Справа № 750/3466/17
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/3466/17 Головуючий у 1-й інстанції: Рахманкулова І.П. Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

15 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дуденкові О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду у Чернігівській області на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного Управління Пенсійного фонду у Чернігівській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати незаконними дії Головного управління ПФУ в Чернігівській області та зобов'язати відповідача здійснити виплату пенсії за вислугу років з 07.03.2015 року по 07.01.2017 року.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 квітня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про відмову в задоволені позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на його переконання підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виплату якої поновлено з 07.01.2017 року.

31 липня 2014 року позивача призвано Чернігівським ОМВК Чернігівської області на військову службу, відповідно до Указу Президента України від 21 липня 2014 року № 607 «Про часткову мобілізацію».

Наказом Чернігівського ОМВК № 135 від 31 липня 2014 року позивач був прийнятий на військову службу до Збройних Сил України.

07 березня 2015 року за наказом командувача сухопутних військ Збройних Сил України з позивачем укладено контракт про проходження військової служби на п'ять років.

Рішення про припинення виплати пенсії відповідач мотивував тим, що в контракті не зазначено, що він укладений на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність дій Управління.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (чинного на час виникнення правовідносин), військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, органів та підрозділів цивільного захисту, податкової міліції та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

Пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу за призовом під час часткової чи загальної мобілізації, на особливий період або прийняття на військову службу за контрактом, у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту виплата пенсій на час такої служби не припиняється. Після звільнення із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років від часу повторного прийняття їх на службу до дня демобілізації або звільнення.

Встановлено, що укладенню контракту з позивачем про проходження військової служби передував наказ командувача сухопутних військ Збройних Сил України від 07 березня 2015 року №231. Відповідно до витягу з наказу, останній передбачав укладення з майором ОСОБА_2, заступником командира навчальної механізованої роти з виховної роботи навчального механізованого батальйону 354 навчального механізованого полку 169 навчального центру, який призваний під час часткової мобілізації на особливий період, контракту про проходження ним військової служби строком на п'ять років.

Отже, достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_2 був призваний на військову службу під час часткової мобілізації, на особливий період, а відтак виплата пенсії на час такої служби не припиняється.

У зв'язку з викладеним, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надані докази, які є у справі, були оцінені колегією суддів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Крім того, було оцінено належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, що відповідає вимогам ст.86 КАС України.

Відповідно до ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст.200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду у Чернігівській області - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 квітня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 20.06.2017.

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.