Справа № 808/967/17
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 року о 12 год. 40 хв.Справа № 808/967/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н.В.,

за участю секретаря Батигіна О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Запорізької обласної ради, м.Запоріжжя

про: визнання протиправним і скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) із позовом до Запорізької обласної ради (далі - відповідач), в якому, з урахуванням зави про зміну предмету позову (вх. № 15198 від 29.05.2017) просить суд:

-визнати протиправним і скасувати рішення відповідача №17 від 15.12.2016 «Про оголошення конкурсу на посади керівників комунальних закладів культури, що є об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області» в частині його окремих положень, що стосуються оголошення конкурсу на посаду директора комунального закладу «Запорізький академічний обласний український музично-драматичний театр імені В.Г. Магара» Запорізької обласної ради;

-визнати протиправною бездіяльність відповідача стосовно не внесення змін до пунктів 8.1-8.4 розділу 8 «Управління театром» Статуту комунального закладу «Запорізький академічний обласний український музично-драматичний театр імені В.Г.Магара» Запорізької обласної ради у відповідності до положень статті 19 Закону України «Про театри та театральну справу»;

-зобов'язати відповідача вчинити певні дії, а саме внести відповідно до положень статті 19 Закону України «Про театри та театральну справу» зміни до пунктів 8.1-8.4 розділу 8 «Управління театром» Статуту комунального закладу «Запорізький академічний обласний український музично-драматичний театр імені В.Г.Магара» Запорізької обласної ради, замінивши у вказаних пунктах посаду керівника театру «директор» на посаду «директор театру - художній керівник», затвердивши вказані зміни до Статуту та вчинити відповідні реєстраційні дії стосовно внесених змін.

В судовому засіданні позивач та його представник зазначили, що у прохальній частині адміністративного позову та у заяві про зміну предмету позову позивачем допущено помилку стосовно зазначення номеру рішення, яке позивач просить скасувати в частині його окремих положень, в той час як вірним номером рішення Запорізької обласної ради від 15.12.2016 «Про оголошення конкурсу на посади керівників комунальних закладів культури, що є об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області» є № 7.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваним рішенням оголошено конкурс на посаду, яка не відповідає вимогам статті 19 Закону України «Про театри та театральну справу». Так, позивач зазначає, що оголошення про проведення конкурсу на не передбачену діючим законодавством посаду директора комунального закладу «Запорізький академічний обласний український музично-драматичний театр імені В.Г. Магара» замість посади директора театру - художнього керівника, яка передбачена статтею 19 Закону України «Про театри та театральну справу» порушує права та інтереси позивача, оскільки вищезазначені посади є різними, як за обсягом роботи так і за освітнім та професійним рівнем, в той час, як переможець конкурсу на посаду директора Театру не відповідає вимогам до професійних та творчих працівників театру, визначених статтею 20 Закону України «Про театри та театральну справу». Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури», який набрав чинності 24.02.2016 внесено зміни до статті 19 Закону України «Про театри та театральну справу», за змістом якої керівництво діяльністю державних та комунальних театрів у порядку, встановленому їхніми установчими документами, здійснюється директором театру - художнім керівником, з яким засновник укладає контракт строком на п'ять років. Зазначає, що відповідачем своєчасно не внесено зміни до Статуту комунального закладу «Запорізький академічний обласний український музично-драматичний театр імені В.Г. Магара» в частині управління вказаним театром відповідно до положень статті 19 Закону України «Про театри та театральну справу», що привезло до порушення закону при оголошенні конкурсу на посаду керівника театру. З урахуванням вищезазначеного просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали у повному обсязі та надали пояснення в його обґрунтування, аналогічні викладеним у позовній заяві та заяві про зміну предмету позову.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала у повному обсязі, про що подала до суду письмові заперечення (вх. № 15336 від 30.05.2017), відповідно до яких вважає, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем на підставі чинного законодавства України , в межах наданих законом повноважень та з урахуванням передбаченої процедури. Позивачем не наведено, яким чином оскаржуване рішення впливає на його права та обов'язки, обмежує їх або перешкоджає в реалізації, та не зазначено, які саме охоронювані законом інтереси позивача порушено, натомість, оскаржуваним рішенням реалізовано право позивача на участь у конкурсному доборі на посаду директора Театру. Крім того, оскаржуване рішення є актом одноразового застосування, який вичерпує свою дію фактом свого виконання, тому воно не може бути скасоване після його виконання. Щодо оголошення конкурсу на неіснуючу посаду зазначає, що статутом театру ім. В.Г. Магара передбачена посада директора театру, а тому у відповідача були відсутні підстави оголошувати конкурс на посаду, не передбачену штатним розписом театру. З урахуванням вищезазначеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, рішенням ЗОР від 15.12.2016 № 7 «Про оголошення конкурсу на посади керівників комунальних закладів культури, що є об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області» оголошено конкурс на посаду директора комунального закладу «Запорізький академічний обласний український музично-драматичний театр імені В.Г. Магара» Запорізької обласної ради (а.с.10).

Оголошення про конкурс розміщено на сайті Запорізької обласної ради, на сайті комунального закладу «Запорізький академічний обласний український музично-драматичний театр імені В.Г. Магара» Запорізької обласної ради, сайті Департаменту культури, туризму, національностей та релігій Запорізької обласної державної адміністрації та опубліковано у газеті «Запорізька правда».

12.01.2017 позивач, як фаховий актор та продюсер звернувся до ЗОР із заявою (вх. № 0126/01-16) про допуск до участі у конкурсі на посаду директора театру (а.с.65).

Як вбачається з Протоколу другого засідання конкурсної комісії з проведення конкурсного добору на посаду директора комунального закладу «Запорізький академічний обласний український музично-драматичний театр імені В.Г. Магара» Запорізької обласної ради № 2 від 14.02.2017, за результатами голосування переможцем конкурсного добору на посаду директора театру визначено Панькіна Володимира Миколайовича (а.с.83-90).

Рішенням ЗОР від 06.04.2017 № 5 призначено Панькіна Володимира Миколайовича директором комунального закладу «Запорізький академічний обласний український музично-драматичний театр імені В.Г. Магара» Запорізької обласної ради шляхом укладення з ним контракту строком на 5 (п'ять) років за результатами конкурсу (а.с.51).

Позивач не погоджується із рішенням від 15.12.2016 № 7 «Про оголошення конкурсу на посади керівників комунальних закладів культури, що є об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області» в частині оголошення конкурсу на посаду директора Театру, у зв'язку із чим звернувся до суду із вказаним позовом.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про культуру» № 2778-VI від 14.12.2010, Законом України «Про театри і театральну справу» № 2605-IV від 31.05.2005, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» № 280/97-ВР від 21.05.1997, Порядком проведення конкурсного добору керівника комунального закладу культури, що є об'єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області, затвердженим рішенням ЗОР №9 від 15.12.2016 (надалі - Порядок №9).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» № 955 - VIII від 28.01.2016 внесено зміни до статті 19 Законом України «Про театри і театральну справу», виклавши її в наступній редакції:

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування спільно з іншими засновниками беруть участь у координації діяльності державних і комунальних театрів у порядку, встановленому законодавством.

Керівництво діяльністю державних та комунальних театрів у порядку, встановленому їхніми установчими документами, здійснюється директором театру - художнім керівником, з яким засновник укладає контракт строком на п'ять років. Керівництво діяльністю національних театрів у порядку, встановленому їхніми установчими документами, здійснює генеральний директор театру - художній керівник, з яким засновник укладає контракт строком на п'ять років.

Рішення про укладення контракту з керівником державного чи комунального закладу культури приймає засновник театру за результатами конкурсу.

Порядок проведення конкурсу та вимоги до кандидатів на посаду директора - художнього керівника державного чи комунального театру та генерального директора - художнього керівника національного театру визначаються статтями 21-1-21-5 Закону України «Про культуру».

Директор - художній керівник, генеральний директор - художній керівник театру, з яким засновник (засновники) уклав (уклали) контракт, у межах наданих йому повноважень:

приймає на роботу та звільняє з роботи працівників театру;

розпоряджається майном і коштами театру;

укладає угоди;

застосовує до працівників заходи заохочення та заходи дисциплінарного впливу;

приймає рішення про надання творчим працівникам театру відпусток для участі в конкурсах, фестивалях тощо відповідно до Положення про порядок проведення конкурсів, фестивалів та відповідно до Порядку формування творчих груп, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах культури та мистецтв;

затверджує за погодженням з головним режисером, постановниками (зокрема режисером, художником, диригентом, балетмейстером, хормейстером), керівниками виробничих цехів театру склади постановочних груп та виконавців, ескізи і макети оформлення вистав, плани роботи над новими постановками та виставами і визначає в установленому порядку їх готовність і строки випуску;

затверджує календарні плани публічного виконання і публічного показу вистав та інших заходів;

організує і забезпечує проведення вистав та інших заходів;

забезпечує охорону праці, дотримання законності та порядку в театрі.

Згідно ч.1 ст. 21 Закону «Про культуру» N 2778-VI від 14.12.2010 (далі - Закон №2778), керівники державних та комунальних закладів культури призначаються на посаду шляхом укладення з ними контракту строком на п'ять років за результатами конкурсу.

Частиною 2 статті 21 Закону №2778 передбачено, що трудові відносини з професійними творчими працівниками (художнім та артистичним персоналом) державних та комунальних закладів культури оформлюються шляхом укладення контрактів.

Формування кадрового складу художнього та артистичного персоналу державних та комунальних закладів культури здійснюється на конкурсній основі в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах культури та мистецтв.

За результатами конкурсу з переможцем з числа кандидатів укладається контракт строком від одного до трьох років за формою, визначеною центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах культури та мистецтв. Після настання дати закінчення строку дії контракт вважається продовженим на строк, на який він був укладений, якщо жодна із сторін за місяць до цієї дати письмово не поінформувала іншу сторону про своє бажання припинити дію контракту.

Керівник державного чи комунального закладу культури може брати участь у конкурсі, передбаченому цією частиною, на посаду художнього керівника у відповідному закладі. У разі якщо керівник державного чи комунального закладу культури стане переможцем конкурсу на посаду художнього керівника, він може здійснювати суміщення посад (професій) керівника відповідного закладу культури та художнього керівника. У такому разі укладається контракт строком на п'ять років.

Вищенаведена редакція ст. 21 Закону №2778 діяла на час прийняття спірного рішення і не змінена до часу судового розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 21-2 Закону №2778, кандидатів на посаду керівника державного чи комунального закладу культури визначає конкурсна комісія за результатами відкритого та публічного конкурсного добору на зайняття цієї посади.

Згідно ч. 2 ст. 21-2 Закону №2778, конкурсний добір керівника державного чи комунального закладу культури складається з таких етапів:

оголошення органом управління конкурсу на посаду керівника державного чи комунального закладу культури;

формування складу конкурсної комісії;

подання документів кандидатами на посаду керівника державного чи комунального закладу культури;

добір кандидатів на посаду керівника державного чи комунального закладу культури;

призначення органом управління керівника державного чи комунального закладу культури.

Згідно ч. 4 ст. 21-2 Закону №2778, орган управління оголошує конкурс на посаду керівника державного чи комунального закладу культури не пізніш як за два місяці до завершення строку повноважень керівника державного чи комунального закладу культури відповідно до контракту або впродовж семи днів з дня дострокового припинення його повноважень.

Відповідно до пункту 4 розділу ІІ (Прикінцеві положення) N 955, керівники державних та комунальних закладів культури, з якими на момент набрання чинності цим Законом укладено контракт, працюють на посаді до закінчення строку дії контракту. Такі керівники зобов'язані подати до органу управління проект програми розвитку закладу культури на строк дії контракту протягом одного місяця з дня набрання чинності цим Законом.

Як зазначено відповідачем у письмових запереченнях, на момент набрання чинності Законом №955, тобто на 24.02.2016 діяв контракт (трудовий договір), укладений між Запорізькою обласною радою і директором комунального закладу «Запорізький академічний обласний український музично-драматичний театр імені В.Г. Магара» Запорізької обласної ради Панькіним В.М. (далі - Контракт) терміном дії з 03.02.2014 по 03.02.2017.

Оплата праці керівника закладу культури здійснюється на підставі наказу Міністерства культури і туризму України від 18.10.2005 № 745 «Про впорядкування умов оплати праці працівників галузі культури на основі Єдиної тарифної сітки». Зміни до цього наказу в частині зміни назви посади керівника комунального театру у відповідності до Закону України «Про театри і театральну справу» набули чинності лише 27.01.2017 (наказ Міністерства культури України від 23.12.2016 № 1249), тобто після прийняття відповідачем оскаржуваного рішення від 15.12.2016 № 7 «Про оголошення конкурсу на посади керівників комунальних закладів культури, що є об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області».

Крім того, згідно п. 8.1 розділу 8 Статуту Комунального закладу «Запорізький академічний обласний український музично-драматичний театр імені В.Г. Магара» Запорізької обласної ради (а.с. 62) в редакції, яка була чинною і на момент прийняття спірного рішення, безпосереднє керівництво Театром здійснює його директор. Директор призначається на посаду та звільняється з посади Уповноваженим органом згідно з чинним законодавством.

Оскільки на момент оголошення конкурсу, який відповідно до закону не міг бути оголошений пізніше, не всі нормативно-правові акти, які стосуються зміни назви посади «директор театру-художник керівник» були приведені у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури», суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання протиправним спірного рішення, оскільки відповідач оголосив конкурс на ту посаду (директор Театру), яка була передбачена статутними документами Театру та штатним розписом комунального закладу.

Також, суд зазначає, що прийняте відповідачем рішенням від 15.12.2016 № 7 «Про оголошення конкурсу на посади керівників комунальних закладів культури, що є об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області» є ненормативним актом органу місцевого самоврядування, який вичерпав свою дію внаслідок його виконання.

Так, адміністративний позов, предметом якого є рішення органу місцевого самоврядування щодо оголошення конкурсу на посаду директора Театру, тобто ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволений, оскільки таке рішення органу місцевого самоврядування вичерпало свою дію шляхом виконання, конкурс на посаду директора Театру проведено, за його наслідками визначено переможця конкурсного добору на зазначену посаду з яким укладено контракт строком на 5 (п'ять) років.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у разі прийняття органом місцевого самоврядування (як суб'єктом владних повноважень) ненормативного акта, що застосовується одноразово, який після реалізації вичерпує свою дію фактом його виконання і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів (зокрема, прийняття на посаду директора Театру, з подальшим укладанням контракту строком на 5 (п'ять) років), позов, предметом якого є спірне рішення органу місцевого самоврядування, не підлягає задоволенню, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не забезпечує їх реального захисту. Аналогічний висновок суду міститься зокрема у постановах Верховного суду України від 11.11.2014 по справі №21-405а14 , від 29.11.2016 по справі №21-2516а16, від 06.10.2015 по справі № 21-1306а15.

Щодо позовних вимог стосовно визнання протиправною бездіяльність стосовно не внесення змін до пунктів 8.1-8.4 розділу 8 «Управління театром» Статуту комунального закладу «Запорізький академічний обласний український музично-драматичний театр імені В.Г.Магара» Запорізької обласної ради у відповідності до положень статті 19 Закону України «Про театри та театральну справу» та зобов'язання відповідача внести відповідні зміни до Статуту і вчинити відповідні реєстраційні дії стосовно внесених змін суд зазначає наступне.

Згідно ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Чинним законодавством України не передбачено строк, протягом якого орган місцевого самоврядування повинен вчинити дії, спрямовані на внесення змін до статуту комунального закладу, отже відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідача стосовно не внесення змін до статуту.

Відповідно до п. 20 ч.1 ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» N 280/97-ВР від 21.05.1997, виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються такі питання: вирішення в установленому законом порядку питань щодо управління об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; призначення і звільнення їх керівників.

Частинами 1 та 2 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Отже, внесення змін до Статуту Театру відповідно до норм Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відноситься до виключної компетенції Запорізької обласної ради, а відтак суд не має права перебирати на себе повноваження, віднесені до компетенції органів місцевого самоврядування.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Підсумовуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

За приписами статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати на користь позивача не присуджуються.

Керуючись статтями 2, 11, 17, 71, 94, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.В. Стрельнікова