Долини (далі-Положення), відповідно до якого для затвердження технічної документації із землеустрою та оформлення паспорта прив"язки тимчасової споруди слід звернутись з відповідною заявою до міської ради.

Відповідно до п.3.13 Положення термін дії паспорта прив"язки є строковим та пов"язаний із терміном дії правовстановлюючих документів на землю, в даному випадку договором оренди. У разі закінчення строку дії паспорта прив"язки чи його анулювання, тимчасова споруда вважається самовільно встановленою та підлягає демонтажу.

Викладене спростовує доводи позивача про те, що наявний у нього паспорт прив"язки тимчасової споруди є дійсним, оскільки термін його дії закінчився разом з терміном дії згаданого вище договору оренди земельної ділянки, тобто 19.07.2016 року.

Щодо доводів позивача про те, що його торговий павільйон з 14.07.2016 року розміщений на земельній ділянці, що належить йому на праві приватної власності на підставі договору дарування, а тому у відповідача були відсутні підстави для прийняття рішення про його демонтаж, слід зазначити наступне.

Суд встановив, що ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 14.07.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Долинського міського нотаріального округу за №1224, на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0249 га по вул. Б.Хмельницького, 23/1 в м. Долина Івано-Франківської області, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства (а.с.26, 49-50). Саме на цій ділянці розміщена тимчасова споруда торговий павільйон "Глорія".

Відповідно до ч.4 ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно її цільового призначення.

Статтею 375 ч.3 ЦК України передбачено, що право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Проте, для усвідомлення чинності означених правомочностей у контексті ст.9 ЦК слід мати на увазі, що найбільш важливим обов'язком будь-якого землевласника та землекористувача є використання земельної ділянки виключно за її цільовим призначенням, порядок встановлення і зміни якого закріплено у статті 20 Земельного Кодексу України.

Таким чином, право зводити на земельній ділянці будівлі та споруди у її власника виникає у разі наявності у нього документу з цільовим призначенням земельної ділянки. В іншому випадку землевласник має право порушити клопотання перед відповідною радою або органом виконавчої влади про зміну цільового призначення земельної ділянки або її частини.

Відповідно до світлокопії заяви від 20.09.2016 року, поданої міському голові ОСОБА_7, позивач просив змінити цільове призначення земельної ділянки, розташованої по вул. Б.Хмельницького, 23-1 в м. Долина з "для ведення особистого селянського господарства" на "будівництво та обстуговування індивідуального житлового будинку та господарських споруд" (а.с.54).

Як вбачається з відповідей міського голови ОСОБА_7 від 20.10.2016 року за №І-868 та за №1-903, ОСОБА_5 повідомлено, що відповідно до Генерального плану забудови та розвитку м. Долина, вказана у його заяві земельна ділянка знаходиться у межах червоної лінії автодороги державного значення, а тому її цільове призначення не може бути встановлене (змінене) для містобудівних потреб, в тому числі для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 55, 56).

Тому, відповідач, користуючись наявними у нього повноваженнями, визначеними ст. 20, 40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», рішенням Долинської міської ради від 31.10.2012 р. № 849-24/2012 «Про Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для провадженням підприємницької діяльності на території м. Долина», правомірно прийняв рішення № 171 «Про демонтаж тимчасових споруд» від 20.09.2016 р., а відтак суд не вбачає підстав для визнання його протиправним.

Натомість, наявність у позивача документів, які були виготовлені ним для отримання дозволу на розміщення торгового павільйону, термін дії яких закінчився 19.07.2016 року і не продовжувався, та набуття ним 14.07.2016 року права власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, на якій розміщена вказана тимчасова споруда, жодним чином не свідчать про законність використання даної земельної ділянки для здійснення підприємницької діяльності. З огляду на відсутність належних підстав для її розміщення, така споруда відповідно до Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території м. Долина має бути класифікована як самовільно встановлена та підлягає демонтажу.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Як вбачається з наведених висновків, суд, дослідивши всі надані сторонами докази дійшов висновку про відповідність оскаржуваного рішення субєкта владних повноважень повноваженням такого органу та діючому законодавству України та дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову.

Згідно ст. 94 КАС України підстави для покладення судових витрат на адміністративного відповідача відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 373, 375 Цивільного кодексу України, ст.ст.26, 31, 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 1,10 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», статтями 8-11, 17, 18, 71, 86, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи -підприємця ОСОБА_5 до виконавчого комітету Долинської міської ради про визнання протиправними та скасування рішення виконкому Долинської міської ради,-відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подано до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з часу ознайомлення з мотивувальною частиною постанови через Долинський районний суд.

Суддя:

Постанова у повному обсязі складена: 19.06.2017 року