Справа № 487/11458/14-а
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2017 року м. Київ К/800/9308/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
головуючого судді - Загороднього А.Ф.,
суддів: Заїки М.М., Головчук С.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 січня 2016 року

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 9 березня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області

треті особи: Військова частина НОМЕР_1 , Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ГУ ПФУ в Миколаївській області, треті особи: військова частина НОМЕР_1 , управління МВСУ в Миколаївській області, в якому просив:

- визнати бездіяльність щодо призначення, нарахування та виплати позивачу пенсії за вислугу років протиправною;

- скасувати рішення від 17.11.2014 року №84 про відмову в призначенні позивачу пенсії за вислугу років;

- зобов`язати призначити, нарахувати та виплатити позивачу пенсію за вислугу років з урахуванням пільгової вислуги років з наступного дня після звільнення з військової частини НОМЕР_1 , а саме: з 08.11.2012 року;

- зобов`язати подати звіт про виконання постанови, яка буде прийнята за наслідками розгляду даної справи, накласти штраф у разі можливого невиконання даної постанови та стягнути на користь позивача половину суми вказаного штрафу.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 січня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 9 березня 2016 року, у задоволені позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення та постановити нове рішення про задоволення позову.

Перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що з 27.07.1995 року ОСОБА_1 проходив військову службу у внутрішніх військах МВС України.

Наказами командира Військової частини НОМЕР_1 МВС України №43 о/с від 31.10.2012 року та №229 від 07.11.2012 року позивач звільнений у запас за пп.«б» ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я) та виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Календарна вислуга років позивача на момент звільнення склала 18 років 10 місяців 12 днів, а пільгова вислуга років, згідно постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.04.2013 року, склала 22 роки 06 місяців 03 дні.

Рішенням ГУ ПФУ в Миколаївській області від 17.11.2014 року №84 позивачу було відмовлено у призначені пенсії за вислугу років, у зв`язку із відсутністю у позивача необхідної календарної вислуги років, яка має дорівнювати 21 календарний рік.

Відповідно до п. «а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону) незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше.

Згідно ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Враховуючи приписи чинного законодавства, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку щодо відсутності у позивача права на призначення пенсії за вислугою років з урахуванням пільгової вислуги років з дня звільнення з військової частини НОМЕР_1 , оскільки позивач не має встановленої п.«а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарної вислуги років, що складала 18 років 10 місяців 12 днів.

При цьому, визначена постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.04.2013 року пільгова вислуга років позивача (22 роки 06 місяців 03 дні) має значення для визначення відсотку розміру пенсії позивача від його грошового забезпечення відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», за умови наявності права на призначення пенсії за вислугу років, а не для призначення такої пенсії.

Отже, доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло б призвести до невірного вирішення спору, а тому оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 січня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 9 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, строки та з підстав, передбачених главою третьою розділу ІV Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий А.Ф. Загородній

Судді М.М. Заїка

С.В. Головчук