Справа № 813/1934/17
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2017 року справа № 813/1934/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судових засідань Булавко О.З.

з участю представника

від відповідача - Холявка І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі ТзОВ) «Паливторг» до Личаківської об'єднаної державної податкової інспекції (надалі Личаківська ОДПІ) Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в :

ТзОВ «Паливторг» звернулося в суд з позовом до Личаківська ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.05.2017 року за №.

Судом, у відповідності до ст.52 КАС України здійснено заміну неналежного відповідача на належного - Головне управління ДФС у Львівській області.

Позивач в позовній заяві стверджує, що як під час перевірки, так і в ході розгляду заперечень на акт перевірки контролюючому органу були надані всі необхідні первинні документи, які свідчать про реальність господарських операцій з ТзОВ «Глобал стар компані», в межах здійснених цим суб'єктом господарських операцій, протягом періоду, за який здійснювалась перевірка. Тобто, фактичне виконання господарських зобов'язань позивача підтверджується належним чином оформленими первинними документами, отримані блага використані у власній господарській діяльності, а здійснені господарські операції спричинили зміни в структурі його активів.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з викладених міркувань, просить позов задовольнити.

Відповідач у письмових запереченнях на адміністративний позов зазначає, що в матеріалах перевірки описана інформація щодо неможливості здійснення господарських відносин позивача з ТзОВ «Глобал стар компані», оскільки не6 встановлено руху товарно-матеріальних цінностей між згаданими суб'єктами господарювання.

Представник відповідача дав аналогічні пояснення, просить в задоволенні позову відмовити, вважає, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення прийнято правомірно та є законними.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд даючи правову оцінку спірним правовідносинам виходив з наступного.

За результатом позапланової виїзної документальної перевірки ТзОВ «Паливторг» з питань взаєморозрахунків ТзОВ «Глобал Стар Компані» за період серпень-жовтень 2016 року, Головним управлінням ДФС у Львівській області було складено акт від 24.04.2017 року за №482/13-01-14-14/40220890 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.05.2017 року за №, яким платнику податків збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 1045830 грн. 00 коп., в тому числі за основним платежем - 836664 грн. 00 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями - 209166 грн. 00 коп.

Перевіркою встановлено порушення підп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, що призвело до завищення податкового кредиту з податку на додану вартість на суму 836664 грн. 00 коп.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Як вбачається зі змісту акта перевірки, враховуючи реальний час здійснення операцій з ТзОВ «Глобал стар компані», не встановлення місцезнаходження відповідного майна товариства та відсутність у даного контрагента трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень, іншого майна, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій, відсутністю ділової мети даних операцій, перевіркою не підтверджується факт придбання ТзОВ «Паливторг» вугілля від ТзОВ «Глобал стар компані» за період серпень-жовтень 2016 року.

Як передбачено п.198.1 ст.198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.3 цієї ж статті, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту, у відповідності до вимог абзац.1 п.198.6 ст.198 ПК України, суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 185.1 статті 185 цього ж Кодексу передбачено, що об'єктом оподаткування є операції платників податку з, зокрема, постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Водночас, статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-XIV, з наступними змінами та доповненнями визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було,

відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З врахуванням даної позиції судом досліджуються обставини правомірності формування позивачем податкового кредиту по господарських операціях, які стосуються спірних правовідносин.

Щодо висновків контролюючого органу про завищення податкового кредиту, то такі ґрунтуються на аналізі господарських операцій позивача та його контрагента - ТзОВ «Глобал стар компані».

Між ТзОВ «Глобал стар компані» (постачальник) та ТзОВ «Паливторг» (покупець) 19.08.2016 року було укладено договір поставки за №19/08/16, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується поставити покупцю вугільну продукцію (вугілля), в асортименті, за ціною, за реквізитами, в строки, в кількості та з якісними характеристиками, погодженими сторонами в специфікаціях до договору.

Позивачем на підтвердження реального виконання вищенаведеного договору про поставку вугілля надано акти приймання-передачі вугільної продукції, корегуючи акти, посвідчення про якість рядового вугілля (продуктів збагачення), залізничні накладні, платіжні доручені, листи відповідно до яких ТзОВ «Глобал стар компані» повідомляє, що вугілля кам'яне, яке було відвантажене з ПАТ «ЦОФ «Росія» та ПАТ «ЦЗФ «Комсомольська», являється власністю ТзОВ «Паливторг».

Також, позивачем надано докази використання придбаного вугілля у своїй господарській діяльності, зокрема договори поставки вугільної продукції, укладені з ТзОВ «Торговий дім «Світ СР» та ПП «Оліяр», видаткові накладні, акти прийому-передачі вугілля, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг).

При цьому, в акті перевірки відповідач вказує на те, що ТзОВ «Альт стандарт», ТзОВ «Оптметторг», ТзОВ «Маркторг», у яких ТзОВ «Глобал стар компані» придбавало вугілля, згідно з аналізу даних єдиного реєстру податкових накладних здійснювали маніпулювання податковою звітністю з податку на додану вартість, а саме невідповідність номенклатури придбаного та реалізованого товару. При проведенні аналізу даних єдиного реєстру податкових накладних встановлено відсутність придбання вищевказаними постачальниками вугільної продукції.

Однак, суд не може покласти в основу судового рішення аргументи та обґрунтування контролюючого органу обставин нереальності згаданих господарських операцій, оскільки такі ґрунтуються на припущеннях і у своїй сукупності не можуть беззаперечно підтверджувати згадані обставини.

При цьому, викладені в акті перевірки висновки ґрунтуються виключно на аналізі господарської діяльності постачальників контрагента позивача - ТзОВ «Глобал стар компані», а не на дослідженні господарських операції безпосередньо між позивачем та його контрагентом, що дозволяє суду констатувати факт відсутності причинно наслідкового зв'язку між господарською діяльністю позивача та контрагентів його контрагента.

Більше того, такий аналіз господарських операцій контролюючим органом та прийняття спірного податкового повідомлення-рішення щодо позивача вказує на перекладання відповідальності з платника податків, який можливо був обізнаний зі зловживаннями, пов'язаними зі сплатою податку на додану вартість, які нараховується при низці операцій з поставок, на ТзОВ «Паливторг».

За таких обставин, суд приходить до висновку, що прямими доказами, в підтвердження реальності здійснення вищенаведених господарських операцій є надані позивачем первинні бухгалтерські документи, які не містять недоліків, а не докази, на які посилається контролюючий орган в акті перевірки.

Крім того, не можна залишити поза увагою і те, що як передбачено п.198.2 ст.198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше;

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

В матеріалах справи наявні копії податкових накладних, які не мають недоліків.

Таким чином, як випливає з вищенаведеного, сама по собі несплата податку продавцем (у тому числі у разі ухилення від сплати) при фактичному здійсненні господарської операції не впливає на податковий кредит покупця та суму бюджетного відшкодування.

Також, матеріалами справи спростовується посилання відповідача на дефекти податкової правосуб'єктності контрагента, як на обставину, що вказує на нереальність згаданих господарських операцій з врахуванням наступного.

В матеріалах справи наявний Витяг №321 з реєстру платників податків податку на додану вартість з якого вбачається, що на час вчинення досліджуваних господарських операцій контрагент позивача був зареєстрований платником податку на додану вартість.

Наявність зазначених документів у позивача підтверджує його добросовісність та обачність, оскільки ним була зібрана оприлюднена інформація, яка б вказувала на добросовісність його контрагента.

Не можна залишити поза увагою і обставини за наявності яких рішення суб'єкта владних управлінських функцій вважається правомірним - таке має бути прийнято пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (п.8 ч.2 ст.2 КАС України).

При цьому, поняття справедливого балансу розкрито у рішенні Європейського Суду з прав людини від 22 січня 2009 року у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03).

Так, Європейський Суд з прав людини, вважає, що порушенням справедливого балансу, який повинен підтримуватися між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту права власності, буде коли національна влада за відсутності будь-яких вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи у зловживаннях, пов'язаних зі сплатою податку на додану вартість, що нараховується при низці операцій з поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все таки карає одержувача оподаткованої податком на додану вартість поставки, який повністю виконав свої зобов'язання за дії чи бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і по відношенню до якого не було засобів відстеження і забезпечення його старанності.

В матеріалах справи відсутні беззаперечні докази в підтвердження наведених обставин справедливого втручання контролюючого органу у право власності позивача, а тому рішення не відповідає наведеному критерію.

В тому числі, контролюючим органом не надано доказів у підтвердження обставин обізнаності позивача про такі порушення контрагентів контрагента позивача.

За таких обставин, суд вважає, що контролюючим органом не доказано завищення позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість на суму 836664 грн. 00 коп. за результатами господарських операцій з ТзОВ «Глобал стар компані», а тому висновки в цій частині є необґрунтованими, і як наслідок протиправними є податкове повідомлення-рішення від 18.05.2017 року за №.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, такі належить присудити на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 21, 69, 70, 160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати, прийняте Головним управлінням ДФС у Львівській області, податкове повідомлення-рішення від 18.05.2017 року за №.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Паливторг» (), що знаходиться за адресою м.Львів, вул.Зелена, 115ж/42, 15688 (п'ятнадцять тисяч шістсот вісімдесят вісім) грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

4.Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

5.Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 21 червня 2017 року.

Суддя (підпис) В.Я.Мартинюк

Постанова не набрала законної сили.

Помічник судді Ю.М.Колтун