Справа № 343/653/17
Суддя: Лицур І. М.
Дата ухвалення: 2017-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/653/17
Провадження №: 2-а/0343/111/17
ПОСТАНОВА

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року м.Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого - суддi Лицура І.М.,

секретаря - Бойків В.П.,

з участю адвоката - Бойка А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Долина Івано-Франківської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області про визнання незаконним дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом, в якому просив поновити строк на зверення до суду як пропущений з поважних причини, визнати незаконним та скасувати наказ № 6 від 22.03.2017 року про оголошення йому догани, зобов'язати Оболонську сільську раду Долинського району Івано-Франківської області виплатити йому незаконно зняту премію за березень 2017 року, а також стягнути з відповідача на його користь відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивував тим, що він працює спеціалістом по землевпорядкуванню Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області з 01.04.2008 року. 22 березня 2017 року йому стало відомо, що його притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення Закону України «Про статус депутата місцевих рад» та вручено наказ № 6 від 22.03.2017 року, до якого долучено акт про відмову від підпису щодо отримання розпорядження та копію рішення суду від 27.02.2017 року у справі № 343/2355/16-а. Однак, даний наказ є незаконним з тих причин, що Долинський районний суд Івано-Франківської області 27.02.2017 року виніс постанову про визнання протиправною бездіяльності Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області щодо ненадання обгрунтованої відповіді на запит депутата сільської ради ОСОБА_4 Запит ОСОБА_4 він особисто не отримував і ніхто його йому не вручав. На прохання в.о. голови сільради він надав останній рішення сесій Оболонської сільської ради за 2013-2016 роки про надання громадянам земельних ділянок. За 2011-2012 роки він не мав змоги надати відповідні рішення сесій сільської ради, так як вони знаходяться в Долинському районному архівному відділі. Оскільки запит ОСОБА_4 він особисто не отримував, та враховуючи те, що він не є посадовою особою, вважає, що жодних норм Закону України «Про статус депутата місцевих рад» не порушував. Зі змісту наказу незрозуміло, в чому саме полягало порушення ним трудової дисципліни. Будь-яких пояснень з приводу яких-небудь порушень він не надавав і ніхто їх у нього не вимагав. Даних, що свідчили б про порушення ним обов'язків працівника, визначених ст. 139 КЗпП України, у відповідача немає, дисциплінарне стягнення у вигляді догани застосовано з порушенням вимог трудового законодавства, в зв'язку з чим спірний наказ підлягає скасуванню. З урахуванням того, що він незаконно притягнутий до дисциплінарної відповідальності і порушення його прав та гарантій як працівника призвело до значних моральних страждань, втрати впевненості в завтрашньому дні та побоюваннях щодо незаконного звільнення, що призводить до необхідності прикладання додаткових зусиль по організації свого життя, вважає, що з відповідача слід стягнути на його користь 10000,00 гривень відшкодування завданої моральної шкоди. Все це стало причиною для звернення до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав заявлені позовні вимоги, зіславшись на вищевикладені обставини, та пояснив, що на прохання в.о. голови сільської ради Рачиби Н.Я. на виконання постанови Долинського районного суду від 22.03.2017 року він надав останній рішення сесій Оболонської сільської ради за 2013-2016 роки про надання громадянам земельних ділянок. За 2011-2012 роки рішення сесій сільської ради знаходяться в Долинському районному архівному відділі. Вказані рішення він роздрукував зі свого робочого комп'ютера, оскільки оригінали рішень знаходяться в секретаря сільради. Особисто ОСОБА_4 до нього не звертався. Однак 22 березня 2017 року його притягнуто до дисциплінарної відповідальності, при цьому йому не було запропоновано надати письмові пояснення. За що саме на нього накладено дисциплінарне стягнення, йому не зрозуміло, оскільки в наказі зазначено за порушення Закону України «Про статус депутата місцевих рад», хоч він і не є депутатом. Все це привело до погіршення його самопочуття та здоров'я. За таких обставин просить позов задоволити, наказ № 6 від 22.03.2017 року в.о. сільського голови Оболонської сільської ради про оголошення йому догани скасувати, зобов'язати Оболонську сільську раду Долинського району Івано-Франківської області виплатити йому незаконно зняту премію за березень 2017 року, а також стягнути з відповідача на його користь відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн. та судові витрати по справі.

Представник відповідача за довіреністю (а.с. 33) ОСОБА_4 позов не визнав, пояснивши, що позивач є посадовою особою органу місцевого самоврядування та працює спеціалістом по землевпорядкуванню Оболонської сільської ради і зобов'язаний дотримуватися вимог чинного законодавства, зокрема, ч.2.ст. 14 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», якою передбачено, що посадові особи місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, керівники підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, на звернення депутата місцевої ради надають йому довідкові матеріали та іншу інформацію, необхідні для здійснення депутатських повноважень. Однак, незважаючи на звернення депутата ОСОБА_4 до позивача про надання запитуваної інформації на його інформаційний запит від 20.10.2016 року щодо інформації про земельні ділянки, які були надані Оболонською сільською радою за останні п'ять років, в тому числі усно на сесії ради, і на підставі розпорядження та рішення виконкому про зобов'язання позивача надати депутату ОСОБА_4 запитувану інформацію згідно рішення суду, ОСОБА_3 інформацію не надав і безпідставно відмовився від виконання дорученого завдання. При притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності дотримано вимог трудового законодавства, було запропоновано йому надати письмові пояснення, однак останній від цього відмовився, про що складено відповідний акт. Вважає, що такі дії позивача свідчать про порушення ним вимог ст. 139 КЗпП України, згідно якї працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни. Факт зобов'язання саме позивача надати запитувану депутатом інформацію підтверджується рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27.02.2017 року справа № 343/2355/16-а, що набрало законної сили 10.03.2017 року, рішенням виконкому № 5 від 10.03.2017 року, відповідним розпорядженням № 3 від 14.03.2017 року та актом про відмову від підпису про їх отримання. Наведені та документально підтверджені факти беззаперечно спростовують надумані твердження позивача і підтверджують порушення останнім трудової дисципліни. Крім того, відповідачем дотримано строки та порядок застосування дисциплінарного стягнення. При обранні виду стягнення враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку, що полягав в навмисному та протиправному невиконанні розпорядження і ненаданні інформації. Стягнення оголошено в наказі (розпорядженні) № 6 від 22.03.2017 року і повідомлено позивачу під розписку. Все вищенаведене підтверджує застосування оскаржуваного позивачем дисциплінарного стягнення у відповідності до закону, а тому оскаржуваний наказ є законним. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди, то при законності наказу стягнення моральної шкоди є необгрунтованим, а вимога щодо виплати премії взагалі незаконна, оскільки питання преміювання працівників є виключною компетенцією керівника і визначається за наслідками роботи сільської ради за відповідний місяць, фінансової спроможності та особистого вкладу кожного працівника в результат, що жодним чином позивачем не доведено. З урахуванням того, що заявлений ОСОБА_3 позов є безпідставним, в його задоволенні слід відмовити.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, визначення загальних засад діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування визначені Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Статтею 7 даного Закону України передбачено, що правовий статус посадових осіб місцевого самоврядування визначається Конституцією України, законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про статус депутатів місцевих рад», «Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів», цим та іншими законами України. На посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Згідно із ст. 139 КЗпП України, працівники зобовязані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до ч. 2 ст. 140 даного кодексу, щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення.

Відповідно до ст. 149 КЗпП даного кодексу, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

За змістом положень ст.ст. 147-1, 149 КЗпП України, ст. 60 ЦПК України у справах щодо притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності обовязок доказування правомірності застосування дисциплінарного стягнення покладається на відповідача.

Таким чином, підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обовязків, закріплених нормами трудового права: КЗпП, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.

Дисциплінарним проступком визнаються діяння, що повязуються з невиконанням чи неналежним виконанням працівником своїх обовязків без поважних причин. Тобто наявність поважних причин у такому разі свідчить про відсутність вини працівника.

Як встановлено в судовому засіданні, наказом в.о. сільського голови Оболонської сільської ради Рачиби Н.Я. № 6 від 22.03.2017 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3.» спеціалісту по землевпорядкуванню ОСОБА_3 за порушення Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» оголошено догану, що підтверджується копією даного наказу (а.с. 11).

З даного наказу вбачається, що при застосуванні до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани, відповідачем не зазначено, за які саме порушення трудової дисципліни його притягнуто до дисциплінарної відповідальності, в чому вони полягають, коли та при яких обставинах вчинені. В наказі не зазначено, які саме порушення своїх трудових обовязків допущено позивачем, в чому полягає порушення нимвимог Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», коли і при яких обставинах вони допущені.

Таке формулювання підстав притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності позбавляє суд можливості встановити наявність чи відсутність факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку, врахування відповідачем при застосуванні дисциплінарного стягнення ступеня тяжкості вчинено проступку, заподіяну ним шкоду, а також обставини, за яких його вчинено, оскільки не розкрито саму суть дисциплінарного проступку.

За таких обставин суд вважає, що наказ в.о. сільського голови Оболонської сільської ради Рачиби Н.Я. № 6 від 22.03.2017 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3.» є незаконним і підлягає скасуванню.

При цьому суд враховує роз»яснення Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» з наступними знмінами та доповненнями, в п.18 якої зазначено, що суд не в праві визнати звільнення правильним, виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов'язували звільнення.

Дані роз»яснення, на думку суду, поширюються і на випадки притягненя особи до дисциплінарної відповідальності, а тому суд вважає, що відповідач не в праві обгрунтовувати законність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності обставинами, не зазначеними в наказі про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Одначасно суд вважає безпідставною вимогу позивачу про поновлення йому пропущеного з поважних причини строку на зверення до суду з даним позовом, оскільки встановлено, що вказаний строк ним не пропущено.

В судовому засіданні також встановлено, що в зв»язку з незаконним притягненням до дисциплінарної відповідальності позивачу було завдано моральних страждань, оскільки він переживав негативні емоції, змушений був в судовому порядку захищати свої права, що призвело до необхідності прикладання додаткових зусиль для організації свого життя.

При цьому суд вважає, що з урахуванням ступеня тяжкості завданих позивачу моральних страждань, їх обсягу та тривалості, поновлення його трудових прав та визнання наказу про притягнення його дисциплінарної відповідальності незаконним є достатньою компенсацією завданої йому моральної шкоди, а тому в задоволенні його вимоги про стягнення з відповідача 10000,00 грн. відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Що стосується вимоги позивача про зобов»язання відповідача виплатити йому незаконно зняту премію за березень 2017 року, то вона також до задоволення не підлягає, оскільки право здійснювати преміювання працівників відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи в межах фонду преміювання належить керівникам підприємств, установ та організацій. Конкретні умови, порядок та розміри преміювання працівників визначаються у положенні про преміювання відповідного органу. При цьому, позивач не надав суду жодних доказів того, що премію за березень 2017 року йому не виплачено незаконно, а тому дана його вимога є безпідставною і в її задоволенні слід відмовити.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 94 КАС України з урахуванням вимог ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», де зазначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

За таких обставин, враховуючи, що адвокат Бойко А.І., який надавав ОСОБА_3 правову допомогу, приймав участь в судових засіданнях в даній справі 2 години, вимога позивача про стягнення на його користь відшкодування понесених витрат на оплату правової допомоги підлягає до часткового задоволення в розмірі 1280,00 грн.

На підставі викладеного, ст. 19 Конституції України, ст. 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування в Україні», Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів», ст.ст. 139,140,147-149,233 КЗпП України, керуючись ст.ст. 158-163,167 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов задоволити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ в.о. сільського голови Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області № 6 від 22.03.2017 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3.», відмовивши в задоволенні решті позовних вимог ОСОБА_3 в зв»язку з їх безпідставністю.

Стягнути з бюджету Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області в дохід держави 640,00 грн. судового збору та на користь ОСОБА_3 1280,00 грн. відшкодування витрат за надання йому правової допомоги адвокатом Бойком А.І.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня одержання її копії в повному обсязі.

Суддя: