Справа № 199/8857/16-а(2-а/199/248/16)
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 червня 2017 року справа № 199/8857/16-а(2-а/199/248/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Уханенка С.А. Богданенка І.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.04.2017 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії-,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про зобовязання Відповідача призначити пенсію за віком по Списку №2.

ОСОБА_3 Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.04.2017 року адміністративний позов було задоволено. Визнано неправомірними дії ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпропетровську щодо не призначення ОСОБА_2 пенсії на пільгових умовах за списком №2. Зобовязано Лівобережне обєднане управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпропетровську здійснити призначення ОСОБА_2 пенсії на пільгових умовах за списком №2 згідно довідки про середню заробітну плату, видану Дніпропетровським спеціалізованим управлінням №202 Металургмонтаж, починаючи призначення з 05.06.2016 року.

Лівобережне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.04.2017 року скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в січні 2011 року позивач досяг пенсійного віку та 11 квітня 2011 року звернувся до ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпропетровську з заявою про призначення пенсії у відповідності до пункту б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення №1788-ХІІ від 05.11.1991 року (список №2).

Рішенням комісії для розгляду питань, повязаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій №29 від 11.07.2011, яке оформлено протоколом №236 від 11.07.2011, Лівобережне обєднане управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпропетровську відмовив позивачу у призначенні пенсії за Списком №2, посилаючись на те, що при перевірці факту пільгової роботи було встановлено, що в документах відсутні відомості про переведення ОСОБА_2 з 16.04.1979 газорізальником та з 20.11.1989 виконавцем робіт (особова картка ФТ-2), в особових рахунках ОСОБА_2 зазначений як слюсар-монтажник 5р. (1982,1985 роки), майстер (1986-1987 роки), виконавець робіт (1993 рік). Таким чином, не можливо зарахувати ОСОБА_2 пільговий стаж по Списку №2 періоди роботи з 16.04.1979 по 31.03.1986, з 01.04.1986 по 22.02.1988, з 27.07.1988 по 19.11.1989, з 20.11.1989 по 30.11.1993.

11.02.2013 року Позивач повторно звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії у відповідності до пункту б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення №1788-ХІІ від 05.11.1991 року (список №2).

Листом управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська від 20.02.2013 року №757/06 в задоволенні його заяви було відмовлено.

У вересні 2016 року Позивач повторно звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за Списком №2.

ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську від 15.09.2016 року №2636/02/33 в задоволенні вказаної заяви було відмовлено.

Не погодившись з вказаними висновками пенсійного органу, Позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на отримання пенсії за віком відповідно до ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення починаючи з 05.06.2016 року.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. б ч.1 ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зокрема чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування зокрема чоловікам на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення визначено, що основним документом, яка підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в поряду встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим ОСОБА_3 Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.20 Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для відмови Позивачу у призначенні пільгової пенсії були висновки пенсійного органу щодо неможливості зарахування до пільгового стажу по Списку №2 періодів роботи з 16.04.1979 року по 31.03.1986 року, з 01.04.1986 року по 22.02.1988 року, з 27.07.1988 року по 19.11.1989 року, з 20.11.1989 року по 30.11.1993 року.

Вказані висновки були обумовлені тим, що в документах відсутні відомості про переведення Позивача з 16.04.1979 року газорізальником та з 20.11.1989 року виконавцем робіт.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до приписів чинного законодавства, підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем до пенсійного органу подавались довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за віком або відповідних записів у ній №4/03-18 від 09.03.2011 року, №3/03-11 від 09.03.2011 року, №2/03-11 від 09.03.2011 року, №1/03-11 від 09.03.2011 року.

В свою чергу, відповідно до змісту довідки №4/03-11 від 09.03.2011 року, Позивач у період з 16.04.1979 року по 01.04.1986 року працював за професією газорізальник, що передбачена Списком №2, затвердженого ОСОБА_3 Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року.

Згідно довідки №3/03-11 від 09.03.2011 року, Позивач у періоди з 01.04.1986 року по 23.02.1988 року та з 27.07.1988 року по 20.11.1989 року виконував роботи по монтажу обладнання та трубопроводів за професією майстер, яка передбачена Списком №2, затвердженого ОСОБА_3 Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року.

Зі змісту довідки №2/03-11 від 09.03.2011 року, Позивач у період з 20.11.1989 року по 31.12.1991 року виконував роботи по монтажу обладнання та трубопроводів за професією виконавець робіт, яка передбачена Списком №2 затвердженого ОСОБА_3 Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року.

Відповідно до довідки №1/03-11 від 09.03.2011 року, Позивач у період з 01.01.1992 року по 01.12.1993 року виконував роботи по монтажу обладнання та трубопроводів за професією виконавець робіт, яка передбачена Списком №2 затвердженого ОСОБА_3 Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року.

Отже, в даному випадку Позивачем були надані документи, які уточнюють характер виконуваних Позивачем робіт за професіями, визначеними Списком №2.

В свою чергу, згідно п. 3 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 р. N 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

З зазначеного вбачається, що для підтвердження пільгового стажу за періоди роботи після 21.08.1992 року та як наслідок можливості їх віднесення до пільгового стажу, особою також мають бути надані документи, які б підтверджували проведення атестації робочих місць.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем не були надані до суду докази проведення атестації його робочого місця, що зумовлює відсутність підстав для зарахування стажу його роботи до пільгового у періоди роботи після 21.08.1992 року.

Отже, виходячи з зазначеного, Позивачем були належним чином підтверджений пільговий характер його роботи за періоди з 16.04.1979 року по 01.04.1986 року, з 01.04.1986 року по 23.02.1988 року, з 27.07.1988 року по 20.11.1989 року, з 20.11.1989 року по 31.12.1991 року, з 01.01.1992 року по 21.08.1992 року.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, з 14.01.2016 року Позивачу було призначено пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що приписами ст.9 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

В свою чергу, положення ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення визначають можливість призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зокрема для робітників, які працювали за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваних Кабінетом Міністрів України з можливістю зменшення визначеного Законом пенсійного віку.

Тобто, пенсія за віком на пільгових вимогам за Законом України Про пенсійне забезпечення є видом пенсії за віком, особливістю призначення якої є зменшення визначеного ст.26 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування встановленого пенсійного віку.

Отже, виходячи з того, що Позивачу вже була призначена пенсія за віком, то підстави для призначення пенсії за віком на підставі ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення відсутні, оскільки вказані пенсії відносяться до категорії пенсії за віком, правом на отримання якої позивач вже скористався.

Таким чином, виходячи з зазначеного, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.04.2017 року була прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про необхідність її скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст. 197, ст. 198, ст. 202 ст. 205, ст. 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі задовольнити.

ОСОБА_3 Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.04.2017 року скасувати та прийняти нову.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили через пять днів після направлення її копій сторонам, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко