Справа № 352/1386/16-а
Суддя: Струтинський Р. Р.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 352/1386/16-а
Провадження № 2-а/352/12/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Струтинського Р.Р.,

секретаря Бардюк-Кавецької Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тисменицького районного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до УЗЕ в Івано-Франківській області ДЗЕ НП України про визнання дій неправомірними та скасування протоколу від 19.08.2016 року,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання дій неправомірними та скасування протоколу від 19.08.2016 року. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що оперуповноваженим УЗЕ НП в Івано-Франківській області підполковником поліції ОСОБА_2 в липні-серпні 2016 року в протизаконний спосіб проводився збір компрометуючих матеріалів на депутатів сільської ради та Вільшанецького сільського голову ОСОБА_1 минулого шостого скликання 2010-2015 роки. Даний збір матеріалів оформив з грубим порушенням вимог чинного законодавства, із зазначенням понятих, хоча поняті можуть залучатися для проведення слідчих дій; в даному випадку мали залучатися свідки, чого відповідачем не було зроблено. Не маючи права підпису, оскільки не являється керівником правоохоронного органу, оперативний працівник склав протокол про вчинення ним корупційного правопорушення. Вважає дії оперативного правника прямим порушенням ст. 19 Конституції України, оскільки документи він збирав у протизаконний спосіб, змушуючи давати секретаря сільської ради давати неправдиві свідчення. Крім цього, за винагороду даний працівник не склав протокол про корупцію на інших депутатів сільської ради. За період з липня по серпень 2016 року ОСОБА_2 жодного разу не запросив його для дачі особистих пояснень, а лише 19.08.2016 року для вручення йому протоколу про корупційне діяння в протизаконний спосіб. Того дня він знаходився у приватному магазині, куди заїхав відповідач ще з двома людьми і не представившись, кинув на стіл якісь документи та сказав, що він їх підписав. Він, не знаючи що це за люди, відмовився від їх підписання. Пізніше, звернувшись до Тисменицького ВП ГУПН, йому була надана відповідь, що ці люди не являються працівниками поліції. Також, в незаконний спосіб відповідач отримав довідку в діючого сільського голови ОСОБА_3 про те, що ніби він завіряє печаткою той факт, що ОСОБА_1 не повідомляв на сесіях сільської ради про реальний конфлікт інтересів, що є брехнею. Раніше ОСОБА_3 не працював у сільській раді та не був депутатом, а тому на жодній сесії сільської ради не був і не знав, як відбувається голосування. Вважає, що ніяких корупційних дій в його діях і голосуваннях сільських депутатів не було, води діяли згідно чинного законодавства. Даний оперативний працівник протиправно і незаконно склав протоколи і на депутата сільської ради ОСОБА_4 та на його брата ОСОБА_5 Зазначив, що в зібраних матеріалах опер працівник не виявив і не встановив доказів корупції та неправомірної вигоди, а фальшива довідка сільського голови ОСОБА_3 є посадовим злочином, по якій проводиться досудове слідство Тисменицьким ВП ГУНП. Також, відповідачем порушено інструкцію з оформлення адміністративних матеріалів в органах поліції , яка зареєстрована Мінюстом 01.12.2015 року за № 1496/27941, згідно наказу міністра внутрішніх справ від 06.11.2015 року за № 1376, де вказано, зо протокол має складатися на відповідному бланку і мають бути заповнені усі графо даного протоколу, в тому числі і анкетні дані порушника. Оскільки ОСОБА_2 його паспорта чи інших документів, які б зсвідчили його особу не брав, адже не викликав його для дачі пояснень, то невідомо, які він заповний цей протокол і виникає сумнів у його дійсності. Також відповідачем , при складанні оскаржуваного протоколу, порушено ст. ст.257, 265 КУпАП.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та просили визнати дії відповідача стосовно перевірки в липні-серпні 2016 року в Вільшанецькій сільській раді Тисменицького району Івано-Франківської області протиправинити та скасувати протокол від 19.08.2016 року про вчинення ОСОБА_1 корупційного правопорушення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, від нього не надійшло повідомлення про причини неприбуття в судове засідання.

Вислухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи та зібрані по ній докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачем складено відносно ОСОБА_1 протокол від 19.08.2016 року про вчинення корупційного правопорушення, передбаченого ст. 28 ЗУ «про запобігання корупції». Відповідальність за вказане правопорушення передбачена ч.1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП. У даному протоколі зазначено, що останній не вжив заходів щодо напущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів та не повідомив не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізнався чи повинен був дізнатися про наявність у нього реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника.

ОСОБА_1, будучи сільським головою Вільшаницької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, являючись суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення відповідно до пп. "б" п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції", достовірно знаючи, що заява його матері ОСОБА_6 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та заява його рідного брата ОСОБА_7 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки будуть розглядатись на 23 сесії Вільшаницької сільської ради 6 демократичного скликання, у якій він братиме участь, всупереч вимогам ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції" не повідомив сесію сільської ради про наявність у нього реального конфлікту інтересів. 04.07.2015 р. та 24.07.2015 р. ОСОБА_1 як депутат сільської ради прийняв участь у проведенні 23 сесії Вільшаницької сільської ради, на якій голосував особисто за позитивний розгляд заяв своєї матері та свого рідного брата. Рішенням від 04.07.2015 р. 23 сесії Вільшаницької сільської ради 6 демократичного скликання затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_6 для ведення особистого селянського господарства площею 0,4206 га в урочищі "Рутка". Рішенням від 24.07.2015 р. 23 сесії Вільшаницької сільської ради 6 демократичного скликання затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_7 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га і для ведення особистого селянського господарства площею 0,2808 га. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції" щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає за умови: 1) неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів; 2) вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014 року (зі змінами та доповненнями, далі - Закону) корупційним правопорушенням є діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першійстатті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Так, пунктом «б» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та приміткою до ст. 172-7 КУпАП передбачено, що суб'єктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення є депутати місцевих рад (що, відповідно до норм діючого законодавства, включають сільські, селищні, міські та районні у місті ради тощо).

Позивач був головою Вільшанецької сільської ради минулого 6 вкликання 2010 2015 роки.

Отже, ОСОБА_1, як голова сільської ради, є суб'єктом, на якого поширюється дія Закону «Про запобігання корупції».

Відповідно до ст. 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» 07.06.2001 року N 2493-III (із змінами та доповненнями) посадові особи місцевого самоврядування зобов'язанння дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України "Про запобігання корупції".

Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у п.1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов'язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

З наведено вбачається, що особи, на яких поширюється законодавство щодо конфлікту інтересів, повинні вживати заходів щодо недопущення його виникнення та заходів щодо його врегулювання, якщо він все-таки виник.

Статтею 172-7 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

Визначення змісту поняття «конфлікт інтересів» має значення для правильного застосування положень ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» щодо запобіганню та урегулюванню конфлікту інтересів.

Зміст цього поняття визначають такі дві обов'язкові ознаки: 1) конфлікт інтересів це суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями; 2) наявність такої суперечності може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Таким чином, не будь-яка суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями створює конфлікт інтересів, оскільки особистий інтерес особи та її службові повноваження можуть не суперечити один одному.

Виходячи зі змісту Закону, конфлікт інтересів - це ситуація, при якій службова особа виконуючи свої обов'язки має приватний інтерес (особисту заінтересованість), який хоча і не обов'язково призводить до прийняття неправомірного рішення або вчинення неправомірного діяння але здатний до цього призвести.

При цьому, приватний інтерес не обмежується фінансовими чи матеріальними інтересами або тими інтересами, які дають службовій особі пряму особисту вигоду, в тому числі неправомірну.

Отже, як вбачається з наведеного поняття - «конфлікт інтересів», особистий інтерес особи може носити як майновий, так і немайновий характер.

В зв'язку з вище викладеним, вважаю твердження позивача в частині того, що по справі відсутні докази отримання ним неправомірної вигоди при розгляді заяви його родичів на сесії сільської ради, такими що не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки ОСОБА_1 притягнений до адміністративної відповідальності за неповідомлення про наявність у нього реального конфлікту інтересів, та вчинення певних дій - в даному випадку позитивного голосування, в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» неправомірна вигода - це грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи негрошового характеру, які обіцяють, пропонують, надають або одержують без законних на те підстав.

Отже, поняття неправомірна вигода, охоплює не лише матеріальні предмети, а й немайнові вигоди.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП настає за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Як вбачається з протоколу про вчинення адміністративного корупційного правопорушення від 19.08.2016 року, складеного оперуповноваженим Управління захисту економіки в Івано-Франківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_2 установлено, що 03.07.2015 року у Вільшаницьку сільську раду звернулась ОСОБА_6, яка є матір'ю депутата сільської ради ОСОБА_1 із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,4206 га у урочищі «Рутка». 13.07.2015 року у Вільшаницьку сільську раду звернувся ОСОБА_7, який є рідним братом депутата сільської ради ОСОБА_1, із заявою про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га і для ведення особистого селянського господарства площею 0,2808 га.

Протоколом про вчинення адміністративного корупційного правопорушення від 19.08.2016 року також встановлено, що ОСОБА_1, будучи головою Вільшаницької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, являючись суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення відповідно до пп. б,в п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції", достовірно знаючи, що заява його матері про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та заява його рідного брата про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки будуть розглядатись на 23 сесії Вільшаницької сільської ради 6 демократичного скликання, у якій він братиме участь, всупереч вимогам ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції" не повідомив сесію сільської ради про наявність у нього реального конфлікту інтересів. 04.07.2015 р. та 24.07.2015 р. ОСОБА_1, будучи головою сільської ради прийняв участь у проведенні 23 сесії Вільшаницької сільської ради, на якій голосував особисто за позитивний розгляд заяв своєї матері ОСОБА_6 та свого рідного братаРапій В.М. Рішенням від 04.07.2015 р. 23 сесії Вільшаницької сільської ради 6 демократичного скликання затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_6 для ведення особистого селянського господарства площею 0,4206 га в урочищі "Рутка". Рішенням від 24.07.2015 р. 23 сесії Вільшаницької сільської ради 6 демократичного скликання затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_7 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га і для ведення особистого селянського господарства площею 0,2808 га.

Твердження позивача в частині того, що йому не був відомий зміст протоколу та жодних пояснень він не давав, спростовується даними, які містяться у протоколі про вчинення адміністративного корупційного правопорушення від 19.08.2016 року. А саме зазначено, що: «Громадянин ОСОБА_1 ознайомлюватися із протоколом відмовився, отримувати копію протоколу відмовився, давати будь-які пояснення з даного приводу ОСОБА_1 також відмовився».

В матеріалах справи міститься пояснення ОСОБА_9 від 03.08.2016 року, яка була секретарем 5, 6 та 7 демократичних скликань Вільшаницької сільської ради, та підтвердила факт розгляду на сесії сільської ради 04.07.2015 року та 24.07.2015 року заяв ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Вказала, що на даних сесіях був присутній голова сільської ради ОСОБА_1, що приходився родичем вказаних вище осіб. Наголосила, що на вказаних сесіях голова не повідомляв про наявність у нього реального конфлікту інтересів і приймав участь у голосуванні, та голосував позитивно за розгляд заяв його матері та рідного брата.

Пояснення ОСОБА_9 є послідовними та такими, що узгоджуються з іншими матеріалами справи. Сумніви щодо їх достовірності та правдивості відсутні.

Сукупність досліджених доказів по справі свідчить про те, що ОСОБА_1 достеменно було відомо про прийнятті 04.07.21015 року та 24.07.2015 року рішення сільської ради.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Отже, для реального конфлікту інтересів характерна наявність трьох об'єктивних компонентів: 1) приватний інтерес; 2) службове повноваження, представницьке повноваження; 3) протиріччя між ними, що впливає на об'єктивність або неупередженість рішення, діяння службової особи.

Під час притягнення особи за порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів враховую відповідну оцінку приватних інтересів через призму можливого їх негативного впливу на об'єктивність прийняття рішень чи діянь службовця при реалізації своїх службових повноважень.

Так, приватний інтерес ОСОБА_1 полягав у прийнятті рішення про задоволення заяв його родичів: матері та брата, використовуючи при цьому своє службове становище, а саме - посаду голови Вільшаницької сільської ради Тисменецького району Івано-Франківської області, що, в свою чергу, могло призвести до неупередженості в прийнятті рішення з цього питання, у зв'язку із наявним конфліктом інтересів.

Правопорушення щодо неповідомлення особою про наявність у неї реального конфлікту інтересів, характеризується наявністю вини у формі прямого та непрямого умислу.

Відповідно до ч. 5 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції» у разі існування в особи сумнівів щодо наявності в неї конфлікту інтересів вона зобов'язана звернутися за роз'ясненнями до територіального органу Національного агентства. У разі якщо особа не отримала підтвердження про відсутність конфлікту інтересів, вона діє відповідно до вимог, передбачених у розділі 5 вказаного Закону.

Саме по собі приховування особою наявного приватного інтересу вже розцінюється як порушення службової дисципліни і потребує вжиття відповідних заходів щодо запобігання корупції.

Конфлікт інтересів існуватиме у всіх випадках, коли у особи є приватний інтерес, здатний вплинути на об'єктивність рішення. Навіть тоді, коли прийняті нею рішення за наявності приватного інтересу є неупередженими і відповідають закону. У цьому випадку буде мати місце втрата суспільної довіри до службової особи та органу влади, в якому вона працює. Крім того, коли приватний інтерес «не спровокував» прийняття незаконного рішення, окремому розгляду підлягатиме питання наявності/відсутності в рішеннях, діяннях службової особи фактів зловживання службовими повноваженнями, одержання неправомірної вигоди чи інших корупційних правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону «Про запобігання корупції», у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

Таким чином, для недопущення виникнення реального конфлікту інтересів ОСОБА_1, як голова Вільшаницької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, що приймає безпосередню участь у пленарних засіданнях ради та у процесі голосуванні, мав би заявити про наявність у нього реального конфлікту інтересів та утриматись від будь-яких дій або рішень, що стосуються поданих заяв його родичів.

Проте, він знехтував вказаними вимогами Закону, та не повідомив про можливе існування в нього конфлікту інтересів. Таким чином, ОСОБА_1 не повідомив у встановленому законом випадках та порядку, про наявність у нього реального конфлікту інтересів та вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Виходячи з вищевказаного, суд приходить до переконання, що позивач в судовому засіданні не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення, а тому у задоволенні позову слід відмовити, у зв»язку з його безпідставністю та недоведеністю позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 159-163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до УЗЕ в Івано-Франківській області ДЗЕ НП України про визнання дій неправомірними та скасування протоколу від 19.08.2016 року - відмовити, у зв»язку з безпідставністю та недоведеністю позовних вимог.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС - з дня складення в повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб"єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч. 4 ст. 167 КАС, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п"ятиденного строку з моменту отримання суб"єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий Р.Р.Струтинський