Справа № 754/14174/16-а
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Карпушової О.В.,

за участі секретаря: Козлової І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 30.03.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з урахуванням змін до адміністративного позову (а.с. 102 -103) про визнання протиправними дій та рішення щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за вислугу років; зобов'язання здійснити призначення позивачу пенсії за вислугу років згідно зі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону від 12.07.2001) та виплачувати виходячи із розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за останні 24 календарні місяці роботи без обмеження максимального розміру пенсії, на підставі наданих документів і довідки, виданої Генеральною прокуратурою України № 1540 від 01.11.2016, зобов'язання зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу половину строку навчання на юридичному факультеті Київського університету ім. Тараса Шевченка (2 роки 4 місяці і 25 днів).

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 30.03.2017 вищевказаний адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

У судове засідання - 12.06.2017 з'явився позивач.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова суду - скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що обчислення пенсії за вислугою років згідно зі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» позивачу належить провести з 16.03.2017 виходячи із розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за останні 24 календарні місяці роботи без обмеження максимального розміру пенсії.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно матеріалів справи, позивач 02.11.2016 звернувся до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про призначення йому пенсії за вислугу років за нормами Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 12.07.2001.

Листом Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 16947/06 від 07.11.2016 повідомлено про відсутність підстав для призначення позивачу пенсії за вислугу років за нормами Закону України «Про прокуратуру», оскільки з 01.04.2015 вступив в силу Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення» № 213 від 02.03.2015, згідно з яким з 01.06.2015 пенсії в порядку та на умовах, визначених законами, зазначених в п. 5 Прикінцевих положень Закону № 213 від 02.03.2015 не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються (а.с. 33-34).

09.03.2017 позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років за нормами Закону України «Про прокуратуру».

Листом Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 4543/06 від 16.03.2017 повідомлено про відсутність підстав для призначення позивачу пенсії за вислугу років за нормами Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначено статтею 50-1 Закону України № 1789-XII від 05.11.1991 «Про прокуратуру».

Частиною першою ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 05.11.1991) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугою років незалежно від віку. Пенсія призначається у розмірі 80 % від суми їхньої місячної заробітної плати, до котрої включається всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 % місячного заробітку. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок пенсії проводиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Відповідно до частини другої ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Дана редакція Закону № 1789-ХІІ була чинною на момент призначення позивача на роботу в органах прокуратури України.

При цьому, колегія суддів враховує, що на час виникнення спірних правовідносин (листопад 2016 року) Закон України «Про прокуратуру» № 1789-XII від 05.11.1991 та положення щодо призначення пенсій, відповідно до його норм, втратили чинність.

15.07.2015 набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014 (далі - Закон № 1697-VII).

Відповідно до частини першої статті 86 Закону № 1697-VII прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше, зокрема, з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років.

Згідно частини шостої статті 86 Закону № 1697-VII до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується, зокрема, час роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про вищу освіту», університет - багатогалузевий (класичний, технічний) або галузевий (профільний, технологічний, педагогічний, фізичного виховання і спорту, гуманітарний, богословський/теологічний, медичний, економічний, юридичний, фармацевтичний, аграрний, мистецький, культурологічний тощо) вищий навчальний заклад, що провадить інноваційну освітню діяльність за різними ступенями вищої освіти (у тому числі доктора філософії), проводить фундаментальні та/або прикладні наукові дослідження, є провідним науковим і методичним центром, має розвинуту інфраструктуру навчальних, наукових і науково-виробничих підрозділів, сприяє поширенню наукових знань та провадить культурно-просвітницьку діяльність.

В той же час, позивач не звертався до пенсійного органу із заявою про зарахування стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років половину строку навчання на юридичному факультеті Київського університеті імені Т.Шевченка, та за результатами розгляду даної заяви не отримував відмови, у зв'язку з чим позовна вимога є передчасною.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивач два рази звертався до пенсійного органу про призначення йому пенсії згідно Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII від 05.11.1991, в той час, коли даний Закон втратив чинність та набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014 (далі - Закон № 1697-VII). Із заявою про призначення пенсії згідно Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014 позивач до пенсійного органу не звертався.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про правомірність відмови відповідача щодо призначення позивачу пенсії за вислугу років, оскільки для вказаного станом на 02.11.2016 були відсутні законні підстави у зв'язку з тим, що позивач не мав права на призначення пенсії за вислугу років згідно зі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону від 12.07.2001) та її виплату, виходячи із розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за останні 24 календарні місяці роботи без обмеження максимального розміру пенсії, на підставі наданих документів і довідки, виданої Генеральною прокуратурою України № 1540 від 01.11.2016.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає невірним висновок суду першої інстанції про те, що вимоги даного адміністративного позову є обґрунтованими, а тому судове рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

За вказаних обставин колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими, а тому вона є такою, що підлягає задоволенню.

Зі змісту ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи, оскаржуване судове рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 30.03.2017 скасувати та ухвалити нову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено: 19.06.2017.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

О.В. Карпушова

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Аліменко В.О.

Карпушова О.В.