Справа № 642/1569/17
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 р.Справа № 642/1569/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: П'янової Я.В. , Чалого І.С.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 12.05.2017р. по справі № 642/1569/17

за позовом ОСОБА_1

до Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

31.03.2017 року ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1, позивач) звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду в Холодногірському районі м. Харкова, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просила суд:

- визнати протиправними дії відповідача про відмову в перерахунку її пенсії;

- зобов'язати відповідача здійснити їй перерахунок призначеної пенсії державного службовця з урахуванням фактично нарахованих та сплачених сум винагороди за вислугу років (40%) від посадового окладу, матеріальної допомоги на оздоровлення, а також сум індексації (заробітної плати) грошових доходів громадян, з яких сплачено страхові внески з урахуванням фактично отриманих сум з 01.03.2014 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 12.05.2017 року замінено відповідача Управління Пенсійного фонду в Холодногірському районі м. Харкова на Київське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова.

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 12.05.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Київського об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Харкова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - задоволено.

Визнано протиправними дії відповідача, що полягають у відмові в перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язано Київське об'єднане управління пенсійного фонду України м. Харкова здійснити ОСОБА_1 перерахунок призначеної пенсії державного службовця з урахуванням фактично нарахованих та сплачених сум винагороди за вислугу років (40%) від посадового окладу, матеріальної допомоги на оздоровлення, а також сум індексації (заробітної плати) грошових доходів громадян, з яких сплачено страхові внески з урахуванням фактично отриманих сум з 01.03.2014 року.

Київське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова, не погодившись з вищевказаною постановою, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 12.05.2017 року по справі №642/1509/17 та винести нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У відповідності до положень абз.4 ч.8 ст. 183-2 КАС України, зазначена адміністративна справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивач є вимушено переміщеною особою з тимчасово непідконтрольної Уряду України території.

У зв'язку зі здійсненням антитерористичної операції на Сході України позивач змушений був виїхати з м. Горлівка Донецької обл. до м. Харків, де наразі мешкає, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 31.10.2014 р., виданою Управлінням праці та соціального захисту населення Холодногірського району Харківської міської ради.

Позивач отримувала пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № виданим у 2012 році, і раніше перебував на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в Калінінському районі м. Горлівка.

Постановою Калінінського районного суду м. Горлівка Донецької області від 22.05.2014 року було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та визнано протиправним та скасовано рішення №23 від 11.03.2014р. Управління пенсійного фонду України у Калінінському районі м. Горлівки Донецької області про відмову в перерахунку пенсії із заробітку ОСОБА_1 Також зобов'язано Управління пенсійного фонду України у Калінінському районі м. Горлівки Донецької області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії державного службовця з урахуванням фактично нарахованих та сплачених сум винагороди за вислугу років (40%) від посадового окладу, матеріальної допомоги на оздоровлення, а також сум індексації (заробітної плати) грошових доходів громадян, з яких сплачено страхові внески з урахуванням фактично отриманих сум з 01.03.2014р.

Дана постанова була залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 08.07.2014р.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку йому пенсії та необхідності зобов'язання відповідача здійснити йому перерахунок призначеної пенсії державного службовця з урахуванням фактично нарахованих та сплачених сум винагороди за вислугу років (40%) від посадового окладу, матеріальної допомоги на оздоровлення, а також сум індексації (заробітної плати) грошових доходів громадян, з яких сплачено страхові внески з урахуванням фактично отриманих сум з 01.03.2014 року, звернувся до суду.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з наявності обґрунтованих підстав для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. № 3723 (далі - Закон №3723), пенсія державним службовцям призначається від суми їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» (Закон №108) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 2 цього Закону в структуру заробітної плати входять: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно з ч.2 ст. 33 Закону №3723 заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій, відповідно до якої, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці, на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховується: сума витрат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності зазначеним Законом, з яких згідно цього Закону були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше нараховуються внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Тобто, за змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування враховуються в заробіток (доход) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», згідно зі статтею 1 якого індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Тобто, індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня та 6 листопада 2013 року, від 3 червня 2014 року (№№ 21-430а11, 21-97а13, 21-125а13, 21-350а13, 21-134а14).

Зокрема, у постанові від 03 червня 2014 року (справа №21-134а14), Верховний Суд України звернув увагу, що перевага у таких випадках має надаватись не положенням законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладеній у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Колегія суддів зазначає, що згідно з постановою Калінінського районного суду м. Горлівка Донецької області від 22.05.2014р. вже було встановлено право позивачки на перерахунок її пенсії державного службовця з урахуванням фактично нарахованих та сплачених сум винагороди за вислугу років (40%) від посадового окладу, матеріальної допомоги на оздоровлення, а також сум індексації (заробітної плати) грошових доходів громадян, з яких сплачено страхові внески з урахуванням фактично отриманих сум з 01.03.2014р.

Вказана постанова суду першої інстанції набрала законної сили, а тому обставини, встановлені у вказаному рішенні не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем по даній справі є інший територіальний орган у структурі Управління Пенсійного фонду України, стосовно якого рішення про перерахунок пенсійних виплат ОСОБА_1 не виносилося.

Разом з тим, на Київське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова, яке уповноважене здійснювати нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 покладається обов'язок з перерахування пенсії позивачки, з правових підстав, визначених у постанові Калінінського районного суду м. Горлівка Донецької області від 22.05.2014 року, оскільки відповідач по даній справі уповноважений державою на виконання тих самих функцій, що й Управління пенсійного фонду України у Калінінському районі м. Горлівки Донецької області.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку щодо обґрунтованості заявлених позивачем вимог, а тому погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправними дій відповідача, що полягають у відмові в перерахунку пенсії ОСОБА_1 та зобов'язання Київського об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Харкова здійснити ОСОБА_1 перерахунок призначеної пенсії державного службовця з урахуванням фактично нарахованих та сплачених сум винагороди за вислугу років (40%) від посадового окладу, матеріальної допомоги на оздоровлення, а також сум індексації (заробітної плати) грошових доходів громадян, з яких сплачено страхові внески з урахуванням фактично отриманих сум з 01.03.2014 року.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 12.05.2017р. по справі № 642/1569/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Зеленський В.В.
Судді Пянова Я.В. Чалий І.С.