Справа № 2а-12784/11/1370
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/3658/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Яворського І.О.

з участю секретаря судового засідання: Джули В.М.

представника позивача: Іванейко Я.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Личаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02 березня 2017 року за позовом Личаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області (далі - Личаківська ОДПІ) до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2011 року Личаківська ОДПІ звернулася в суд із зазначеним адміністративним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин в сумі 24 960 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 02.03.2017 в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Личаківська ОДПІ подала апеляційну скаргу, яка мотивована тим, що за відповідачем зареєстровано один транспортний засіб, при цьому останній не сплатив у встановленому розмірі податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів. Та обставина, що автомобіль був зареєстрований, не є доказом належності сплати податку та не може бути підставою для звільнення відповідача від конституційного обов'язку сплати податку. Також відповідачем не представлено належні докази сплати вказаного податку у виді оригіналу банківського документа. Тому просить суд скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02.03.2017 та прийняти нову, якою повністю задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача Іванейко Я.Я., яка підтримала апеляційну скаргу, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що відділом реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ при ГУ МВС України у Львівській області на ім'я ОСОБА_2 29.12.2009 здійснено першу реєстрацію в Україні транспортного засобу марки «Ford Tranzit», державний номерний знак НОМЕР_1, 1998 року випуску.

Згідно з Розрахунком суми податку з власників наземних транспортних засобів, що підлягає сплаті відповідачем під час здійснення першої реєстрації вказаних транспортних засобів в Україні, сума податку становить 24 960 грн.

З довідки ДПІ у Шевченківському районі м. Львова № 27048/19-020 від 26.10.2011 вбачається, що кошти по податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, при першій реєстрації в Україні, в сумі 24 960 грн до бюджету від ОСОБА_2 не надходили.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що судовим рішенням у справі № 2а-5867/11/137 було встановлено порушення чинного законодавства при першій державній реєстрації в Україні вказаного вище автомобіля на ОСОБА_2 та скасовано таку реєстрацію, а тому в силу положень Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» у позивача відсутній обов'язок по сплаті податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» № 1963-XII від 11.12.1991 зі змінами і доповненнями (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (Далі - Закон № 1963-XII), платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього ж Закону є об'єктами оподаткування.

Статтею 3 цього Закону визначено, що перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу.

Відповідно до ст.5 Закону № 1963-XII, податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд. Фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Згідно ст.6 Закону № 1963-XII, сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується фізичними особами, обчислюється за ставками, визначеними у статті 3 цього ж Закону. У разі виявлення юридичних чи фізичних осіб, які не сплачували податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вони зобов'язані сплатити податок не більш як за три попередні роки. Перерахування неправильно сплаченого податку допускається не більш як за три попередні роки. Органи, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, зобов'язані щомісячно повідомляти податкові органи про транспортні засоби, зареєстровані або зняті з реєстрації протягом попереднього місяця, за формою, затвердженою центральним податковим органом України, та їх власників.

Статтею 7 вказаного Закону передбачено, що у разі приховування (заниження) об'єктів оподаткування з власників транспортних засобів стягуються сума несплаченого податку, а також пеня або штраф у порядку, передбаченому законом.

Як встановлено судом першої інтонації та підтверджено матеріалами справи, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27.11.2015 по справі № 2а-5867/11/1370 було задоволено позов ОСОБА_2 до Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, якою визнано протиправними дії відповідача щодо державної реєстрації вказаного вище транспортного засобу та скасовано його державну реєстрацію.

Згідно ст. 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Згідно ч.ч.2,3 ст.14 цього Кодексу, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України, невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною першою статті 72 КАС України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача податку з власників транспортних засобів, оскільки податковим органом беззаперечними, належними та допустимими доказами не підтверджені обставин виникнення у відповідача вищевказаного податкового зобов'язання.

У відповідності до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги наведене вище, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Личаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02 березня 2017 року по справі № 2а-12784/11/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
І. О. Яворський

Повний текст ухвали складено 16.06.2017.