Справа № 820/1716/17
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 р.Справа № 820/1716/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Бартош Н.С. , Присяжнюк О.В.

за участю секретаря судового засідання Дудка О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Близнюківський комбінат хлібопродуктів" на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2017р. по справі № 820/1716/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Близнюківський комбінат хлібопродуктів"

до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області

про скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

ТОВ "Близнюківський комбінат хлібопродуктів" звернулось до суду першої інстанції з адміністративним позовом в якому, з урахуванням уточнень просило:

- скасувати постанови головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу № 1 Департаменту Держаної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області ОСОБА_1 від 11.04.2017р. № 17/1020-2194 та від 18.04.2017р. №18/1020-2335 .

17.05.2017р. позивачем подано до суду клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваних постанов та зупинення стягнення в межах виконавчого провадження штрафу на їх підставі.

В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що оскаржувані постанови є протиправними, а тому суд відповідно до ч.3 ст.117 КАС України може зупинити їх дію до набрання рішенням законної сили в справі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2017р. у задоволенні клопотання ТОВ "Близнюківський комбінат хлібопродуктів" про забезпечення адміністративного позову відмовлено.

ТОВ "Близнюківський комбінат хлібопродуктів" не погодившись з рішенням суду, подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 117 КАС України, ЗУ «Про виконавче провадження», просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області прийняті постанови про накладення штрафу на ТОВ «Близнюківський комбінат хлібопродуктів» у розмірі 16000,00 грн. згідно постанови від 11.04.2017р. №17/1020-2194 та в розмірі 32000,00 грн. згідно постанови від 18.04.2017р. №18/1020-2335 . (а.с. 37-38)

Зазначені постанови перебувають на примусовому виконанні в Близнюківському районному відділі державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області , про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження від 16.05.2017р. (а.с. 28)

Відмовляючи в задоволенні клопотання суд першої інстанції виходив з його необґрунтованості , не доведеності наявності очевидних ознак протиправності таких рішень, які можуть бути підставою для вжиття заходів забезпечення позову та не наведенням фактів, які б вказували на можливість ускладнення виконання майбутнього судового рішення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення клопотання з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Згідно з ч.3 ст. 117 КАС України подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб'єкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обов'язковою для виконання.

Крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, адміністративний позов, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії (ч. 4 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, з аналізу вказаної норми випливає, що підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об'єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача та інших осіб, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

В розрізі цього критерію колегією суддів встановлено, що підставою для вжиття заходів забезпечення позову позивач вважає можливе застосування до нього негативних наслідків, а саме обмеження його майнових прав та завдання істотної шкоди господарській діяльності у випадку стягнення штрафу за оскаржуваними постановами в розмірі 48 000 грн. та 1600 грн. виконавчого збору.

Водночас, саме поняття забезпечення адміністративного позову передбачає вжиття судом, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Одночасно, колегія суддів зазначає, що при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Окрім цього, застосування судом заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Матеріали справи не свідчать, а позивачем відповідних належних та допустимих доказів на доведення обставин викладених в клопотанні ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції не надано про те, що існує очевидна протиправність рішень, які оскаржуються, наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в даній адміністративній справі, або захист цих прав та інтересів стане не можливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Крім того, колегія суддів зазначає, що у випадку задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії оскаржуваних постанов відповідача фактично означатиме вирішення справи по суті позовних вимог, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Посилання апелянта на очевидність протиправності оскаржуваних постанов є не обґрунтованими , крім того правомірність рішень суб'єкта владних повноважень є предметом даного спору та підлягає дослідженню під час розгляду справи по суті.

Також вірними є висновки суду першої інстанції щодо законодавчо встановленої процедури відновлення майнових прав боржника у виконавчому провадженні у зв'язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, передбачені ст.ст.27,29 Закону України «Про виконавче провадження»

Таким чином, погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не наведено достатньо обґрунтованих доводів та не надано доказів, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди його правам, свободам та інтересам, очевидну протиправність оскаржуваних рішень та наявності підстав для вжиття судом заходів забезпечення адміністративного позову, відповідно до ст. 117 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини справи, прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

Згідно ч.1 ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.199, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Близнюківський комбінат хлібопродуктів" залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2017р. по справі № 820/1716/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Русанова В.Б.
Судді Бартош Н.С. Присяжнюк О.В.
Повний текст ухвали виготовлений 19.06.2017 р.