Справа № 821/866/17
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/866/17

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

при секретарі: Собчук Є.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Білозерського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про визнання незаконними та скасування постанов,

встановив:

ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Білозерського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (далі по тексту - відповідач) про визнання незаконними та скасування постанов.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у державного виконавця були відсутні підстави для винесення постанови від 13.05.2017 р. про відкриття виконавчого провадження №53931941, оскільки станом на 31 січня 2017 року позивачем погашено заборгованість перед ПАТ "КБ "Приват Банк" шляхом внесення грошових коштів в сумі 46073 грн. 31 коп. в касу Банку.

На підставі вказаного вважає, що державний виконавець не здійснював ніяких дій по примусовому стягненню з позивача заборгованості перед ПАТ "КБ "Приват Банк".

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Відповідач надав до суду заперечення, які обґрунтовано тим, що на адресу відділу надійшов лист від ПАТ КБ "Приват Банк" про погашення боргу ОСОБА_3 за виконавчим листом № 2/202/4081/2014. що перебував на виконанні. 27.03.2017 у відповідності до вимог п. 9 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку з повним фактичним виконанням рішення суду. На підставі ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" 27.03.2017 державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

Вважає, що вказану постанову винесено правомірно.

Представник відповідача в судовому засіданні в задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд приходить до наступного: частиною 1 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби (ч. 3 ст.181 Кодексу адміністративного судочинства).

Судом встановлено, що державним виконавцем 26 листопада 2015 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з боржника на користь ПАТ КБ "Приват Банк" боргу в сумі 108917,73 грн. Строк для самостійного виконання встановлено до 02 грудня 2015 р. Пунктом 3 зазначеної постанови встановлено, що у азі невиконання постанови в даний для самостійного виконання строк виконати його в примусовому порядку із стягненням з боржника виконавчого збору у розмірі 10891, 71 грн. та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій 101, 32 грн.

Вказану постанову супровідним листом 26 листопада 2015 року за вих. № 26915-16 ОСОБА_3

Частиною 5 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV встановлено, що сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

16 березня 2017 року від ПАТ "КБ "Приват Банк" Білозерському РВ ДВС ГУЮ у Херсонській області надійшла заява, якою повідомлено про виконання виконавчого листа № 2/202/4081/2014, виданий 09.11.2015 р. в повному обсязі.

Частиною 9 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. № 1404-VIII, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

На підставі вказаної заяви державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за ч. 9 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження".

13 травня 2017 року державним виконавцем Білозерського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 53931941 щодо стягнення з ОСОБА_3 залишку виконавчого збору у розмірі 10732, 05 грн.

Частинами 1, 2 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. передбачено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (ч. 9 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р.).

Суд зазначає, що ч. 3 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. встановлено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною девятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

На підставі вказаного суд приходить до висновку про правомірність прийнятої постанови про відкриття виконавчого провадження від 13 травня 2017 року ВП № 53931941 щодо стягнення залишку виконавчого збору.

Щодо посилання позивача, що ним самостійно виконано рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська суд зазначає, що вказане рішення ОСОБА_3 виконано після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та з порушенням у вказаній постанові строку для самостійного виконання рішення.

Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У зв'язку з вказаним, суд, аналізуючи викладене приходить до висновку, що позов ОСОБА_3 до Білозерського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про визнання незаконною та скасування постанови не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 12,17,18, 19, ч. 1 ст. 158, 159, 160-163, 167 КАС України, суд

постановив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 22 червня 2017 р.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 11.5