Справа № 686/626/17
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/626/17

Головуючий у 1-й інстанції: Карплюк О.І.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

21 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради про зобов'язання здійснити коригування виплати одноразової матеріальної допомоги при народженні дитини,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради, в якому просила: зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради провести відповідні коригування чи інші дії щодо отриманих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 соціальних виплат одноразової матеріальної допомоги при народженні дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 1 липня 2014 року по 30 червня 2015 року для зняття подвійного обліку страхового стажу з ОСОБА_3 та зарахування страхового стажу за вказаний період ОСОБА_2, як особі, яка безперервно юридично та фактично перебувала у відпустці по догляду за дитиною, та здійснювала догляд за нею до досягнення трирічного віку.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 квітня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок - невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явились.

Крім того, позивачкою подано до суду заяву про розгляд справи без участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, з 20.08.2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 перебувала у відпустці по догляду за дитиною - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення нею трирічного віку.

Згідно Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» позивачці призначено державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 20.08.2013 р. по 30.06.2014 р. в розмірі 130, 00 грн. щомісячно, з 01.07.2015 р. по ІНФОРМАЦІЯ_1 року в розмірі 130,00 грн. щомісячно.

При цьому, в період з 01.06.2013 р. по 30.06.2013 р. допомогу при народженні дитини - ОСОБА_4, отримував чоловік позивачки - ОСОБА_3 в розмірі 9720, 00 грн., а з 01.07.2013 р. по 30.06.2015 р. - в розмірі 810, 00 грн. щомісячно.

У послідуючому, 15.11.2016 року ОСОБА_2 звернулася до управління Пенсійного фонду України із заявою щодо механізму зняття подвійного обліку страхового стажу з ОСОБА_3 за період з 01.07.14 по 30.06.15 та повернення його позивачці.

Водночас, 16.11.2016 року позивачка з аналогічною заявою звернулася до управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради.

Листом №916/Д-12 від 29.11.2016 р. УПФУ у м. Хмельницькому рекомендовано звернутися для вирішення даного питання до управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради.

Натомість, листом № 9167 від 09.12.2016 року відповідачем відмовлено в задоволенні вказаної заяви ОСОБА_2

Позивачка, вважаючи дану відмову незаконною та такою, що порушує її права, звернулася з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, з чим погоджується і колегія суддів, з огляду на наступне.

За приписами статті 15 розділу IV Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року N 2811-XII допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надавалась у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130,00 грн.

Умови призначення та виплати державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку визначає Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751, розроблений відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року N 2811-XII.

В той же час, розділ IV «допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку» Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року N 2811-XII виключено Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VII. Зазначені зміни, згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» набрали чинності з 01 липня 2014 року.

Кабінет Міністрів України своєю постановою від 25 червня 2014 року № 208 затвердив зміни, що вносяться до Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми.

Розділ «Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку» Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 виключено.

Згідно з прийнятими Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» та постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №208 «Про внесення змін до Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми»: призначення державної допомоги на догляд за дитиною, віком до 3-х років, з 1 липня 2014 року припинено; для осіб, у яких закінчився строк виплати допомоги при народженні першої дитини, яка виплачується 24 місяці (на дітей, народжених до 30 червня 2014 року), на наступних 12 місяців призначається допомога до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 130 грн.; особам, які отримують допомогу при народженні - зараховують в страховий стаж час отримання допомоги при народженні.

У зв'язку з тим, що скасувалася виплата допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, внесено зміни до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Так, пунктом 1 статті 4 вказаного Закону встановлено, що платниками єдиного соціального внеску є особи, які доглядають за дитиною до досягнення нею трирічного віку й відповідно до закону отримують допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та/або при народженні дитини.

З метою збереження права громадян на зарахування їм часу догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку до трудового стажу, органами соціального захисту населення здійснюються відрахування до Пенсійного фонду України за непрацюючих одержувачів допомоги при народженні дитини та осіб, яким здійснюється виплата допомоги до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 130 гривень.

Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що період, який ОСОБА_2 перебувала у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та отримувала допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку зараховується до страхового стажу, при цьому відсутні підстави для зарахування в страховий стаж останньої періоду - з 01.07.2014 р. по 30.06.2015 р., коли здійснювалася щомісячна виплата допомоги при народженні дитини її чоловікові - ОСОБА_3

Провівши системний аналіз норм чинного законодавства та дослідивши обставини справи в повному обсязі, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо безпідставності позовних вимог, оскільки відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. та вважає доводи позивача-апелянта по справі необгрунтованими.

Крім того, колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що позивачкою заявлено вимоги, які стосуються порушених прав ОСОБА_3, при цьому колегія суддів прийшла до висновку, що ОСОБА_2 обрано невірний спосіб захисту своїх прав.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем надано суду достатньо належних доказів, які свідчать про неправомірність заявлених позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 71, 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 квітня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.