Справа № 175/119/17 (2-а/175/4/17)
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 червня 2017 рокусправа № 175/119/17 (2-а/175/4/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Шальєвої В.А. Білак С.В.

за участю секретаря судового засідання:ОСОБА_1

За участю представників:

Позивача ОСОБА_2 ( довіреність від 29.11.2016 року)

Відповідача ОСОБА_3 ( паспорт № АМ055812)

Третя особа ОСОБА_4 ( НОМЕР_1)

Представник третьої особи ОСОБА_5 ( довіреність від 11.04.2017 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_6

на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2017 р.

у справі № 175/119/17 (2-а/175/4/17)

за позовом ОСОБА_6

до Степової сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області

третя особа: ОСОБА_4

про визнання протиправним та скасування рішення №48-8/VII від 15.09.16 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправним та скасування рішення Степової сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області №48-8/УІІ від 15.09.2016 року, яким відмінено рішення №25-5/УІІ від 08.04.2016 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність гр. ОСОБА_6

Позов обґрунтовано тим, що відповідачем порушено вимоги статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а також на Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 позивач зазначив про те, що орган місцевого самоврядування не має права самостійно скасовувати свого рішення, якщо в результаті цього рішення у певних осіб виникають права і обов'язки. Позивач стверджує, що Степова сільська рада Дніпропетровського району Дніпропетровської області, скасувавши своє попереднє рішення № 25-5/VII від 08 квітня 2016 року, діяв всупереч вимог закону .

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у задоволені позову відмовлено.

На рішення суду першої інстанції надійшла апеляційна скарга від позивача, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати його постанову та задовольнити позов.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги з покликанням на положення статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а також на Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 апелянт зазначив про те, що орган місцевого самоврядування не має права самостійно скасовувати свого рішення, якщо в результаті цього рішення у певних осіб виникають права і обов'язки. Позивач стверджує, що Степова сільська рада Дніпропетровського району Дніпропетровської області, скасувавши своє попереднє рішення № 25-5/VII від 08 квітня 2016 року, діяв всупереч вимог закону.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просить суд апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Третя особа та представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечили, вважають рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню з таких підстав.

Під час апеляційного перегляду справи, встановлено, 16 грудня 2015 року державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дніпропетровської області видано ОСОБА_6 свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку майна, а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області по вулиці Пшеничній, 14-Б, реєстровий №3-1261.

16 лютого 2016 року відповідно до договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпродзержинського міського нотаріального округу, Дніпропетровської області ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_7 в дарунок 1/2 частку майна, а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області по вулиці Пшеничній, 14-Б.

В подальшому ОСОБА_6, звернувся до Степової сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області щодо надання згоди на відновлення меж земельної ділянки за своїм місцем проживання та розташування належному йому на праві приватної власності будинку з господарськими будівлями та спорудами, за адресою вул. Пшенична, 14-Б, с. Степове Дніпропетровського району Дніпропетровської області для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд.

22 лютого 2016 року Степовою сільською радою Дніпропетровського район Дніпропетровської області, ОСОБА_6, надано згоду на відновлення меж земельної ділянки та розроблення технічної документації.

В подальшому, після завершення розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на території Степової сільської ради по вул. Пшенична, 14-Б, с.Степове Дніпропетровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_6 звернувся до Степової сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність.

Рішенням Степової сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 08 квітня 2016 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність та передано у приватну власність ОСОБА_6, земельну ділянку розміром 0,179 га, кадастровий номер :04:057:0015, яка знаходиться по вул. Пшенична, 14-Б, с.Степове Дніпропетровського району Дніпропетровської області за рахунок земель населеного пункту Степової сільської ради для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Станом на 06 червня 2016 року рішення Степової сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 08 квітня 2016 року виконано в повному обсязі, про що свідчить інформація державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку.

В подальшому, 15 вересня 2016 року Степовою сільською радою Дніпровського району Дніпропетровської області раніше прийняте рішення від 08 квітня 2016 року відмінено на підставі заяви гр. ОСОБА_4 відносно земельної ділянки по вул. Пшеничній, 14-Б, с.Степове Дніпропетровського району Дніпропетровської області, якою він просить привести у відповідність технічну та правовстановлюючу документацію на право приватної власності на землю, яка була надана ОСОБА_6, у зв'язку з тим, що при наданні дозволу на приватизацію земельної ділянки та присвоєння кадастрового номеру на ім'я ОСОБА_6 по вул. Пшеничній, 14-Б, с. Степове Дніпропетровського району Дніпропетровської області, йому було визначено на приватизацію розмір земельної ділянки - 0,179 га.

Підставою прийняття спірного рішення слугувала та обставина, що в зазначену вище площу увійшла і частина земельної ділянки гр. ОСОБА_4, яка розташована між домоволодіннями 14 та 14-б по вул. Пшеничній, і ця частина земельної ділянки належить саме гр. ОСОБА_4 на підставі договору дарування земельної ділянки від 16 жовтня 2002 року, серія ВАВ №649723, реєстровий №2772 та Державного акту на право приватної власності на землю від 17 жовтня 2002 року.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції погодився з доводами відповідача про відсутність законних підстав для прийняття ним рішення від 08 квітня 2016 року № 25-5/VII «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність гр. ОСОБА_6В.», а відтак і про правомірність оскарженого рішення, яким скасовано попереднє рішення того ж органу місцевого самоврядування.

З таким висновком не погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, яка при прийнятті нової постанови виходить з того, що після прийняття рішення від 08 квітня 2016 року № 25-5/VII «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність гр. ОСОБА_6В.» позивач вчинив низку дій щодо виконання спірного рішення. З посиланням на положення частин дев'ятої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року у справі № 1-9/2009 суд апеляційної інстанції відзначає, що оскільки на підставі скасованого рішення органу місцевого самоврядування у гр. ОСОБА_6 вже виникли певні суб'єктивні права та обов'язки, таке рішення органу місцевого самоврядування (індивідуального характеру) не може скасовуватись в односторонньому порядку тим же органом місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Відповідно до пункту 15 частини першої статті 26 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 280/97-ВР) питання щодо скасування актів органів виконавчої влади, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням ради, прийнятим у межах її повноважень, вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Згідно з частиною дев'ятою статті 59 цього Закону рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою.

Частиною десятою статті 59 Закону № 280/97-ВР передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Положенню частини десятої згаданої вище статті надано офіційне тлумачення Рішенням Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009, в якому з-поміж іншого зазначено, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

В аспекті конституційного подання (щодо якого прийнято рішення України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009) Конституційний Суд України роз'яснив, що положення частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частин першої, десятої статті 59 Закону № 280/97-ВР (з наступними змінами) стосовно права органу місцевого самоврядування скасовувати свої раніше прийняті рішення та вносити до них зміни необхідно розуміти так, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналогічний правовий висновок висловив Верховний Суд України, зокрема, у постанові від 17 березня 2015 року (справа № 21-38а15), а також в постановах від 18 листопада 2014 року (справа № 21-438а14) та 4 червня 2013 року (справа № 21-64а13).

Отож, Сільська рада не має права самостійно скасовувати свого ж раніше прийнятого рішення індивідуально-правового характеру, на підставі якого у позивача виникли суб'єктивні права та обов'язки, які він і реалізовує.

Колегія суддів водночас у контексті розгляду цієї справи вважає за необхідне відзначити й таке.

Суд першої інстанції при прийнятті рішення зазначив, що судом встановлено невідповідність технічної документації позивача ОСОБА_6 щодо вищевказаної земельної ділянки, яка порушує права ОСОБА_4 як власника суміжної ділянки, таке твердження є помилковим, з огляду на таке.

Документація із землеустрою розробляється у вигляді програм, схем, проектів, спеціальних тематичних карт, атласів, технічної документації.

Види документації із землеустрою: а) загальнодержавні й регіональні (республіканські) програми використання та охорони земель; б) схеми землеустрою і техніко-економічні обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць; в) проекти землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальних одиниць; г) проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; д) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок; е) проекти землеустрою щодо створення нових та впорядкування існуючих землеволодінь і землекористувань; є) проекти землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь; ж) проекти землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів; з) робочі проекти землеустрою щодо рекультивації порушених земель, землювання малопродуктивних угідь, захисту земель від ерозії, підтоплення, заболочення, вторинного засолення, висушення, зсувів, ущільнення, закислення, забруднення промисловими та іншими відходами, радіоактивними та хімічними речовинами, покращання сільськогосподарських земель, підвищення родючості ґрунтів (далі - робочі проекти землеустрою); и) технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); і) технічна документація із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок; ї) спеціальні тематичні карти і атласи стану земель та їх використання; й) технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюються права суборенди, сервітуту.

Законами України та іншими нормативно-правовими актами можуть встановлюватися інші види документації із землеустрою.

Склад, зміст і правила оформлення кожного виду документації із землеустрою регламентуються відповідною нормативно-технічною документацією з питань здійснення землеустрою.

Документація із землеустрою формується і зберігається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідність документації із землеустрою положенням нормативно-технічних документів, державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою засвідчується: у паперовій формі - підписом та особистою печаткою сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою; в електронній формі - електронним цифровим підписом сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою, згідно із законодавством про використання електронного цифрового підпису.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Отже суд першої інстанції при розгляді даної справи не мав можливості самостійно дійти висновку про невідповідність технічної документації стосовно спірних земельних ділянок.

Підсумовуючи наведене колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції у цій справі є помилковими, необґрунтованими, та такими що не відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції невірно встановив фактичні обставини справи, не дослідив наявні докази та не дав їм належну оцінку, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого рішення.

Наведене вище відповідно до ст.202 КАС України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2017 р. у справі № 175/119/17 (2-а/175/4/17) - скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_6 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Степової сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області №48-8/УІІ від 15.09.2016 року, яким відмінено рішення №25-5/УІІ від 08.04.2016 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність гр. ОСОБА_6

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Повний текст постанови виготовлено 15.06.2017 року.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак