Справа № 357/5516/17
Суддя: Ярмола О. Я.
Дата ухвалення: 2017-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/5516/17
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Ліщинська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5, м.Біла Церква, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 2 Білоцерківського відділу поліції лейтенанта поліції Дропой Дмитра Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, посилаючись на те, що за постановою інспектора СРПП № 2 Білоцерківського відділу поліції лейтенанта поліції Дропой Дмитра Сергійовича, його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 170грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст.122 КУпАП, що він вважає незаконним, так як будь-яких Правил дорожнього руху не порушував, та крім того, працівником поліції було порушено процедуру розгляду питання щодо порушення ПДР.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належно, причини неявки суду не відомі, будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Так, в суді встановлено, що дійсно 01.05.2017року, була складена постанова серія БР №325239 в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.6 КУпАП (а.с.2). Копія даної постанови про адміністративне правопорушення була вручена позивачу. Наведене стверджується матеріалами справи та поясненнями позивача.

Зі змісту постанови вбачається, що 01.05.2017року ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Ford Escort д.н.з. НОМЕР_1 в м.Біла Церква по вул.Таращанській, в темну пору доби без освітлення заднього номерного знаку автомобіля, чим порушив п.2. 9 ПДР (а.с.2).

Позивач суду пояснив, що він намагався пояснити інспектору про відсутність будь-яких несправностей приладів освітлення заднього номерного знаку на початку руху автомобіля. А якщо і сталась та чи інша поломка в авто, то це могло трапитись під час руху транспортного засобу. Зазначав, що згідно вимог п. 31.5 ПДР України у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 (режим роботи зовнішніх світлових приладів) цих правил водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту. Не дивлячись на заперечення позивача, відповідач склав відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення.

Так, згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України передбачає, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно статті 276 КЗпП України, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Конституційний суд України в Рішенні від 26 травня 2015 року № 5- рп/2015 (Справа № 1-11/2015) у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначив наступне: «У наведених положеннях Кодексу (ст.268,277 КУПАП) визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності...

Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно- територіальним устроєм України».

Тобто розгляд справи (заявлення клопотання, ознайомлення з доказами, показами свідків, отримання правової допомоги захисника (адвоката) з точки зору офіційного тлумачення Конституційного суду України, мав би відбуватися за місцем знаходження органу патрульної служби, а не на місці вчинення порушення, з наданням позивачу часового інтервалу, достатнього для захисту.

А тому проаналізувавши вищенаведене, суд вважає, що оскаржувану позивачем постанову належить скасувати, оскільки відповідачем порушено порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Позивачем не порушено, встановлений КАС України строк на оскарження постанови про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 33, 122, 245,251, 254, 268, 283, КУпАП, рішенням Конституційного Суду України від 26.05.015 року № 5- рп/2015, Правилами дорожнього руху, затвердженимипостановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, та ст.ст. 6, 9, 17, 71, 158-163, 167, 185-186 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектором СРПП Білоцерківського відділу поліції Дропой Дмитра Сергійовича щодо складання постанови серії БР № 325239 від 01.05.2017 року про адміністративне правопорушення ОСОБА_1.

Визнати неправомірною та скасувати постанову серії БР № 325239 від 01.05.2017 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена до Київського адміністративного апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. А у випадках передбачених ч.3 ст.160 цього Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О. Я. Ярмола