Справа № 826/6294/15
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6294/15 Головуючий у 1-й інстанції: Качур І.А. Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

20 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Грибан І.О. Собківа Я.М. Кондратенко Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «БГ БАНК» Новікової Марії Миколаївни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «БГ БАНК» Новікової Марії Миколаївни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в якому просила: - визнати дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «БГ БАНК» Новікової Марії Миколаївни протиправними; - визнати повідомлення № 15-237 від 03.02.2015р. про нікчемність правочину та повідомлення № 15-269 від 04.02.2015р. про нікчемність правочину недійсними; - зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «БГ БАНК» Новікової Марії Миколаївни внести позивача в перелік вкладників ПАТ «БГ БАНК», які мають право на відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; - зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб внести позивача в реєстр вкладників для здійснення виплат.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивач - ОСОБА_5 звернулася з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, між ОСОБА_5 та ПАТ «БАНК ПЕРШИЙ», правонаступником якого після реорганізації є ПАТ «БГ БАНК», 27 червня 2014 року було укладено Договір № ДФ-063137 банківського вкладу (депозиту) (вклад «Класичний» без права поповнення зі щомісячною сплатою процентів).

Договір, згідно п. 1.1. було укладено строком на 185 днів з 27 червня 2014 року до 29 грудня 2014 року. Відповідно п. 1.2. Договору, в день укладення цього Договору Вкладник передав, а Банк прийняв для зберігання на Рахунок грошові кошти в розмірі - 180 000,00 грн.

При цьому, як стверджує позивач, про реальний характер укладеного між нею та Банком договору свідчить платіжне доручення № 108593 від 27 червня 2014 року.

В подальшому, Уповноваженою особою фонду на адресу позивача, надіслано повідомлення про нікчемність правочину від 03.02.2015р. № 15-237, яким на підставі п. 4 ч. 2 ст. 37 Закону, повідомлено, що платіжне доручення № 108593 від 27.06.2014р. щодо проведення банківської операції - є нікчемним та повідомлення від 03.02.2015р. № 15-269, яким повідомлено позивача, що Договір № ДФ-063137 банківського вкладу (депозиту) від 27.06.2014р.- є нікчемним.

Не погоджуючись з діями Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «БГ БАНК» Новікової Марії Миколаївни щодо віднесення договору банківського рахунку та операцій по ньому до нікчемних правочинів та як наслідок, не включення позивача до переліку вкладників ПАТ «БГ БАНК», які мають право на відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків (далі - Закон № 4452).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 4 Закону № 4452, основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Так, частиною 1 ст. 26 Закону № 4452 передбачено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Згідно положень частин 1 та 2 ст. 27 Закону № 4452, Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Згідно ч. 5 ст. 27 Закону № 4452, протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Поряд з тим, як вбачається з норм ч. 2 ст. 38 зазначеного Закону, на Уповноважену особу Фонду покладений обов'язок під час дії тимчасової адміністрації проводити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Зокрема, відповідно до положень ч. 4 ст. 38 Закону № 4452, Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку з виявленням Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у ПАТ «БГ БАНК» фактів порушення вимог Постанови Національного банку України № 383/БТ від 26.06.2014р. «Про застосування до ПАТ «БГ БАНК» заходів впливу та призначення куратора» в частині зарахування на рахунки фізичних осіб коштів, що переказуються з рахунків, відкритих у ПАТ «БАНК ПЕРШИЙ», та випадків «дроблення» депозитів фізичних осіб, Уповноваженою особою Фонду, прийнято наказ від 08.01.2015р. «Про здійснення службового розслідування у ПАТ «БГ БАНК», яким наказано здійснити у ПАТ «БГ БАНК» перевірку депозитних договорів, укладених з фізичними особами у період з 27.06.2014р. та джерел походження коштів, що надходили на поточні рахунки клієнтів фізичних осіб з 27.06.2014р. по депозитних та поточних рахунках фізичних осіб, за якими є залишки коштів станом на початок дня 28.11.2014р., здійснити перевірку в частині встановлення наявності фактів порушення вимог Постанови Національного банку України № 383/БТ від 26.06.2014р. Для проведення перевірки договорів, створити комісію з перевірки депозитних договорів.

ПАТ «БАНК ПЕРШИЙ» прийнято наказ від 27.06.2014р. № 311-зд «Про тимчасове зупинення здійснених операцій», за положеннями якого, зупинено з 27.06.2014р. по 27.12.2014р. (включно) здійснення таких операцій: залучення у вклади (депозити) коштів від фізичних осіб (у тому числі з видачею ощадних депозитних сертифікатів) у національній та іноземних валютах, а також у банківських металах.

Відповідно до Витягу з Акту службового розслідування від 14.01.2015р., комісією було зібрано та досліджено документи, пов'язані з укладанням між фізичними особами в кількості 20 осіб та ПАТ «БГ БАНК» (ПАТ «БАНК ПЕРШИЙ») в період з 27.06.2014р. по 03.07.2014р. депозитних договорів, відкриття поточного рахунку фізичній особі та проведення операцій по поточних рахунках в частині зарахування на рахунки фізичних осіб коштів, що переказуються з рахунків, відкритих у ПАТ «БАНК ПЕРШИЙ», серед яких і рахунок ОСОБА_5 № НОМЕР_1.

Шляхом вивчення руху коштів по вказаних рахунках фізичних осіб, комісія встановила, що 27.06.2014р. о 15 годині 26 хвилин 48 секунд, з Рахунку 21 Юридичної особи 21, відкритого в ПАТ «БГ БАНК» на рахунок 1, відкритий фізичною особою 1, було здійснено перерахування грошових коштів в сумі 3 588 800 грн. в якості позики співробітнику, згідно договору № 1 від 27.06.2014р. Окрім того, 27.06.2014р. з рахунку 1, відкритого фізичною особою 1 на рахунки зазначені в п. 2 цього акту фізичних осіб було перераховано грошові кошти в сумах: 19 платежів по 180 000 грн. та один платіж на суму 168 800 грн.

Виходячи з викладеного, відповідач дійшов до висновку про те, що виявлені під час проведення перевірки операції з перерахування коштів з відкритого в ПАТ «БАНК ПЕРШИЙ» рахунку юридичної особи, на відкритий у Банку рахунок фізичної особи, з подальшим перерахуванням на рахунки фізичних осіб траншами меншими за 200 000 грн., здійснені умисно та направлені на «дроблення» коштів на рахунках клієнтів Банку та мають на меті отримання відшкодування коштів клієнтів - юридичних осіб за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Виявлені в ході проведення перевірки правочини є нікчемними в силу приписів ч. 3 ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» і потребують відповідного реагування.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 37 Закону, Уповноважена особа Фонду має право звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку.

У зв'язку з наведеним, Уповноваженою особою Фонду подано до правоохоронних органів заяву вх. 04.02.2015р. № 2515 про вчинення злочину, оскільки операції виконувались за домовленістю вкладника або власника рахунку із значними коштами, який подрібнював свій великий вклад або перераховував кошти на вкладний рахунок, з працівниками банку.

Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи Уповноваженої особи Фонду про те, що оскільки реальних коштів позивачем не вносилось, про що було відомо працівникам банку, то укладання договору банківського рахунку та проведення фінансових операцій щодо зарахування коштів на рахунок, відкритий на ім'я позивача, здійснено з метою створення обов'язку Фонду гарантування щодо відшкодування грошових коштів, яке Фонд здійснюватиме за рахунок державних коштів.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону № 4452, правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Таким чином, дії особи щодо переказу коштів є правочином.

Згідно ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

В силу ч. 1 та 2 ст. 228 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», якщо сторона посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким доводам. Згідно з п. 18 вказаної Постанови, нікчемними є правочини, які спрямовані на незаконне використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності або заволодіння такої власності.

При цьому, згідно ст. 2 Закону № 4452-VI, вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти, а вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині визнання бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БГ БАНК» Новікової М.М - протиправними, оскільки на Уповноважену особу Фонду покладений обов'язок під час дії тимчасової адміністрації проводити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою ст. 38 Закону № 4452.

Похідною є позовна вимога щодо зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «БГ БАНК» Новікову Марію Миколаївну внести ОСОБА_5 в перелік вкладників ПАТ «БГ БАНК», які мають право на відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а тому судом першої інстанції, також, вірно відмовлено в її задоволенні.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_5 та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Судді Вівдиченко Т.Р. Грибан І.О. Собків Я.М.
Повний текст ухвали виготовлено 22.06.2017 року

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Грибан І.О.

Собків Я.М.