Справа № 713/344/16-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 713/344/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Кириляк А.Ю.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

15 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В. Мельник-Томенко Ж. М.

за участю: секретаря судового засідання: Гіюка Д.М.,

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача Мовчан О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 24 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про скасування рішення відповідача, зобов'язання відповідача прийняти рішення, вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про скасування рішення відповідача, зобов'язання відповідача прийняти рішення, вчинити дії та стягнення моральної шкоди визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 24 квітня 2017 року року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу в якій просила вищевказане рішення скасувати, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить прийняти нову, якою позов задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати.

Представник відповідача заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги та просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанцій встановлено, що 02.09.2014 року ОСОБА_4 звернулася до управління Пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області (далі УПФУ у Вижницькому районі) із заявою для призначення пенсії по II групі інвалідності внаслідок загального захворювання відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та 20.10.2014 року вперше отримала пенсію в розмірі 949 грн.

Позивач, вважаючи, що розмір отриманої нею пенсії не відповідає стажу її роботи та розміру заробітної плати, звернулася до Управління за роз'ясненням щодо розміру вказаних виплат. Працівник УПФУ у Вижницькому районі, усно повідомила, що 09.09.2014 року їй було призначено пенсію по інвалідності з 31.07.2014 при стажі роботи 12 років 1 місяців 26 днів в сумі 949,00 грн. Такий розмір пенсії зумовлений тим, що ОСОБА_4 не надала всі необхідні документи, а саме: копії свідоцтв про народження дітей, документ, що підтверджує статус мешканця гірської місцевості та архівну довідку про заробітну плату.

21.11.2014 року ОСОБА_4 подала до органу пенсійного фонду вищезазначені документи.

28.11.2014 року позивач звернулася Управління соціального захисту населення Вижницької РДА зі скаргою в якій просила перевірити правильність нарахування її пенсії з моменту призначення та перерахунку, з 21.11.2014 року.

Листом від 22.12.2014 року №01-17/2406 УПСЗН Вижницької РДА повідомило ОСОБА_4 про те, що з урахуванням додатково поданих нею документів розмір пенсії складає 1047,23 грн; для нарахування пенсії врахована її заробітна плата за період з 05.08.1988 року по 21.10.1991 року (тобто період роботи 3 роки і 2 місяці або 36 місяців); архівна довідка від 02.09.2014 року №1/272 про заробітну плату за період з 1991-1995 pp., не врахована для розрахунку пенсії, через наявність помилки у написанні її «по-батькові».

15.01.2015 року позивач звернулась до УПФУ в Вижницькому районі про перерахунок її пенсії відповідно до ч.2 ст.33 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням заробітної плати за період з квітня 1990 року по квітень 1995 року включно.

У відповідь на заяву, Управління листом від 27.01.2015 року №330/02 повідомило ОСОБА_4, що переведення її на інший вид пенсії є недоцільним, оскільки розмір пенсії по інвалідності складає 1047,23 грн., а розмір пенсії по інвалідності за віком складатиме 949,00 грн. Для розрахунку пенсії врахована заробітна плата за період з 05.08.1988 року по 21.10.1991 року, а з 1 липня 2000 року за даними персоніфікованого обліку. Заробітна плата, відображена в архівній довідці від 02.09.2014 року №1/272 для обчислення пенсії не враховувалася, через наявність у ній помилки.

24.03.2015 року ОСОБА_4 повторно звернулася до УПФУ у Вижницькому районі із заявою про призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до ч.2 ст.33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та надала рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 04.03.2015 року по справі №713/224/15-ц за її заявою встановлено факт належності архівної довідки від 02.09.2014 р. №1/272.

03.04.2015 року Управління надало позивачу письмову відповідь №1/Ф-11, в якій повідомило її, що розмір пенсії з урахуванням наданого рішення суду складає 1054,42 грн; для перерахунку пенсії врахований період її роботи з 01.02.1989 р. по 31.01.1994 року роботи (тобто 60 місяців). Додатково було повідомлено, що переведення з пенсії по інвалідності на вид пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком є недоцільним, оскільки розмір такої пенсії буде складати 949,00 грн. та надано порівняльну таблицю в якій показано розрахунок пенсії, яку отримає позивач та здійснено розрахунок пенсії, яку вона отримувала б у випадку призначення їй пенсії за віком. Окрім того, зазначено, що у випадку надання згоди на отримання пенсії в меншому розмірі необхідно надати заяву встановленого зразка та письмове підтвердження свого бажання.

08.05.2015 року ОСОБА_4 подала до органу пенсійного фонду заяву про призначення їй пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, однак 12.05.2015 року її відкликала.

13.05.2015 року на адресу ГУ ПФУ в Чернівецькій області надійшла скарга позивача, мотивована тим, що вона просила УПФУ в Вижницькому районі для обчислення її пенсії врахувати періоди роботи з 01.02.1990 року по 31.12.1990 року та 01.01.1991 року по 30.04.1995 року тоді як останнім враховано період з 01.02.1989 року по 31.01.1994 року. Окрім того, при первинному призначенні пенсії їй до страхового стажу безпідставно не було враховано період роботи, зазначений в архівній довідці від 02.09.2014 р. №1/272, та обмежено її право на вибір виду пенсії. Також просила надати у письмовому вигляді розрахунок її пенсії відповідно до ч.1 ст. 33 та відповідно до ч.2 ст. 33 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та порівняльний розрахунок цих видів пенсії.

26.05.2015 року, на вищезазначену скаргу відповідач надав письмову відповідь в якій вказав відповідно до яких норм законодавства здійснюється призначення пенсі та надав розрахунки пенсій, які просила позивач.

28.09.2015 року ОСОБА_4 подала до УПФУ у Вижницькому районі заяву про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком та просила виключити із підрахунку заробітної плати період з 05.08.1988 року по 31.03.1990 року. Однак листом від 09.10.2015 року №4507/02 їй було відмовлено в задоволенні заяви, оскільки розмір пенсії по 2 групі інвалідності внаслідок загального захворювання станом на 30.09.2015 року складає 1191,82 грн., тоді як при проведенні перерахунку, розмір пенсії по інвалідності за віком становитиме лише 1074 грн.

Не погоджуючись з рішенням УПФУ у Вижницькому районі від 09.09.2014 року та від 09.10.2015 року №4507/02 , позивач оскаржила їх в судовому порядку.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що орган пенсійного фонду діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Надаючи правову оцінку вказаному висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Питання щодо строків звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав врегульовані положеннями ст.99 КАС України.

За приписами ч. 1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За правилами ч. 2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені ст.100 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з ч. 1 якої адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Частиною першою ст.102 КАС України встановлено, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, визначених законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом,-продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Так, однією із позовних вимог позивача є скасування рішення УПФУ у Вижницькому районі, прийнятого 09.09.2014 року.

Як встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами справи та не заперечувалося представником позивача під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, про існування спірного рішення позивач дізналася ще в листопаді 2014 року, коли звернулася за роз'ясненням щодо розміру призначеної їй пенсії, однак з даний позов подала до суду лише в лютому 2016 року, тобто поза межами строку звернення до суду, встановленого ч.2 ст.99 КАС України. Про цьому, питання про поновлення строку ОСОБА_4 не порушувалося.

Що стосується доводів представника апелянта про те, що строк на апеляційне оскарження позивачем не пропущено, оскільки вона намагалася врегулювати спір шляхом подання заяви та скарги до органу соцзахисту та ГУПФУ в Чернівецькій області то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки законом не передбачено врегулювання даної категорії спорів в досудовому порядку.

Отже, зважаючи на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що існували певні об'єктивні перешкоди для звернення до адміністративного суду у встановлений ст. 99 КАС України, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для залишення вищезазначеної позовної вимоги без розгляду.

Разом з тим, дійшовши вірного висновку про те, що позов в частині скасування рішення УПФУ у Вижницькому районі від 09.09.2014 року про призначення ОСОБА_4 пенсії по інвалідності необхідно залишити без розгляду, суд першої інстанції помилково розглянув в цій частині позов по суті та прийняв рішення про відмову в задоволенні позову.

Що стосується решти позовних вимог ОСОБА_4, апеляційний суд не вбачає підстав для їх задоволення, з огляду на слідуюче.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначає Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №№ 1058-IV).

За правилами ч.1 ст.33 Закону № 1058-IV, пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: інвалідам I групи - 100 відсотків пенсії за віком; інвалідам II групи - 90 відсотків пенсії за віком; інвалідам III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Непрацюючі інваліди II групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону, за наявності такого страхового стажу: у жінок - 20 років, а у чоловіків - 25 років, якщо їм вперше встановлено інвалідність у віці до 46 років включно; у жінок - 21 рік, а у чоловіків - 26 років, якщо їм вперше встановлено інвалідність у віці до 48 років включно; у жінок - 22 роки, а у чоловіків - 27 років, якщо їм вперше встановлено інвалідність у віці до 50 років включно; у жінок - 23 роки, а у чоловіків - 28 років, якщо їм вперше встановлено інвалідність у віці до 53 років включно; у жінок-24 роки, а у чоловіків-29 років, якщо їм вперше встановлено інвалідність у віці до 56 років включно; у жінок - 25 років, а у чоловіків - 30 років, якщо їм вперше встановлено інвалідність у віці до 59 років включно (ч.2 ст. 33 Закону № 1058-IV).

Судом встановлено, що з 31.07.2014 року УПФУ у Вижницькому районі призначено ОСОБА_4 пенсію по інвалідності другої групи внаслідок загального захворювання відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" при стажі роботи 12 років 1 місяців 26 днів в сумі 949,00 грн. В подальшому, позивачем було надано додаткові документи, з врахуванням яких їй здійснено перерахунок пенсії з страхового стажу 34 роки 10 місяців 23 дні, в результаті чого розмір її пенсії збільшився до 1191,82 грн.

Разом з цим позивач вважає, що розрахунок пенсії органом пенсійного фонду здійснений невірно, оскільки останнім взято для обчислення пенсії не ті періоди, які вона просила в заяві про призначення пенсії, що на її думку призвело до зменшення розміру пенсійних виплат.

Так, частиною 1 ст. 27 Закону № 1058-IV визначено формулу при розрахунку пенсії за віком, що встановлює її пряму залежність від розміру страхового стажу та заробітної плати особи.

При обчисленні пенсії для кожного пенсіонера визначається індивідуальний коефіцієнт трудового стажу (в залежності від кількості відпрацьованих місяців) та коефіцієнт заробітку, який обчислюється шляхом ділення фактичної заробітної плати застрахованої особи на величину середньої заробітної плати в Україні за відповідний період у розрізі кожного місяця.

Судом першої інстанції встановлено, що при розрахунку пенсії позивача, УПФУ у Вижницькому районі взято страховий стаж 34 роки 10 місяців 23 дні (в тому числі 14 років 8 місяців 29 днів період з дня встановлення інвалідності до досягнення пенсійного віку), коефіцієнт страхового стажу становить 0,47025 (( 34 роки х 12 місяців + 10 місяців ) : 12 місяців : 100 % ) х 1,35 % ( величина оцінки одного року страхового стажу ).

Пенсію ОСОБА_4 обчислено із середньомісячної заробітної плати з 01.02.1990 року по 31.01.1995 року, за періоди роботи в Вижницькій районній лікарні та в колгоспі імені „Леніна" , „Прикарпаття" (найбільш оптимальний варіант), та з 01.07.2000 року за даними персоніфікованого обліку.

За нормами статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року або заробітна плата ( дохід ) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, за який враховується заробітна плата ( дохід ) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону ( періоди, за які сума сплачених внесків є меншою ніж мінімальний страховий внесок ), та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

При обчисленні заробітної плати позивача із розрахунку виключено періоди з 01.02.1994 року по 31.05.1995 року і з 01.07.2000 року по 12.05.2003 року ( 41 місяць ), що становить 10 відсотків тривалості страхового стажу та додатково вилучено періоди отримання допомоги по безробіттю, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і неповні місяці, за які сума сплачених внесків є меншою ніж мінімальний страховий внесок, що є для ОСОБА_4 оптимальним.

Коефіцієнт заробітної плати становить 0,58123 ( за період з 01.02.1990 по 31.01.1995 і за весь період з 01.07.2000 ), який є на даний час найвигідніший, а середньомісячна заробітна плата для обчислення пенсії дорівнює 1569,89 грн. ( 0,58123 х 2700,98 грн. середня заробітна плата в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2013 рік ).

За приписами ч.1 ст. 33 Закону № 1058-IV, пенсія по інвалідності інвалідам другої групи призначається в розмірі 90 відсотків пенсії за віком.

Розмір пенсії за віком позивачу, обчислений відповідно до статей 27 і 28 Закону станом на 31.07.2014 складає - 978,53 грн, у тому числі : 738,24 грн - основний розмір пенсії за віком ( 1569,89 грн. х 0,47025); 210,76 грн.доплата до прожиткового мінімуму (949,00 грн. 738,24 грн) ; 29,53 грн. доплата за 4 роки страхового стажу понад необхідні 30, розрахована у розмірі 4 % від основного розміру пенсії за віком ( ( 738,24 грн. х 4 % ).

Станом на 30.09.2015 року щомісячна пенсійна виплата складає 1191,82 грн. (для розрахунку врахована заробітна плата з 01.02.1990 року по 31.01.1995 року за періоди роботи у Вижницькій центральній районній лікарні та з 01.07.2000 року за даними персоніфікованого обліку).

Таким чином, апеляційний суд вважає, що пенсія ОСОБА_4, призначена відповідно до ч.1 ст.33 Закону № 1058-IV, обчислена відповідно до норм чинного законодавства.

При цьому, позивач має право на пенсію, передбачену частиною 2 ст.33 вищезазначеного Закону.

Відповідно до ст. 10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Вимогами статті 45 Закону № 1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Отже, у разі наявності у особи права на отримання декількох видів пенсії, така особа має право на вибір пенсії, яку вона бажає отримувати, при цьому в такому випадку перехід з одного виду пенсії на інший здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі подання особою відповідної заяви та необхідних для її призначення та перерахунку документів.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, 28.09.2015 року ОСОБА_4 подала до УПФУ у Вижницькому районі заяву про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком, оскільки вважає, що в цьому випадку розмір її пенсії збільшиться.

Статтею 24 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування передбачено, що до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою пенсійного віку. Вказаний додатковий стаж не зараховується при розрахунку пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком та пенсії за віком.

Управлінням здійснено розрахунок пенсії ОСОБА_4, яку вона отримуватиме в разі переведення на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком.

Період роботи з 08.11.1991 року по 31.12.1991 року в колгоспі „Прикарпаття враховано за фактичною тривалістю ( 52 трудодні ), згідно архівної довідки від 11.08.2014 за № 1/273 виписаної на ОСОБА_4; період догляду за дитиною до досягнення 3-х річного віку з 30.11.2011 року по 31.01.2013 року врахований до страхового стажу роботи (копія протоколу від 09.09.2014 року та розрахунок страхового стажу ).

При цьому, розмір пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком із врахуванням страхового стажу 20 років 1 місяць 24 дні та заробітної плати за період з 01.02.1990 по 31.01.1995 та за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку з 01.07.2000 року складає 949,00 грн., в тому числі : 390,91 грн основний розмір пенсії за віком ( 1441,78 грн. ( заробітна плата для обчислення пенсії за віком ) х 0,27113 ( коефіцієнт страхового стажу ); 244,39 грн. доплата до мінімальної пенсії розрахованої пропорційно набутому страховому стажу ( 635,30 грн. 390,91 грн.); 127,06 грн. підвищення особам, що проживають в гірських населених пунктах ; 186,64 грн. доплата до прожиткового мінімуму ( 949,00 грн. ( 390,91 грн. 244,39 грн. 127,06 грн. )).

А отже УПФУ у Вижницькому районі з'ясовано, що перехід позивача на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком впливає на розмір пенсії і вона буде значно меншою і становитиме відповідно до розпорядження №142693 від 17.06.2016 року - 949.00 грн.

Слід зазначити, що аналогічні роз'яснення надавалися позивачу в листі відповідача від 26.05.2015 року № 114/Ф-11.

Згідно ст.46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 зазначив, що «невиконання державою взятих на себе соціальних зобовязань порушує принцип соціальної правової держави», а встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є «складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права».

Як зазначено в п.2 постанови Пленуму Верховного суду України від 01 листопада 1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», оскільки Конституція України, як вказано в ст.8 має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати законність того чи іншого рішення нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції у всіх необхідних випадках застосовувати Конституцію, як акт прямої дії. Судові рішення повинні ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає правомірною відмову УПФУ у Вижницькому районі в задоволенні заяви позивача про переведення на інший вид пенсії, оскільки в даному розмір пенсії позивача зменшиться, що є порушенням її конституційних прав.

Поряд з цим, як пояснив представник позивача під час розгляду справи судом апеляційної інстанції, на його думку Управління здійснило позивачу невірний розрахунок пенсії, оскільки застосувало формулу, яка береться для переведення з одного виду пенсії на інший, а мало б брати показники, які застосовуються для призначення пенсії, в зв'язку з тим, що пенсія ОСОБА_4 по інвалідності в розмірі пенсії за віком мала призначатися вперше.

Колегія суддів вважає такі твердження представника позивача помилковими та звертає увагу на те, що в даному випадку має місце призначення пенсії не за іншим законом, а переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного Закону № 1058-IV.

З огляду на зазначене, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про те, що у спірних правовідносинах відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, що він і довів суду як суб'єкт владних повноважень, відповідно до частини другої статті 71 КАС України, а відтак відсутні правові підстави для визнання протиправним та скасування рішення управління Пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області від 09.10.2015 року №4507/02 та стягнення з відповідача моральної шкоди.

При цьому, враховуючи те, що частина позовних вимоги, заявлена ОСОБА_4 поза межами строку, встановленого ч.2 ст.99 КАС, суд першої інстанції встановивши відсутність поважних причин для його поновлення, за правилами ст.100 КАС повинен був залишити їх без розгляду, однак помилково розглянув в цій частині позов по суті та прийняв рішення про відмову в задоволенні позову, в зв'язку з чим оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

В силу п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального права, у зв'язку з чим є підстави для її скасування та прийняття нової постанови .

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 24 квітня 2017 року скасувати.

Позовні вимоги в частині скасування рішення управління Пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області від 09 вересня 2014 року про призначення ОСОБА_4 пенсії по інвалідності, залишити без розгляду.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_4, відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 22 червня 2017 року.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Ватаманюк Р.В. Мельник-Томенко Ж. М.