Справа № 823/426/17
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/426/17 Головуючий у 1-й інстанції: Гаврилюк В.О.
Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Кузьмишиної О.М. та Файдюка В.В.,

за участю секретаря - Казюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати неправомірними дії ГУ ДФС у Черкаській області щодо відмови у видачі направлення колишньому співробітнику податкової міліції ОСОБА_2 на проходження ним медичного огляду військово-лікарською комісією ДУ «Територіальне медичне об'єднання МВС України по Черкаській області», для визначення факту пов'язаності його захворювання та проходження служби в оперативному управлінні ГУ ДФС в Черкаській області;

- зобов'язати ГУ ДФС у Черкаській області видати ОСОБА_2 направлення на проходження медичного огляду військово-лікарською комісією ДУ «Територіальне медичне об'єднання МВС України по Черкаській області».

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2017 року вказаний адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема апелянт вказує на те, що підстави для направлення ОСОБА_2, як колишнього військовослужбовця, на проходження медичного огляду військово-лікарською комісією ДУ «Територіальне медичне об'єднання МВС України по Черкаській області», для визначення факту пов'язаності його захворювання та проходження служби в оперативному управлінні ГУ ДФС в Черкаській області відсутні.

Під час судового засідання позивач та його представник заперечували проти апеляційної скарги та просили суд відмовити у її задоволенні посилаючись на те, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, а підстави для його зміни чи скасування - відсутні.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь представника відповідача в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ГУ ДФС у Черкаській області задовольнити частково, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2017 року - змінити виходячи із наступного.

Згідно з ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 201 КАС України суд апеляційної інстанції змінює рішення суду першої інстанції в разі правильного вирішення по суті справи чи питання, проте із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Суд встановив, що ОСОБА_2 проходив службу в органах податкової міліції на посаді старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ відділу викриття економічних злочинів ГУ ДФС у Черкаській області.

На підставі рапорту позивача від 26 вересня 2016 року наказом від 28 вересня 2016 року № 69-о/пм він був звільнений з посади та податкової міліції у запас Збройний Сил України з постановкою на військовий облік за пп. «ж» п. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 (за власним бажанням).

У вказаному рапорті ОСОБА_2 також зазначив, що від проходження військово-лікарської комісії відмовляється, оскільки вважає себе здоровим. Також до матеріалів справи приєднана розписка позивача, у якій він заявляє, що відмовляється від проходження військово-лікарської комісії.

Також суд встановив, що позивач з 2015 року хворіє на цукровий діабет типу І.

З метою встановлення причинного зв'язку між захворюванням та проходженням служби в органах податкової міліції, ОСОБА_2 неодноразово звертався до ГУ ДФС у Черкаській області із заявами про видачу йому направлення на проходження військово-лікарської комісії.

Так, 27 жовтня 2016 року позивач звернувся до ГУ ДФС у Черкаській області із заявою про надання направлення на військово-лікарську комісію для подальшого оформлення пенсії.

ГУ ДФС у Черкаській області листом від 07 листопада 2016 року № 21862/23-00-04-216 повідомило позивача про те, що законні підстави для видачі направлення на медичний огляд до військово-лікарської комісії ДУ «Територіальне медичне об'єднання МВС України по Черкаській області» відсутні, оскільки ОСОБА_2 у власноруч складеному рапорті про звільнення зазначив, що від проходження військово-лікарської комісії відмовляється.

Позивач 26 грудня 2016 року подав скаргу на вказаний лист ГУ ДФС у Черкаської області. Також позивач 27 грудня 2016 року повторно звернувся до відповідача із заявою, в якій просить повторно розглянути заяву у видачі направлення.

Листом від 16 січня 2017 року № 56/23-00-22-009 ГУ ДФС у Черкаської області відмовило ОСОБА_2 у видачі направлення на медичний огляд, з посиланням на те, що воно видається співробітникам податкової міліції, які на час звернення за направлення на медичний огляд проходять службу в органах податкової міліції.

Також ОСОБА_2 звертався до відповідача із заявою від 06 лютого 2017 року, у якій зазначав, що як колишній працівник органів внутрішніх справ, має право на проходження обстеження та військово-лікарської експертизи на предмет пов'язаності захворювання із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

ГУ ДФС у Черкаській області листом від 06 березня 2017 року № 5050/23-00-04-216 повідомило ОСОБА_2, що законні підстави для видачі направлення на медичний огляд до військово-лікарської комісії ДУ «Територіальне медичне об'єднання МВС України по Черкаській області» відсутні.

Не погоджуючись із такими діями ГУ ДФС у Черкаській області, ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що встановлення причинного зв'язку захворювання та проходження військової служби є одним із завдань військово-лікарської комісії. Також суд першої інстанції зазначив, що позивачу, як колишньому працівнику органів внутрішніх справ, надано право на проходження обстеження та військово-лікарської експертизи на предмет пов'язаності його захворювання із проходженням ним служби в органах внутрішніх справ.

Колегія суддів не у повній мірі погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

На час звільнення позивача зі служби, звернення до відповідача із заявами про видачу направлення на проходження військово-лікарської комісії та вирішення справи судом першої інстанції, спірні правовідносини були врегульовані Положенням про діяльність військово-лікарської комісії в системі МВС та Порядком проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС, що затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 лютого 2001 року № 85 (далі - Положення та Порядок відповідно).

Відповідно до п. 1.2 Положення військово-лікарська комісія - це спеціальні органи в складі лікарів-спеціалістів, які створюються в системі Міністерства внутрішніх справ з метою проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду кандидатів на службу, осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ і членів їх сімей, військовослужбовців Національної гвардії України, осіб цивільної молоді, які бажають вступити до навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ, Міністерства оборони України, курсантів і слухачів навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ і колишніх військовослужбовців.

Згідно з п. 1.3.5 Положення основним завданням військово-лікарської комісії є проведення військово-лікарської експертизи з метою, зокрема, визначення причинного зв'язку захворювань, поранень, травм, контузій і каліцтв у осіб рядового й начальницького складу ОВС, що проходять службу, при їх звільненні та осіб рядового і начальницького складу, що звільнилися зі служби.

Зазначені норми права вказують на те, що ОСОБА_2 має право на проходження військово-лікарської комісії, під час якої буде вирішене питання про визначення причинного зв'язку захворювання з проходженням військової служби. Звільнення позивача зі служби не є перешкодою для проходження такої комісії.

Разом з тим, суд першої інстанції не вірно визначив порядок, у якому особа, звільнена зі служби, реалізує своє право на проходження військово-лікарської комісії та дійшов до помилкового висновку про те, що ГУ ДФС у Черкаській області зобов'язане було видати відповідне направлення.

У відповідності до п. 1.4 Порядку направлення на медичний огляд за формою (додаток 7) здійснюють відповідні підрозділи по роботі з особовим складом органів внутрішніх справ, командири і начальники штабів частин Національної гвардії України. У направленні на медичний огляд повинні бути чітко вказані мета і питання, які підлягають розгляду на ВЛК, а саме: огляд кандидата на службу, огляд при переміщенні по службі, при призначенні на посаду осіб, які закінчили навчальні заклади МВС, при висуненні на керівну посаду - передбачувану посаду, графа Розкладу хвороб, згідно з якою слід здійснювати медичний огляд; на осіб, що звільняються від служби - вислуга років і причина звільнення, час служби у Збройних Силах, СБУ, Національній гвардії України інших військових формуваннях, утворених відповідно до законодавства колишнього СРСР та України, в органах внутрішніх справ, у тому числі в діючій армії; на осіб, які приймаються на службу після звільнення з лав Збройних Сил, а також колишніх осіб рядового й начальницького складу ОВС - коли і з якої причини звільнений у запас, дані про проходження ВЛК у минулому; на осіб, які вступають до навчальних закладів МВС - назва закладу освіти і факультету.

Вказана норма права визначає орган, який видає направлення для проведення військово-лікарської комісії, встановлює вимоги до змісту направлення та визначає випадки, в яких таке направлення надається.

Згідно з п. 1.4 Порядку єдиною підставою для видачі направлення на проходження військово-лікарської комісії для колишніх осіб рядового й начальницького складу ОВС є вирішення питання про їх повторне прийняття на службу.

Таким чином, підстави для видачі ОСОБА_2 направлення на військово-лікарську комісію у ГУ ДФС України були відсутні.

Разом з тим, отримавши заяви позивача від 27 жовтня 2016 року і 06 лютого 2017 року, відповідач зобов'язаний був направити їх разом з особовою справою ОСОБА_2 до військово-лікарської комісії за місцем його проживання.

Так, відповідно до п. 1.77 Порядку у всіх випадках при медичному огляді осіб рядового й начальницького складу, військовослужбовців, коли їм встановлено діагноз, військово-лікарська комісія визначає причинний зв'язок захворювання (поранення, контузії, травми, каліцтва).

Відтак, причинний зв'язок захворювання визначається у разі встановлення діагнозу за результатами медичного огляду.

Медичний огляд з метою визначення придатності до служби здійснюється у разі звільнення особи рядового й начальницького складу зі служби. Положеннями п. 1.76 Порядку передбачено, що така особа може відмовитися від медичного огляду. Відмова від медичного огляду може бути оформлена рапортом цієї особи чи відповідним актом військово-лікарської комісії.

Як раніше зазначалося, при звільненні зі служби у податковій міліції ОСОБА_2 відмовився від проходження військово-лікарської комісії. Разом з тим, зазначена обставина не позбавляє його можливості у подальшому порушити питання про визначення його придатності до служби на час звільнення.

Згідно з п. 1.52 Порядку якщо колишній працівник органів внутрішніх справ із числа осіб рядового й начальницького складу порушує питання про визначення його придатності до служби чи перегляд постанови ВЛК, винесеної на час його фактичного звільнення з органів внутрішніх справ, то підрозділ по роботі з особовим складом органу внутрішніх справ за місцем проживання такої особи направляє до відповідної ВЛК, яка знаходиться в місцевості, де він мешкає, його заяву та особову справу. Якщо при цьому встановлено, що є підстави для задоволення прохання, то ВЛК дає експертну оцінку цим документам після стаціонарного обстеження з метою встановлення його придатності до служби на період звільнення. Рішення ВЛК оформляється протоколом і довідкою (додаток 11) у 3-х примірниках. При цьому військово-лікарська комісія виносить постанову про придатність особи до служби в органах внутрішніх справ та причинний зв'язок її захворювання (поранення, контузії, травми, каліцтва) зі службою.

Таким чином, для проведення медичного огляду військово-лікарською комісією з метою визначення придатності до служби в органах внутрішніх справ та причинного зв'язку його захворювання зі службою ОСОБА_2 необхідно було звернутися до ГУ ДФС у Черкаській області із заявою, у якій ініціювати проведення медичного огляду. Вимоги до форми та змісту такої заяви Порядком не встановлені.

Дослідивши заяви ОСОБА_2, що були подані до ГУ ДФС у Черкаській області 27 жовтня 2016 року і 06 лютого 2017 року, колегія суддів встановила, що з їх змісту чітко вбачається волевиявлення позивача щодо проходження медичного огляду. Наявність у таких заявах вимоги про видачу направлення на проходження військово-лікарської комісії не створювало для відповідача перешкод для виконання вимог п. 1.52 Порядку.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що в межах даних правовідносин бездіяльність ГУ ДФС у Черкаській області полягала саме у не направленні заяв від 27 жовтня 2016 року і 06 лютого 2017 року та особової справи ОСОБА_2 до військово-лікарської комісії за місцем його проживання, а не у відмові у видачі позивачу направлення на медичний огляд.

Під час апеляційного розгляду справи колегія суддів також враховує, що Положення та Порядок з 26 травня 2017 року втратили чинність відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 03 квітня 2017 року № 285 «Про затвердження Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС».

Відповідно до п. 13 розділу VІ вказаного Положення колишні поліцейські або колишні особи рядового й начальницького складу можуть ініціювати питання щодо визначення придатності до служби за станом здоров'я на час звільнення зі служби та причинного зв'язку їх захворювань, травм (поранень). У такому випадку вони звертаються до підрозділу кадрового забезпечення за місцем колишньої служби для отримання направлення на проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи до ВЛК за місцем проживання.

Оскільки на час апеляційного розгляду справи для визначення причинного зв'язку захворювання із службою в податковій міліції позивачу необхідне направлення, видане за місцем колишньої служби, колегія суддів вважає необхідним залишити без змін постанову суду від 21 квітня 2017 року у частині зобов'язання ГУ ДФС у Черкаській області видати ОСОБА_3 відповідне направлення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги відповідача лише частково спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в постанові від 21 квітня 2017 року, та є підставами для її зміни.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, проте рішення прийняв із помилковим застосуванням норм матеріального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ГУ ДФС у Черкаській області задовольнити частково, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2017 року - змінити.

Керуючись ст.ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області - задовольнити.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2017 року - змінити, виклавши абзац другий її резолютивної частини наступним чином:

«Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області щодо не направлення заяв від 27 жовтня 2016 року і 06 лютого 2017 року та особової справи ОСОБА_2 до військово-лікарської комісії за місцем його проживання».

В іншій частині постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді О.М. Кузьмишина

В.В. Файдюк

Постанова складена у повному обсязі 16 червня 2017 року.

Головуючий суддя Горяйнов А.М.

Судді: Кузьмишина О.М.

Файдюк В.В.