Справа № 12306/10/1370
Суддя: Богаченко Сергій Іванович
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/5667/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Богаченка С. І.,

суддів - Курильця А. Р., Мікули О. І.,

з участю секретаря судового засідання - Болюк Н. В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Личаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року у справі № 2а-12306/10/1370 за адміністративним позовом Личаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_2 про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів,-

В С Т А Н О В И В:

21 грудня 2010 року Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м.Львова звернулася в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_2, в якому просила стягнути з відповідача податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 18960 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в порушення вимог Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» відповідач здійснив першу реєстрацію транспортного засобу марки Volkswagen Тransporter, 2001 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, без сплати податку з власників транспортних засобів, який згідно з розрахунком становить 18960 грн.

15 вересня 2016 року протокольною ухвалою Львівського окружного адміністративного суду в порядку статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку із реорганізацією допущено заміну позивача його правонаступником - Личаківською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, Личаківська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області подала апеляційну скаргу на неї, в якій просила постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що оскільки сума податку з власників транспортних засобів, яка належала до сплати відповідачем під час первинної реєстрації, не нарахована на єдиний казначейський рахунок державного бюджету, відповідач не виконав обов'язку зі сплати вказаного податку. Крім того, зазначає, що реєстрація вказаного транспортного засобу не є доказом сплати податку з власників транспортних засобів відповідачем та не є підставою для його звільнення від конституційного обов'язку щодо сплати такого податку.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала вимоги поданої апеляційної скарги та просила її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, що відповідно до частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 08 грудня 2009 року здійснено державну реєстрацію транспортного засобу марки Volkswagen Тransporter, державний номерний знак НОМЕР_1, 2001 року випуску, на ОСОБА_2

Згідно з розрахунком суми податку з власників транспортних засобів під час здійснення першої реєстрації транспортного засобу в Україні, сума податку, що підлягала сплаті відповідачем, становила 18960 грн.

Відповідно до довідки Державної податкової інспекції в Шевченківському районі м.Львова від 12 листопада 2010 року № 26952/19-010 кошти із сплати податку з власників наземних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів від ОСОБА_2 в сумі 18960 грн. до місцевого бюджету Шевченківського району м. Львова не надходили.

Листом Західного головного регіонального управління "Приватбанк" від 04 листопада 2010 року № 5949 повідомлено податковий орган про відсутність квитанції про сплату ОСОБА_2 податку з власників транспортних засобів в загальній сумі 18960 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції керувався тим, що першій реєстрації транспортних засобів на ім'я відповідача передувала сплата податку з власників транспортних засобів, яка є безумовною підставою для її здійснення, що свідчить про безпідставність позовних вимог.

Суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів" платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи (далі - юридичні особи), а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього Закону є об'єктами оподаткування.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів" перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу.

Відповідно до частини першої статті 5 цього ж Закону податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів фізичними особами сплачується перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд.

Згідно з частинами четвертою, шостою статті 5 Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів" фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами. У разі відсутності документів про сплату податку або документів, що дають право на користування пільгами, перша реєстрація в Україні, реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку і технічний огляд транспортних засобів не провадяться.

Відповідно до статті 6 цього ж Закону сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується фізичними особами, обчислюється за ставками, визначеними у статті 3 цього ж Закону. У разі виявлення юридичних чи фізичних осіб, які не сплачували податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вони зобов'язані сплатити податок не більш як за три попередні роки. Перерахування неправильно сплаченого податку допускається не більш як за три попередні роки.

У разі приховування (заниження) об'єктів оподаткування з власників транспортних засобів стягуються сума несплаченого податку, а також пеня або штраф у порядку, передбаченому законом (стаття 7 Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів").

Згідно з абзацом 1 пункту 3 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року N 1388, (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація транспортних засобів проводиться в числі іншого, з метою здійснення контролю за дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків, внесення інших обов'язкових платежів.

Відповідно до пункту 8 вказаного Порядку реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяви власника, поданої особисто, і документів, що посвідчують його особу, підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, оцінку його вартості, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків, а також внесення в установленому порядку платежів за огляд транспортних засобів, реєстрацію, перереєстрацію та зняття їх з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що обов'язковими умовами здійснення першої реєстрації транспортних засобів є особисте подання до органу, який здійснює реєстрацію транспортних засобів, заяви про реєстрацію транспортного засобу, необхідних документів для вчинення реєстраційної дії, а також документів про сплату податку з власників транспортних засобів або документів, що дають право на користування пільгами із сплати такого податку. При цьому, органи, які здійснюють реєстрацію, контролюють наявність документів, які підтверджують сплату необхідних платежів.

Суд зазначає, що відомості, викладені в додатку до листа Західного головного регіонального управління "Приватбанк" від 04 листопада 2010 року № 5949, попри відсутність квитанції про сплату податку, містять інформацію щодо дати перерахування та суми податку з власників транспортних засобів, сплаченого відповідачем, що свідчить про факт сплати ним відповідного платежу.

Разом з тим, платник податку не несе відповідальності за дії банківських та кредитних установ, які беруть участь у процесі сплати та перерахування податків до бюджету. За таких обставин, відсутність надходження податку в дохід бюджету не є підставою для стягнення його з відповідача.

Таким чином, позивачем під час розгляду адміністративної справи не наведено об'єктивних доводів щодо наявності в діях відповідача ознак протиправності, як і не доведено наявність підстав для стягнення з нього суми податку з власників транспортних засобів.

Крім того, згідно з листом Залізничного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області від 02 грудня 2016 року №14176/38/02-2016 досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 травня 2013 року за № 0001639 (кримінальна справа № 181-0062 за наслідками розгляду заяви ОСОБА_2 щодо шахрайських дій працівників Львівського ВРЕР УДАІ) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 190, частиною першою, третьою статті 358 Кримінального кодексу України, триває. Рішення щодо процесуального статусу ОСОБА_2 на даний час не прийняте, оскільки проводяться слідчі дії щодо встановлення обставин реєстрації на його ім'я транспортного засобу.

З огляду на вищенаведене, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необгрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини першої статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Личаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року у справі № 2а-12306/10/1370 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя С. І. Богаченко
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула

Повний текст судового рішення виготовлено 16 червня 2017 року.