Справа № 686/13314/14-а
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року м. Київ К/800/24486/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівКалашнікової О.В.
Кравцова О.В.
провівши у касаційному порядку попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4совича до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про зобов'язання вчинити дії за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_4 у Хмельницькому міськрайонному суді пред'явив позов до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому (далі - УПФ у м. Хмельницькому) про зобов'язання вчинити дії.

Просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку призначеної пенсії та виплати її в повному розмірі;

- зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату йому державної пенсії у розмірі, не нижчому 8-ми мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 серпня 2014 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність УПФ в м. Хмельницькому щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_4 щомісячної державної пенсії у розмірі, не нижчому 8-ми мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до частини четвертої статті 54 та статті 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов'язано УПФ в м. Хмельницькому за період з 01 січня 2014 року здійснити перерахунок та провести виплату ОСОБА_4 щомісячної державної пенсії у розмірі, не нижчому 8-ми (восьми) мінімальних пенсій за віком, встановленої частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до частини четвертої статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до статті 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з врахуванням фактично проведених за цей період виплат.

У листопаді 2014 року головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду, в якому просив змінити спосіб та порядок виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області по справі № 686/13314/14-а від 13 серпня 2014 року на стягнення з УПФ у м. Хмельницькому на користь ОСОБА_4 коштів в сумі 44 797,95 грн. нарахованої, але не виплаченої пенсії у відповідності до статті 50 та частини четвертої статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 01 січня 2014 року по 30 вересня 2014 року.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 грудня 2014 року заяву задоволено.

Змінено спосіб і порядок виконання постанови Хмельницького міськрайонного суду від 13 серпня 2014 року.

Стягнуто з УПФ в м. Хмельницькому на користь ОСОБА_4 44 797,95 грн. нарахованої, але не виплаченої пенсії у відповідності до статті 50 та частини четвертої статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" 8-ми мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 01 січня 2014 року по 30 вересня 2014 року.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 грудня 2014 року скасовано.

Постановлено нову ухвалу, якою в задоволенні подання про зміну способу та порядку виконання постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 серпня 2014 року головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року, ОСОБА_4 подав касаційну скаргу.

Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що постановою Хмельницького міськрайонного суду від 13 серпня 2014 року у справі

№ 686/13314/14-а за позовом ОСОБА_4 до УПФ в місті Хмельницькому про зобов'язання вчинити дії, позов задоволено.

У зв'язку із невиконанням постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 серпня 2014 року у листопаді 2014 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду, в якій просив змінити спосіб та порядок виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області по справі № 686/13314/14-а від 13 серпня 2014 року на стягнення з УПФ у м. Хмельницькому на користь ОСОБА_4 коштів в сумі 44 797,95 грн. нарахованої, але не виплаченої пенсії.

Із заяви про встановлення способу і порядку виконання рішення суду вбачається, що боржником виконано рішення суду в частині здійснення нарахування заборгованості, а в частині виплати суми боргу не виконано в зв'язку з припиненням державного бюджетного фінансування на проведення виплат.

Задовольняючи заяву про зміну способу і порядку виконання рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що постанова Хмельницького міськрайонного суду від 13 серпня 2014 року не виконана, а подання Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області є обґрунтованим, оскільки встановлення способу і порядку виконання рішення можливе шляхом зміни зобов'язання здійснити виплати на стягнення цих виплат.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та постановляючи нову ухвалу, якою в задоволенні подання про зміну способу та порядку виконання постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 серпня 2014 року відмовлено, суд апеляційної інстанції зазначив, що статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено зміну чи встановлення способу виконання саме резолютивної частини рішення, яка містить висновки по суті позовних вимог, а тому суд не може змінювати змісту резолютивної частини судового рішення.

У зв'язку із цим та з урахуванням обставин справи суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що задоволення подання державного виконавця про встановлення способу виконання судового рішення фактично змінює зміст резолютивної частини відповідного судового рішення. Крім того, заявником не надано суду відповідних доказів наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується із правовою позицією суду апеляційної інстанції із огляду на таке.

Згідно з частиною четвертою статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити як вимоги про зобов'язання відповідача суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, так і стягнення з відповідача суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частин першої, другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Стаття 124 Конституції України та стаття 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Суди встановили, що Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області постановою від 13 серпня 2014 року, зокрема зобов'язав УПФ в м. Хмельницькому за період з 01 січня 2014 року здійснити перерахунок та провести виплату ОСОБА_4 щомісячної державної пенсії.

Сума доплати згідно проведеного перерахунку за рішенням суду на час звернення Відділу Державної виконавчої служби до суду не виплачена у зв'язку з ненадходженням до ПФУ відповідних коштів із державного бюджету.

Встановлені судами обставини не дають підстав для висновку про неможливість виконання судового рішення, що відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України було б підставою для зміни способу і порядку його виконання, адже виплата нарахованих сум пенсій буде здійснена Управлінням ПФУ після надходження відповідних сум із державного бюджету.

Суд для відновлення права ОСОБА_4 на щомісячну державну пенсію прийняв постанову про зобов'язання органу ПФУ здійснити перерахунок та провести виплату щомісячної державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в установленому законом розмірі, що відповідало заявленим у позові вимогам.

Розрахунок суми належної ОСОБА_4 щомісячної державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за спірний період судами не здійснювався, тому, змінивши спосіб виконання такої постанови із зобов'язання провести виплату зазначених пенсій на стягнення перерахованої, але не виплаченої пенсії, суд змінив постанову по суті, вийшовши при цьому за межі позовних вимог та вирішивши питання, що не були предметом дослідження судами при розгляді справи.

Ураховуючи викладене, колегія дійшла висновку, що зміна на підставі статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

Отже, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов'язання органу ПФУ здійснити виплату із зобов'язання на стягнення такої виплати є незаконною.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 11 листопада 2014 року (справа № 21-394а14), від 01 вересня 2015 року (справа № 345/3953-13-а).

Доводи касаційної скарги не спростовують висновок суду апеляційної інстанції та встановлених обставин справи.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 223 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Оскільки суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, підстав для задоволення касаційної скарги немає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4совича залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 грудня 2014 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про зобов'язання вчинити дії - без зміни.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Горбатюк С.А.

Калашнікова О.В.

Кравцов О.В.