Справа № 727/2167/17
Суддя: Чебан В. М.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/2167/17
Провадження № 2-а/727/152/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.,

при секретарі Меренчук Р.Ю.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції ОДДЗ батальйону № 4 УПП лейтенанта Андрійко А.Б., де третьою особою на стороні відповідача виступає Управління патрульної поліції у м. Львів Департаменту патрульної поліції Національної поліції України,про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови до відповідача інспектора патрульної поліції ОДДЗ батальйону № 4 УПП лейтенанта Андрійко А.Б. посилаючись на те, що 21 лютого 2017 року за місцем його реєстрації ним було отримано листа від Управління патрульної поліції у м. Львів із постановою про накладення адміністративного стягнення від 15.02.2017 року.

В оскаржуваній постанові зазначалось, що він, керуючи транспортним засобом марки «Renault», д.н.з. НОМЕР_1, 15.02.2017 року о 13:45 годині на автодорозі Львів-Краківець не увімкнув фари ближнього світла, чим порушив вимоги п.9.8 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, в результаті чого на нього було накладено адміністративний штраф у розмірі 425 грн.

Вважає, що вищевказана постанова у справі про адміністративне правопорушення від 15.02.2017 року є незаконною та не обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Позивач вказує, що дійсно 15.02.2017 року він керував зазначеним у постанові транспортним засобом, з ним в салоні перебувало двоє пасажирів, при цьому фари ближнього світла були увімкнені. Він попросив інспектора надати фото або відео, нібито вчиненого ним правопорушення, однак відповідач відповів, що ні фото ні відео у нього немає.

Позивач зазначає, що в матеріалах справи немає жодного доказу його провини, фото - та відеофіксація відсутні, тому постанова винесена лише на домислах працівника поліції. Крім того, в нього в автомобілі перебували двоє пасажирів, однак працівник поліції їх навіть не опитав в якості свідків.

Окрім того, працівник поліції виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності на місці вчинення правопорушення, однак словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення» не є тотожними та мають різне цільове спрямування. Разом з тим, ст.276 КУпАП вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, однак поліцейський положень цього Закону не дотримався та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу прямо на дорозі і без надання тимчасового інтервалу для реалізації його прав, чим грубо порушив вимоги закону.

Позивач стверджує, що працівник поліції розглянув справу та притягнув його до відповідальності за відсутністю доказів вчинення ним правопорушення, за відсутності доказів його вини, упереджено, оскільки не взяв до уваги його пояснення, не дослідив обставини справи в сукупності, а керувався лише припущеннями .

На основі викладеного, позивач просить суд скасувати постанову інспектора патрульної поліції 4-ого батальйону поліції лейтенанта Андрійко А.Б. серії АР №562315 від 15 лютого 2017 року про притягнення його, ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві, та доповнив, що він рухався з увімкненими фарами ближнього світла, можливо фари були трохи забрудненими від болота по дорозі, але світло горіло. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з'явились, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили та не подали суду свої письмові заперечення.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 вказала, що 15.02.2017 року вона їхала в автомобілі марки «Renault», за кермом якого був позивач ОСОБА_1 Вони їхали з увімкненими фарами ближнього світла. Вважає, що інспектор їх зупинив безпідставно, так як позивач ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України не порушував.

Суд, заслухавши пояснення позивача, покази свідка, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що адміністративний позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що згідно постанови про адміністративне правопорушення серії АР №562315 від 15.02.2017 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 гривень (а.с.19-20). З вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки «Renault», д.н.з. НОМЕР_1, 15.02.2017 року о 13:45 годині на автодорозі Львів-Краківець не увімкнув фари ближнього світла поза населеним пунктом, чим порушив вимоги п.9.8 Правил дорожнього руху України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КпАП України.

Згідно зі ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У частині другій ст.258 КпАП України визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно ч. 4 ст. 258 КпАП України, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП України, передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно вимог ч.2 та ч.3 ст.283 КпАП України постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених ч.2 цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Судом встановлено, що інспектором патрульної поліції ОДДЗ батальйону № 4 УПП лейтенантом Андрійко А.Б. 15 лютого 2017 року винесено постанову серії АР №562315 в справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КпАП України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 425 грн.

З огляду на вищевикладені вимоги Закону, суд вважає, що зазначена постанова винесена з порушенням вимог Закону, до постанови не додано фото та відео фіксація, що передбачено відповідно до ч.3 ст.283КУпАП.

Також при складанні постанови в справі про адміністративне правопорушення дії інспектора Андрійко А.Б. ґрунтувалися лише на припущеннях, оскільки ним не було допитано в якості свідків осіб, які знаходилися в транспортному засобі, та не було з'ясовано всі обставини справи, тому постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

При цьому в розумінні вимог статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України постанова у справі про адміністративне правопорушення є рішенням суб'єкта владних повноважень у правовідносинах щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб'єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення передбачає прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб'єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб'єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб'єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути мотивованим.

Так, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суб'єкт владних повноважень - відповідач повинен системно застосовувати положення законодавства та конкретних обставин кожної справи.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд звертає увагу на те, що в ході судового розгляду даної адміністративної справи відповідачем не надано суду належних доказів на підтвердження факту порушення позивачем вимоги п.9.8 Правил дорожнього руху України, а саме: не ввімкнення фари ближнього світла, за вчинення якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності внаслідок прийняття оскаржуваної постанови, оскільки в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення серія АР №562315 від 15 лютого 2017 року не містяться дані, що позивач не ввімкнув фари ближнього світла, інспектором Андрійко А.Б. не повністю з'ясовані докази, не допитані свідки, які знаходились в автомобілі позивача.

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи вищевикладене та відсутність обґрунтування відповідачем правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 слід задовольнити, скасувавши постанову в справі про адміністративне правопорушення стосовно останнього від 15.02.2017 року.

Керуючись ст. ст. 6-14, 17, 69-71, 99, 100, 158-163, 171 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції ОДДЗ батальйону № 4 УПП лейтенанта Андрійко А.Б., де третьою особою на стороні відповідача виступає Управління патрульної поліції у м. Львів Департаменту патрульної поліції Національної поліції України,про скасування постанови - задовольнити.

Постанову інспектора патрульної поліції 4-ого батальйону поліції лейтенанта Андрійко А.Б. серії АР №562315 від 15 лютого 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасувати.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

СУДДЯ :