Справа № 632/402/17
Суддя: Попов О. Г.
Дата ухвалення: 2017-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 632/402/17
Провадження№2-а/629/49/17
19.06.2017 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Попова О.Г., за участю секретаря Габор В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лозова Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лозівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської областіпро визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Харківської області про відмову йому в перерахунку та поверненні утриманих податку на доходи фізичних осіб та військового збору. Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Харківської області провести перерахунок та сплатити йому утриманий податок на доходи фізичних осіб та військовий збір за період з листопада 2016 року та довічно.
Позивач в судове засідання не з`явився, але надав суду телефонограму, в якій просив розглянути справу за його відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заперечення, в яких просив відмовити позивачу в задоволенні позову.
Згідно ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. 71 КАС України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивач ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Первомайському районі Харківської області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді відповідно до ст. 43 Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року в розмірі 90% заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді.
Згідно ч.2 ст. 95 Конституції України, виключно законами України про державні бюджети на відповідні роки визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове призначення цих видатків.
Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Законом України № 71-УІІІ від 28.12.2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», встановлено осіб, з яких утримується податок на доходи фізичних осіб, що визначені пунктом 162.1 ст. 162 ПК України, тобто, фізичні особи - резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи. Об`єктом оподаткування є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід та доходи, що визначені п. 162.1 ст. 163 ПК України, тобто, доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).
Відповідно до п.п. 164,2.19. п. 164.2 ст. 164 ПК України, з 01.01.2015 року до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються зокрема суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої з 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.
Крім цього, до завершення реформи Збройних сил України були внесені зміни до Перехідних положень Податкового кодексу України, якими встановлюється військовий збір, платниками якого згідно пункту 162.1 ст. 162 ПК України є фізичні особи - резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.
З 1 вересня 2015 року набрав чинності Закон України від 17 липня 2015 року № 653-VІІІ «Про внесення зміни до статті 164 Податкового кодексу України щодо оподаткування пенсій інвалідів війни та деяких інших категорій осіб», відповідно до якого п.п.164.2.19 п.164.2 ст.164 Кодексу України доповнено абзацом другим, а саме: «Положення цього підпункту не застосовується до пенсій, призначених учасникам бойових дій у період Другої світової війни, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Таким чином, з 01.09.2015 року не підлягають оподаткуванню суми пенсій, призначені учасникам бойових дій у період Другої світової війни, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність ст. 10 Закону України № 3551.
Водночас суми щомісячного довічного грошового утримання, призначені учасникам бойових дій у період Другої світової війни, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», отримуваних з Пенсійного фонду України у розмірі, що перевищують три розміри мінімальної заробітної плати, підлягають оподаткуванню на загальних підставах.
Відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" працюючим пенсіонерам - інвалідам I та II груп, інвалідам війни III групи та учасникам бойових дій, особам, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та особам, на яких поширюється дія п.3 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 року № 213 - VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» призначена пенсія виплачуються в повному обсязі.
Оподаткування не застосовується до пенсій, призначених учасникам бойових дій у період Другої світової війни, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого Первомайським районним військовим комісаріатом 03.12.1996 року та копією довідки № 141, виданої міським відділом соціального захисту населення.
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
У відповідності до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Частиною 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до вимог ст. 8 КАС України під час вирішення справи суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, права людини визнаються найвищими соціальними цінностями, вони визначають зміст і спрямованість діяльності держави; цей принцип застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини.
Крім того, із припису ч.2 ст. 64 Конституції України вбачається, що не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтям 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 Конституції України.
Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується (ч. 3 ст. 8 Конституції України).
Наголошуючи на тому, що Конституція України має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, в частині першій пункту другого постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» роз`яснив, що суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції України і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституції України як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції України, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.
Суд безпосередньо застосовує Конституцію України у разі, коли закон, який був чинним до введення в дію Основного закону чи прийнятий після цього, суперечить їй (підпункт два частини третьої пункту два зазначеної Постанови).
Більше того, відповідач ігнорував спеціальний статус Закону України «Про пенсійне забезпечення»,в ч. 4 ст. 8 якого зазначено, що пенсії не оподатковуються.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 8 КАС України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами.
Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Вирішуючи спір, суд бере до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, проте відповідач належним чином не довів суду правомірність своїх дій.
Заявлена позивачем вимога про зобов`язання відповідача проводити довічно перерахунок та виплату утриманого податку на доходи фізичних осіб та військовий збір є передчасною, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити, так як суд захищає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушено чи ні.
З урахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача провести перерахунок та сплатити позивачу утриманий податок на доходи фізичних осіб та військовий збір за період з листопада 2016 року по день винесення рішення 19 червня 2017 року.
Керуючись ст.ст. 6-14, 86, 94, 99, 100, 159-163, 167, 254 КАС України, ст. 19 Конституції України, ст. 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975, постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №499, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Визнати неправомірними дії Лозівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської областіпро відмову ОСОБА_1 в перерахунку та поверненні утриманих податку на доходи фізичних осіб та військового збору.
Зобов`язати Лозівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської областіпровести перерахунок та сплатити ОСОБА_1 утриманий податок на доходи фізичних осіб та військовий збір за період з листопада 2016 року по день винесення рішення 19 червня 2017 року.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: О.Г. Попов