Справа № 815/1014/17
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/1014/17

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції: Глуханчук О. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка В.О.,

при секретарі Нехожиній О.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 та представника відповідача Орловської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Роздільнянської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2017 року по справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Роздільнянської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними дій, -

В С Т А Н О В И В:

20.02.2017р. ФОП ОСОБА_3 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Роздільнянської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області, в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Роздільнянської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області від 28.12.2016р. №534 «Про продовження строку проведення документальної планової виїзної перевірки самозайнятої особи ОСОБА_3, податковий номер НОМЕР_1»;

- визнати протиправною проведення документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 30.04.2013р. по 31.12.2015р., у строк з 03.01.2017р. по 10.01.2017р. і складання Акту від 17.01.2017р. №12/15-24-13-02/НОМЕР_1 «Про результати документальної планової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків 3 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 30.04.2013р. по 31.12.2015р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 30.04.2013р. по 31.12.2015р.».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на думку позивача, відповідачем прийнято наказ від 28.12.2016р. №534 про продовження строку проведення документальної планової виїзної перевірки, яку проведено у строк з 03.01.2017р. по 10.01.2017р. та складено акт від 17.01.2017р. протиправно, оскільки 01.01.2017р. набрав чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», яким з 01.01.2017р. функція контрольно-перевірочної роботи закріплена виключно за контролюючими органами обласного та центрального рівнів, а державні податкові інспекції здійснюють функції сервісного обслуговування платників податків.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2017 року адміністративний позов ФОП ОСОБА_3 задоволено. Визнано протиправним та скасовано Наказ Роздільнянської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області від 28.12.2016р. №534 «Про продовження строку проведення документальної планової виїзної перевірки самозайнятої особи ОСОБА_3, податковий номер НОМЕР_1». Визнано протиправними дії Роздільнянської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області щодо проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 30.04.2013р. по 31.12.2015р., у період з 03.01.2017р. по 10.01.2017р. та складання Акту перевірки від 17.01.2017р. №12/15-24-13-02/НОМЕР_1.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, представник Роздільнянської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області 24.04.2017р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 04.04.2017р. та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, виступи сторін та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

06.12.2016р. наказом керівника Роздільнянської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області №481, на підставі ст.ст.20,77 ПК України та відповідно до затвердженого плану-графіку проведення документальних планових виїзних перевірок, було призначено проведення документальної планової виїзної перевірки самозайнятої особи ОСОБА_3 (податковий номер 3), тривалістю 10 робочих днів з 19.12.2016р., з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 30.04.2013р. по 31.12.2015р.

Копію наказу про призначення цієї перевірки позивачка отримала під розписку 26.12.2016р.

19.12.2016р., на підставі направлень на перевірку №290/15-24-13-02, №291/15-24-13-02 від 19.12.2016р., посадовими особами Роздільнянської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області було розпочато проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3

28.12.2016р. начальником Роздільнянської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області видано наказ №534 «Про продовження строку проведення документальної планової виїзної перевірки самозайнятої особи ОСОБА_3» та відповідно, продовжено термін проведення перевірки на 5 робочих днів - з 03.01.2017р. по 10.01.2017р.

Таким чином, фактично в період з 19.12.2016 року по 10.01.2017 року, відповідно до наказів Роздільнянської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області від 06.12.2016р. №481 і від 28.12.2016р. №534, плану-графіку проведення документальних планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання на ІV квартал 2016 року, відповідачем було проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 30.04.2013 року по 31.12.2015 року.

За результатами вказаної вище перевірки посадовими особами Роздільнянської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області 17.01.2017 року було складено Акт №12/15-24-13-02/НОМЕР_1 «Про результати документальної планової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єкта підприємницької діяльності - ФОП ОСОБА_3 (р/н облікової картки платника податків 3) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 30.04.2013 року по 31.12.2015 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 30.04.2013 року по 31.12.2015 року», в якому зафіксовано виявлені численні порушення податкового законодавства.

Не погоджуюсь з зазначеними вище діями та наказом податкового органу, позивач оскаржив їх до суду.

Вирішуючи справу по суті та повністю задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог та, відповідно, з неправомірності дій та рішень відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Як слідує з положень п.1.1 ст.1 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, з 01.01.2011р. він регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до приписів п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України (у редакції від 20.11.2016 року, чинній на момент прийняття спірного наказу від 28.12.2016р. №534), органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім НБУ) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Як слідує зі змісту вимог п.41.1 ст.41 ПК України (у редакції від 20.11.2016р.), контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, його територіальні органи.

Положеннями ж п.75.1 ст.75 ПК України, в свою чергу, передбачено, що органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Так, «документальною перевіркою» вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Згідно з пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України, документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіку перевірок.

А у відповідності до приписів п.77.4 ст.77 ПКУ, про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

При чому, право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Як видно з положень п.82.1 ст.82 ПК України, тривалість документальної планової перевірки не повинна перевищувати 30 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - 10 робочих днів, інших платників податків - 20 робочих днів.

Продовження ж строків проведення перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, можливе лише за рішенням керівника контролюючого органу не більш як на 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - не більш як на 5 робочих днів, інших платників податків - не більш як на 10 робочих днів.

Отже, враховуючи вказані вище норми Податкового кодексу України у редакції від 20.11.2016 року, Роздільнянська ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області до 31.12.2016р. мала усі необхідні повноваження на призначення, проведення та продовження строків проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3

Проте, перевіривши повноваження Роздільнянської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області на проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3 у період з 03.01.2017 року по 10.01.2017 року на підставі наказу від 28.12.2016р. №534 про продовження строку проведення перевірки, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

01 січня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 року №1797-VIII, яким до Податкового кодексу України було внесено зміни, зокрема, щодо контрольно-перевірочної роботи.

Так, статтю 19-1 Податкового кодексу України, в редакції Закону України №1797-VIII, було викладено в наступній редакції: контролюючі органи виконують, зокрема такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Крім того, п.8 розділу I Закону України №1797-VIII Податковий кодекс України було доповнено статтею 19-3, яка, в свою чергу, визначає функції державних податкових інспекцій. Так, згідно вказаної статті, державні податкові інспекції: здійснюють сервісне обслуговування платників податків; здійснюють реєстрацію та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, об'єктів оподаткування та об'єктів, пов'язаних з оподаткуванням; формують та ведуть Державний реєстр фізичних осіб - платників податків, Єдиний банк даних про платників податків - юридичних осіб, реєстри, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи; виконують інші функції сервісного обслуговування платників податків, визначені законом.

Тобто, функцію контрольно-перевірочної роботи за приписами пп.19-1.1.1 п. 19-1.1 ст.19-1 Податкового кодексу України в редакції від 01 січня 2017 року закріплено виключно за контролюючими органами обласного та центрального рівнів.

Отже, враховуючи вказані вище зміни до ПКУ, судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, вважає, що з 01.01.2017 року організацію та проведення документальних і фактичних перевірок може бути здійснено (в т.ч. видано наказ про проведення, оформлено направлення (посвідчення), складено акт (довідку) та податкові повідомлення-рішення, вимоги (рішення) зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за їх результатами) лише тільки контролюючими органами обласного та центрального рівнів.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача повноважень на продовження терміну проведення документальної планової виїзної перевірки на період з 03.01.2017 року по 10.01.2017 року, проведення у цей період контрольно-перевірочної роботи та складання акту перевірки від 17.01.2017р. №12/15-24-13-02/НОМЕР_1, у зв'язку з набранням чинності Закону України від 21.12.2016р. №1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», яким виключені повноваження державних податкових інспекцій щодо контрольно-перевірочної роботи.

Тобто, з 01 січня 2017 року видання наказу про продовження терміну проведення документальної планової перевірки, організація проведення перевірки (залучення посадових осіб ОДПІ до проведення перевірки, відповідно до розділу 1.2 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом ДФС від 31.07.2014 року №22) та складання акту перевірки, в даному випадку, належить виключно до повноважень Головного управління ДФС в Одеській області.

Отже, з урахуванням норм Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 року №1797-VIII та приймаючи до уваги конкретні обставини справи, апеляційний суд дійшов аналогічного, що і суд 1-ї інстанції, висновку про те, що відповідач, достовірно знаючи про відсутність у нього з 01.01.2017р. необхідних повноважень на проведення перевірок та складання актів цих перевірок, в даному випадку, діяв не на підставі, не в межах повноважень та у не спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому, відповідно, оскаржений наказ від 28.12.2016р. №534 є протиправним та підлягає скасуванню, а дії Роздільнянської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області, пов'язані з проведенням документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3 в період з 03.01.2017 року по 10.01.2017 року та складання 17.01.2017 року за результатами цієї перевірки Акту №12/15-24-13-02/НОМЕР_1 - неправомірними.

Що ж стосується посилань представника відповідача в обґрунтування своєї позиції на лист-роз'яснення ДФС України від 17.01.2017р. №1005/7/99-99-14-03-03-17 «Про організацію перевірок у 2017 році», то судова колегія вважає їх необґрунтованими, оскільки зі змісту даного листа вбачається, що він не надає податковому органу районного (місцевого) рівня законних підстав і повноважень щодо проведення з 01.01.2017р. контрольно-перевірочної роботи, а навпаки фактично підтверджує та більш детально роз'яснює норми Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016р. №1797-VIII.

Як передбачено приписами ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, з врахуванням вищенаведеного та приймаючи до уваги встановлений судом факт порушення процедури призначення і проведення спірної перевірки, судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, вважає, що права позивача, в даному випадку, підлягають судовому захисту, а його адміністративний позов - задоволенню.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.200 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову окружного суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206,254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Роздільнянської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2017 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко