Справа № 804/4333/13-а
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2017 року місто Київ К/800/27431/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Голяшкіна О.В.,

Донця О.Є.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2015 року у справі № 804/4333/13-а за позовом Покровського районного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення суми штрафу, -

В С Т А Н О В И Л А:

Покровський районний центр зайнятості звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення штрафу у розмірі 33729,87 грн. за порушення порядку надання дотації.

Позов мотивований тим, що за порушення порядку використання приватним підприємцем ОСОБА_2 коштів на останню накладено штраф у розмірі наданої Фондом суми, використаної з порушенням, у розмірі 33729,87 грн., яка у добровільному порядку не сплачена.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 березня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2015 року скасовано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 березня 2014 року та ухвалено нову, якою позов задоволено: стягнуто з приватного підприємця ОСОБА_2 на користь Покровського районного центру зайнятості грошові кошти у розмірі 33729,87 грн.

У поданій касаційній скарзі відповідач, із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 як суб'єкт господарювання перебуває на обліку в Покровському районному центрі зайнятості.

Вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2012 року встановлено, що ОСОБА_2 уклала договір про надання дотації з Покровським районним центром зайнятості стосовно найманих працівників ОСОБА_3 (від 26 квітня 2011 року № 00021) та ОСОБА_4 (від 07 вересня 2011 року № 00044) та, зловживаючи своїм службовим становищем, внесла недостовірну інформацію в офіційний документ - розрахункові відомості, відомості на отримання заробітної плати, довідку про нараховану та виплачену заробітну плату особі, працевлаштованій за направленням служби зайнятості, використання робочого часу працівника та сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до довідки Покровського районного центру зайнятості від 19 березня 2013 року № 264 щомісячна виплата відшкодування витрат на виплату заробітної плати працівникам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за умови надання дотації центром зайнятості складає 33729,87 грн.

ОСОБА_2 в добровільному порядку повернула вказану суму Покровському районному центру зайнятості.

27 грудня 2012 року позивачем прийняв наказ № 237 про накладення штрафу (фінансових санкцій) на ОСОБА_2 у розмірі наданої Фондом суми, використаної з порушенням, у сумі 33729,87 грн.

У зв'язку з несплатою відповідачем суми зазначеного штрафу у добровільному порядку, Покровський районний центр зайнятості звернувся до суду з цим позовом.

При цьому, вказаний наказ був предметом судового оскарження. Постановою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2014 року (справа № 189/379/14-а, 2-а/189/22/14) визнано протиправним та скасовано наказ Директора Покровського районного центру зайнятості Покровського району Дніпропетровської області Логвіненко В.В. від 27 грудня 2012 року № 237 про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 33729,87 грн.

Утім, у подальшому постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2014 року скасовано постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2014 року (справа № 189/379/14-а, 2-а/189/22/14) та ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову. Вищий адміністративний суд України ухвалою від 12 травня 2015 року (К/800/9717/15) відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_6, - представника позивача ОСОБА_2, на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2014 року на підставі частини четвертої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відмовляючи у задоволенні позову у справі, що розглядається, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не дотримано вимог Порядку надання роботодавцю дотації на створення додаткових робочих місць для працевлаштування безробітних, затвердженого Міністерством праці та соціальної політики України від 10 січня 2001 року № 1, у частині направлення на вручення відповідачеві копії наказу від 27 грудня 2012 року № 237.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції виходив із преюдиційно встановленої правомірності наказу від 27 грудня 2012 року № 237 та наявності підстав для стягнення з відповідача відповідних штрафних санкцій.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кексу адміністративного судочинства України, погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Згідно з частиною четвертою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

За приписами до статті 38 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (в редакції, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин) роботодавець несе відповідальність за порушення порядку використання коштів Фонду, несвоєчасне або неповне їх повернення; несвоєчасне подання або неподання відомостей, встановлених цим Законом; подання недостовірних відомостей про використання коштів Фонду.

За порушення порядку використання роботодавцем коштів Фонду накладається штраф у розмірі наданої Фондом суми, використаної з порушенням.

Строк давності в разі стягнення штрафних санкцій, передбачених цим Законом та Законом України «Про зайнятість населення», адміністративних штрафів, а також інших видів заборгованості перед Фондом не застосовується.

Право застосовувати фінансові санкції та накладати адміністративні штрафи від імені Фонду мають керівник центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його заступники, керівники територіальних органів та їх заступники.

Відповідно до пункту 15 Порядку надання роботодавцю дотації на створення додаткових робочих місць для працевлаштування безробітних, затвердженого Міністерством праці та соціальної політики України від 10 січня 2001 року № 1, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, роботодавець у встановленому законодавством порядку несе відповідальність за забезпечення гарантії зайнятості осіб, прийнятих на роботу з наданням роботодавцю дотації, достовірність відомостей, що є підставою для прийняття рішення щодо надання дотації для працевлаштування безробітних, визначення розміру дотації, та використання дотації.

У разі недостовірності поданих роботодавцем відомостей та використання коштів Фонду з порушенням встановленого порядку роботодавець добровільно чи на підставі рішення суду повинен відшкодувати Фонду суму заподіяної шкоди відповідно до частини третьої статті 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Як вже зазначено, відповідачем прийнято наказ від 27 грудня 2012 року № 237 про застосування до позивача штрафних санкцій за порушення порядку використання роботодавцем коштів Фонду. Наказ мотивований частиною третьою статті 35, частиною другою та п'ятою статті 38 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». У матеріалах справи наявний додаток до наказу із розрахунком штрафних санкцій у сумі використаних позивачем коштів. Правомірність цього наказу підтверджена за результатом судового оскарження.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За викладених обставин колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанцій не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин справи судом апеляційної інстанції надана вірно, порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення не допущено.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2015 року у справі № 804/4333/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку статей 235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: