Справа № 813/3783/16
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2017 року Справа № 813/3783/16

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Тронки О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю КЕЙ-КОЛЕКТ до Личаківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції Львівської області, Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції Львівської області, третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 про скасування постанов, зобовязання зняти арешт з нерухомого майна,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю КЕЙ-КОЛЕКТ (надалі - позивач, ТзОВ КЕЙ-КОЛЕКТ) звернулось до суду з позовом до Личаківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції Львівської області (надалі відповідач-1, Личаківський ВДВС), Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції Львівської області (надалі відповідач-2, Залізничний ВДВС), третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 (надалі третя особа, ОСОБА_1Ю.), в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просить:

скасувати постанови в частині накладення арешту на нерухоме майно - будинок №5, за адресою: м. Львів, вул. Чоловського О., житловою площею 177,7 кв.м, а також земельну ділянку, площею 0,0357 га, адреса: м. Львів, вул. Чоловського О., 5, на якій розташований зазначений будинок, кадастровий номер :01:001:0009, цільове призначення земельної ділянки: обслуговування житлового будинку. А саме:

- постанову Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП 27138983 від 16.06.2011 року, державний виконавець Слесарчук P.C.;

- постанову Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження ВП27617127 від 15.07.2011, державний виконавець Драмбян A.C.;

- постанову Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер: ЗВП № 48625759, виданий 23.11.2015;

- постанову Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міською управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП 31504856 від 01.03.2012, державний виконавець Слесарчук P.C.;

- постанову Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП33136831 від 18.06.2012, державний виконавець Слесарчук P.C.

2. Зобовязати:

- Личаківський відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ВП 27138983;

- Залізничний відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ВП 27617127;

- Личаківський відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ЗВП № 48625759;

- Личаківський відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ВП 31504856;

- Личаківський відділ державної виконавочої служби Львівського міського управління юстиції, ВП 33136831 винести постанови про зняття арешту з нерухомого майна - предмету іпотеки, що перебуває в іпотеці ТОВ «Кей-Колект» на підставі Договору іпотеки від 23.11.2007, а саме: будинок № 5, за адресою м. Львів, вул. Чоловського О., житловою площею 177.7 кв.м, а також земельну ділянку, площею 0.0357 га, адреса: м. Львів, вул. Чоловського О., 5, на якій розташований зазначений будинок, кадастровий номер :01:001:0009, цільове призначення земельної ділянки - обслуговування житлового будинку.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що будинок № 5, за адресою м. Львів, вул. Чоловського О., житловою площею 177.7 кв.м, а також земельна ділянка, площею 0.0357 га, адреса: м. Львів, вул. Чоловського О., 5, на якій розташований зазначений будинок належить позивачу на праві власності у звязку з неналедним виконанням умов договору іпотеки (нерухомого майна) від 23.11.2007. Однак, позивач позбавлений свого права вільно користуватись і розпоряджатись вищезгаданим майном, немає можливості зареєструвати це нерухоме майно на своє імя, оскільки оскаржуваними постановами накладено арешт на таке майно.

Позивач належним чином повідомлявся про розгляд справи, підтвердженням чого є наявна в матеріалах справи розписка. На адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи без участі повноважного представника. Просив розглядати справу за наявними в справі матеріалами.

Відповідачі та третя особа участі повноважних представників не забезпечили. На вимогу суду надіслали на адресу суду матеріали виконавчих проваджень.

Відповідно до положень статті 128 КАС України справа вирішена на підставі наявних у ній доказів.

З'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та дослідивши докази якими вони обґрунтовуються, суд вважає, що позов слід задовольнити, мотивуючи це наступним

23.11.2007 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та громадянином України ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0, у відповідності до п. 1.1. якого Банк зобовязується надати позичальнику кредитні кошти (кредит) в іноземній валюті, долар США в сумі 185 000,00 доларів США. що дорівнює еквіваленту 934 250,00 гривень за курсом НБУ на день укладення Договору, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати та повернути Банку кошти (кредит) та сплатити плату за кредит в порядку та на умовах, зазначених у цьому договорі.

В забезпечення належного виконання зобовязання за кредитним договором був укладений Договір іпотеки (нерухомого майна) від 23.11.2007, за умовами якого, іпотекодавець - ОСОБА_1 передає в іпотеку нерухоме майно: належний йому на праві власності будинок № 5, з приналежними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться в м. Львові по вул. Чоловського О., реєстраційний номер в Реєстрі прав власності на нерухоме майно - 2938717.

Відповідно до Договору факторингу № 2 від 13.02.2012 АКБ «УкрСиббанк» відступило ТзОВ «Кей-Колект» свої права вимоги за зобовязаннями ОСОБА_1 по кредитному договору й відповідно до Договору про відступлення прав за Договорами іпотеки від 13.02.2012 по Іпотечному договору.

Позивач вказує, що боржник недобросовісно виконував взяте на себе забов`язання, а саме, обовязок повертати грошові кошти, відповідно до умов Кредитного договору. ТзОВ КЕЙ-КОЛЕКТ неодноразово були здійснені спроби, щодо спонукання Боржника, в добровільному порядку погасити заборгованість за кредитним договором № 0 від 23.11.2007, згідно програм лояльності, проте безрезультатно.

З огляду на що, маючи намір скористатися своїм правом одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки шляхом набуття права власності, ТзОВ КЕЙ-КОЛЕКТ відповідно до умов іпотечного договору звернувся до нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Проте, 05.05.2016 позивачу при зверненні до нотаріуса стало відомо, що на майно, яке було предметом іпотеки, накладено арешт (копії інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна №5859805 та №58599212 наявні в матеріалах адміністративної справи).

З огляду на що позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч.3 ст.33 цього Закону звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст.512 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частина 1 ст. 516 ЦК України передбачає, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч.3 ст.656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

На підставі договору факторингу № 2 від 13.02.2012 позивач набув право вимоги за кредитним договором ОСОБА_1 з ПАТ «УкрСиббанк» та договором іпотеки від 23.11.2007.

Згідно з інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна №5859805 та №58599212, на спірний обєкт нерухомості оскаржуваними постановами накладено арешти.

Відповідно до ч.4 ст.54 Закону України року «Про виконавче провадження» № 606-ХІV (в редакції закону, який діяв на момент накладення арешту) (далі - Закон № 606-ХІV), про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Відповідачами не надано суду доказів повідомлення іпотекодержаталя про накладення арешту на майно, яке є предметом іпотеки.

Відповідно до ч.6 ст.3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

В той же час, в ч.1 та 2 ст.23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, якщо інше не передбачено законом чи договором, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом.

У разі відступлення обтяжувачем забезпеченою обтяженням права вимоги іншій особі до неї також переходять усі права обтяжувача щодо предмета обтяження.

Згідно з ч.1 та 2 ст.14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями, якщо інше не встановлено цим Законом. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог.

Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

При цьому, поняття пріоритету та вищого пріоритету розтлумачено в статті 1 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», а саме: пріоритет - переважне право обтяжувача відносно права іншої особи на те ж саме рухоме майно; вищий пріоритет - переважний пріоритет одного обтяжувача відносно пріоритету іншого обтяжувача на отримання задоволення своїх прав чи вимог щодо одного й того ж рухомого майна.

Судом встановлено, що обтяження на будинок № 5, з приналежними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться в м. Львові по вул. Чоловського О., реєстраційний номер в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 2938717 та земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0009 на підставі договору іпотеки від 23.11.2007 зареєстровано в Державному реєстрі іпотек.

Відповідно до вказаних вище норм Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» таке обтяження є пріоритетним по відношенню до інших обтяжень.

Тому, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТзОВ «Кей-Колект» про визнання протиправними та скасування постанов державних виконавців про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, в частині спірного майна, є обґрунтованими та підтверджуються наявними у справі доказами.

Щодо позовної вимоги про зобовязання відповідачів винести постанови про зняття арешту на спірне майно суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст.181 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Тобто, до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених ч.1 ст. 17 Закону № 606-ХІV, крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження.

Відповідно до ч.4 ст.105 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги, зокрема, про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень.

Накладення арешту на майно є рішенням субєкта владних повноважень, оформленого у вигляді постанови, яка, в свою чергу, може бути скасована судом.

Отже, скасування постанов державного виконавця про накладення арешту на майно та встановлення заборони на його відчуження є, по своїй суті, скасуванням (зняттям) арешту на таке майно.

Відповідно до п.7 р.XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Згідно з ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VII особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Таким чином, законодавством встановлений обовязок державного виконавця у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника винести постанову про зняття арешту.

З урахуванням викладеного суд зазначає, що позовна вимога щодо зобовязання відповідачів вчинити певні дії по скасуванню арешту на спірне майно є передчасною, а тому задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений позивачем судовий збір слід стягнути з відповідачів за рахунок бюджетних асигнувань пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 7-14, 69-71, 86, 94, 159, 160-163, 167, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати, в частині накладення арешту на нерухоме майно, а саме: будинок №5, за адресою: м. Львів, вул. Чоловського О., житлова площа 177,7 кв.м. та земельну ділянку площею 0,0357 га, кадастровий номер :01:001:0009, на якій розташований зазначений будинок:

- постанову Личаківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції Львівської області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП 27138983 від 16.06.2011 року, державний виконавець Слесарчук P.C.;

- постанову Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції Львівської області про відкриття виконавчого провадження ВП27617127 від 15.07.2011, державний виконавець Драмбян A.C.;

- постанову Личаківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції Львівської області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер: ЗВП № 48625759, виданий 23.11.2015;

- постанову Личаківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції Львівської області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП 31504856 від 01.03.2012, державний виконавець Слесарчук P.C.;

- постанову Личаківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції Львівської області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП33136831 від 18.06.2012, державний виконавець Слесарчук P.C.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з Личаківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції Львівської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КЕЙ-КОЛЕКТ судовий збір в розмірі 6 400 (шість тисяч чотириста) гривень 00 копійок;

Стягнути з Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції Львівської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КЕЙ-КОЛЕКТ судовий збір в розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот ) гривень 00 копійок;

Апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, виготовленої в повному обсязі. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Р.І. Кузан

Повний текст постанови виготовлено та підписано 19.06.2017