Справа № 804/2178/15
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2016 р. Справа № 804/2178/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Турової О.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в м.Нікополі та ОСОБА_1 районі Дніпропетровської області до Відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 міськрайонного управління юстиції, третя особа: ОСОБА_1 філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Тридента Агро» про визнання дій неправомірними та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 12.11.2014р., -
В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що спірна постанова відповідача про закінчення виконавчого провадження є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки прийнятадержавним виконавцем Відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 управління юстиції ОСОБА_2 з порушенням норм діючого законодавства, а саме: п.3 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», та без урахуванням того, що станом на теперішній час підприємство-боржник - ОСОБА_1 філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Тридента Агро» не ліквідовано, а в господарському суді Дніпропетровської області навіть не порушена справа про визнання банкрутом.
Позивач про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте його представник у судове засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справ за його відсутності.
Відповідач про час, дату та місце розгляду справи також був повідомлений належним чином, проте його представник у судове засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справ за його відсутності.
Третя особа - ОСОБА_1 філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Тридента Агро»такожвважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у розумінні приписів ч.11 ст.35 КАС України, оскільки на адресу суду повернулося поштове відправлення, яким на адресу третьої особи надсилалася повістка про виклик до суду з відміткою відділення поштового звязку про «повернення за закінченням терміну зберігання, оскільки організація не знайдена».
Зважаючи на приписи ч.4 ст.122, ч.4, ч.6 ст.128 КАС України, а також на строки розгляду адміністративних справ, встановлені ст.122 КАС України, суд розглянув дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, оскільки не вбачає потреби заслуховувати свідків та експертів.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про те, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
03.10.2014р. державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 міськрайонного управління юстиціївинесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа в адміністративній справі №804/2178/15.
Незгода позивача з вказаною постановою про закінчення виконавчого провадження стала підставою для звернення до суду з цим позовом.
Вирішуючи позовні вимоги, суд зважає на таке.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. №606-XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).
Згідно з ч.1 та 2 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».
За змістом приписів ст.6 вищевказаного Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець роз'яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до ч.1, 2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» на державного виконавця покладається обовязок щодо вжиття передбачених цим Законом заходів примусового виконання, неупередженого, своєчасного і в повному обсязі вчинення виконавчих дій, для чого державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення (далі виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом тощо.
Перелік підстав для закінчення виконавчого провадження наведено у ст.49 Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до п.3 ч.1 цієї статті виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема, у разі ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.
Порядок ліквідації юридичної особи визначений статтею 111 Цивільного кодексу України.
Згідно з частиною п'ятою зазначеної статті юридична особа є ліквідованою з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.
Дані норми кореспондуються з частиною сьомою статті 59 Господарського кодексу України, ч.2 ст.33 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» та визначають аналогічний порядок припинення юридичної особи.
Разом з тим, належних доказів наявності запису про припинення цієї юридичної особи відповідачем надано не було.
Так, ч.4 ст.70 КАС України, якою встановлено підстави належності та допустимості доказів, визначено, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.
З наданої відповідачем ОСОБА_3 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 13.02.2015р. №20095579, слідує, що Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємцівзнаходиться у стані формування. У звязку із чим відомості станом на 13.02.2015р. про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців є неповними, тому інформація про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців зареєстрованих до 01.04.2007р. та не включених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, отримуються в органі виконавчої влади, в якому проводилася державна реєстрація.
Таким чином, відповідачем не надано належних доказів на підтвердженняліквідації юридичної особи боржника у виконавчому провадженні №1574/1 (№ЄДРВП 44982672)та про те, що виконання її обов'язків у цьому виконавчому провадженні не допускає правонаступництво, що, в свою чергу, свідчить про передчасність винесення державним виконавцем постанови про закінчення вказаного виконавчого провадження та наявність підстав для задоволення адміністративного позову.
Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
Адміністративнийпозов Управління Пенсійного фонду України в м.Нікополі та ОСОБА_1 районі Дніпропетровської області до Відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 міськрайонного управління юстиції, третя особа: ОСОБА_1 філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Тридента Агро» про визнання дій неправомірними та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 12.11.2014р. задовольнити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_4