Справа № 511/537/17
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2017 р.м.ОдесаСправа № 511/537/17

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції: Гринчак С.І.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Федусика А.Г.,

- Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною ОСОБА_2 на постанову Роздільнянського районного суду Одеської області від 27 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій -,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2017 року ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій до 05 травня.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що він є учасником бойових дій та,відповідно до чинного законодавства України, має право на одержання щороку разової грошової допомоги у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, однак у 2016 році відповідач виплатив йому лише 920 грн. Недоплата за 2016 рік складає 4730 грн.

Постановою Роздільнянського районного суду Одеської області від 27 березня 2017 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій,- відмовлено.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку скороченого провадження за правилами ст. 183-2 КАС України.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нову, адміністративний позов задовольнити.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд за їх участю, а також у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

ОСОБА_2 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії МВ №015347, виданим 04 листопада 2015 року (а.с.4) та перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Роздільнянської державної адміністрації з 10 листопада 2015 року як учасник бойових дій та має право на пільги, встановлені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

До 05 травня за 2016 рік позивачу було виплачено разову грошову допомогу у розмірі 920 грн.

23 грудня 2016 року позивач звернувся до Управління соціального захисту населення Роздільнянської районної державної адміністрації із заявою щодо доплати коштів щорічної разової грошової допомоги до 05 травня.

На звернення позивача від 23 грудня 2016 року відповідач листом від 13 лютого 2017 року №310/15 відмовив позивачу в перерахунку та виплаті разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій в більшому розмірі ( а.с.5).

Не погоджуючись з вищевказаним позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що виплата щорічної разової грошової допомоги до 05 травня позивачу була правомірно здійснена Управлінням соціального захисту населення Роздільнянської районної державної адміністрації в розмірі, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141, у сумі 920 грн., позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції таким, що відповідає вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

В апеляційній скарзі вказується на те, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим апелянтом ставиться питання про скасування постанови Роздільнянського районного суду Одеської області від 27 березня 2017 року та ухвалення нової постанови, якою адміністративний позов задовольнити.

Колегія суддів не погоджується з таким доводом апелянта з огляду на наступне.

Відповідно до ч.5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічно до 05 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з 01 січня 2016 року розмір мінімальної пенсії за віком становить 1 074 грн.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ пунктом 26 якого встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином, Кабінету Міністрів України були надані повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

З метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 02 березня 2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Відповідно до пп. 2 п. 1 вказаної постанови було установлено, що у 2016 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій здійснюється у розмірі 920 грн.

Конституційний Суд України вирішував питання про те, чи має право держава змінювати порядок і розміри існуючих соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України та чи є обов'язковими для застосування судами України нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України з питань соціального захисту громадян, видані на виконання вимог Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

У рішенні Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 зроблено висновок про те, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Крім того, Конституційний суд України у рішенні від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011 наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Аналізуючи вищевикладені норми законодавства, колегія суддів приходить до висновку про те, що при вирішенні питання про розмір допомоги, передбаченої ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», необхідно керуватися постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Відтак, на думку колегії суддів, розмір нарахованої позивачу щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2016 році відповідає вимогам законодавства, що діяло на час виникнення спірних правовідносин.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови позивачу у задоволенні позову, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, як учаснику бойових дій та особі, яка має право на пільги, встановлені законодавством України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», правомірно у 2016 році виплачено щорічну разову грошову допомогу до 5 травня у розмірі 920 грн.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись, ч.10 ст. 183-2 ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Роздільнянського районного суду Одеської області від 27 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.М. Танасогло

Суддя: А.Г. Федусик

Суддя: О.В. Яковлєв