Справа № 822/1262/17
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1262/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:представника позивача ОСОБА_3 представника відповідача ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом державної податкової інспекції у м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області до 55 управління начальника робіт про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі,

ВСТАНОВИВ:

ДПІ у м. Хмельницькому звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до 55 управління начальника робіт в якому у відповідності до вимог Податкового кодексу України просить надати дозвіл на погашення податкового боргу відповідача в сумі 413159,39 грн. за рахунок майна, яке перебуває у податковій заставі відповідно до акту опису № 37 від 08.08.2013 року.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, зазначив що 55 управління начальника робіт є державною госпрозрахунковою установою, яка заснована на державній власності та належить до сфери управління Міністерства оборони України, майно установи є державною власністю і закріплюється за нею на праві господарського віддання. Тому, зазначене майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

09.06.2017 року представник відповідача заявив клопотання про залучення Міністерства оборони України до участі у справі в якості другого відповідача. В обґрунтування клопотання зазначив, що 55 управління начальника робіт є державною установою, майно, яке перебуває на балансі відповідача є майном держави Україна, в особі Міністерства оборони України. Усною ухвалою суд відмовив у задоволенні зазначеного клопотання, оскільки відповідно до пункту 89.2 статті 89 Податкового кодексу України перебування заставленого майна у господарському віданні або оперативному управлінні не є перешкодою для стягнення за рахунок нього податкового боргу його утримувача.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з підстав, зазначених нижче.

Суд встановив, що відповідач - 55 управління начальника робіт, , зареєстроване 02.01.1993 року та перебуває на обліку в державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області як платник податків.

Відповідно до Положення про 55 управління начальника робіт, затвердженого наказом Міністра оборони України від 20.11.2008 року № 568, відповідач є державною госпрозрахунковою установою, заснованою на державній власності та належить до сфери управління Міністерства оборони України. Установа несе відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах належного їй майна згідно з чинним законодавством України. Майно установи є державною власністю і закріплюється за нею на праві господарського віддання.

Постановою від 09.02.2017 року у справі № 822/153/17, яка набрала законної сили 03.03.2017 року, Хмельницький окружний адміністративний суд, задовольнивши позов ДПІ у м. Хмельницькому, стягнув з 55 управління начальника робіт податковий борг в сумі 413159,39 грн. з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, а також за рахунок належної йому готівки.

На виконання вказаної постанови суду ДПІ у м. Хмельницькому 22.03.2017 року виставила інкасові доручення про стягнення податкового боргу за рахунок коштів на рахунках, відкритих відповідачем в установах банків, а саме:

- рахунок № 9498 в ПАТ "Промінвестбанк", яке повернуте банком без виконання у зв'язку з відсутністю коштів;

- рахунок № 8698 в ПАТ "КБ "Хрещатик", яке повернуте банком в зв'язку з початком процедури ліквідації банку відповідно до рішення Правління НБУ від 02.06.2016 року № 46-рш;

- рахунок № 8698 в ПАТ "КБ "Хрещатик", яке повернуте банком в зв'язку з початком процедури ліквідації банку відповідно до рішення Правління НБУ від 02.06.2016 року № 46-рш;

- рахунок № 8698 в ПАТ "КБ "Хрещатик", яке повернуте банком в зв'язку з початком процедури ліквідації банку відповідно до рішення Правління НБУ від 02.06.2016 року № 46-рш;

- рахунок № 350 в ПАТ "КБ "Хрещатик", яке повернуте банком в зв'язку з початком процедури ліквідації банку відповідно до рішення Правління НБУ від 02.06.2016 року № 46-рш;

- рахунок № 9 в АТ "ОСОБА_5 Аваль", яке повернуте банком в зв'язку з відсутністю коштів на рахунках платника;

- рахунок № 6503 в ПАТ КБ "Правекс-Банк", яке повернуте банком в зв'язку з тим, що цей рахунок є рахунком зі спеціальним режимом використання (у відповідності до частини 2 статті 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням чи похованням" страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону);

- рахунок № 6900 в АТ "Укрсиббанк", яке повернуте у зв'язку з арештом коштів іншим виконавчим документом.

В травні 2017 року позивач звернувся до суду із позовом про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі, відповідно до акту опису №37 від 08.08.2013 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує зазначене нижче.

Згідно з статтею 67 Конституції України на платників податків покладено обов'язок сплачувати податки і збори в порядку і в розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пунктом 87.1 статті 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Відповідно до положень підпунктів 95.1 - 95.3 статті 95 ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Тобто, ПК України визначає послідовність дій податкового органу щодо стягнення податкового боргу та умови, за яких погашення податкового боргу здійснюється за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Кодексом передбачено, що майно платника податків, що перебуває у податковій заставі, може бути джерелом погашення податкового боргу лише в тому випадку, коли податковим органом вжиті всі заходи щодо стягнення податкового боргу за рахунок коштів та готівки, які перебувають у власності такого платника, і лише за умови їх недостатності.

Суд встановив, що виконуючи рішення суду, позивач обмежився лише інкасовими дорученнями від 22.03.2017 року. Водночас ні до цієї дати ні після неї позивач не вчиняв дії щодо перевірки наявності коштів на вказаних у цих інкасових дорученнях рахунках. Разом з тим, відсутність на рахунку коштів на певну дату не може бути доказом неспроможності платника податків погасити податковий борг за рахунок коштів, що належать такому платнику податків. Крім того, суд також становив, позивач взагалі не виставляв інкасове доручення про стягнення податкового боргу з коштів на поточному рахунку в національній валюті № 6488, відкритому відповідачем у ПАТ КБ "Правекс-Банк" 11.10.2012 року, який використовується ним для здійснення платежів, пов»язаних з господарською діяльністю, в тому і для сплати податків та інших обов»язкових платежів. Вказане підтверджується довідкою ПАТ КБ "Правекс-Банк" № 756 від 13.06.2017 року довідкою відповідача № 111 від 14.06.2017 року та копіями платіжних доручень про податків за січень-березень 2017 року. Позивач також не надав суду жодного доказу здійснення ним заходів щодо стягнення податкового боргу за рахунок належної відповідачу готівки.

Суд вважає, що вжиті позивачем заходи щодо виконання постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.02.2017 року у справі № 822/153/17 про стягнення податкового боргу відповідача за рахунок належних йому коштів у банках та готівки є недостатніми, оскільки їх результати не відображають дійсний майновий стан відповідача та недостатність наявних у нього коштів на рахунках у банках та готівки для погашення податкового боргу. Тому, відсутні підстави для надання дозволу на погашення податкового боргу відповідач аза рахунок майна, що перебуває в податковій заставі.

Вирішуючи зазначений спір, суд також враховує, що згідно підпункту 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 88.1 статті 88 ПК України передбачено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Відповідно до пункту 89.2 статті 89 ПК України право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Згідно з пунктом 89.3 статті 89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Конституційний суд України у рішенні № 2рп/2005 від 24.03.2005 року зазначив, що розмір податкової застави виходячи із загальних принципів права повинен відповідати сумі податкового зобов'язання, що забезпечувало б конституційну вимогу справедливості та розмірності. Розмірність як елемент принципу справедливості передбачає встановлення публічно-правового обмеження розпорядження активами платника податків за несплату чи несвоєчасну сплату податкового зобов'язання та диференціювання такого обмеження залежно від розміру несплати платником податкового боргу.

Пунктом 89.6 ПК України встановлено, якщо майно платника податків є неподільним і його балансова вартість більша від суми податкового боргу, таке майно підлягає опису у податкову заставу у повному обсязі.

Таким чином, балансова вартість майна, на яке поширюється право податкової застави, повинна відповідати сумі податкового боргу платника податків. Майно платника податків, балансова вартість якого більша від суми податкового боргу, підлягає опису лише за умови, що таке майно є неподільним.

Разом з тим, до акту опису майна №37 від 08.08.2013 року розташованого за адресою Хмельницький район, ст. Богданівці, вул. Щорса, 6, ДПІ у м. Хмельницькому включила ряд окремих об'єктів нерухомого майна загальною балансовою вартістю 882292,15 грн (під'їзні залізничні колії та площадки розвантаження, напіваркове залізобетонне сховище, туалет цегляний, жіночий туалет цегляний), кожен з яких може бути самостійним предметом податкової застави. При цьому, підписуючи акт опису, податковий керуючий та представник відповідача у пункті 2 акту вказали на відсутність на день складання цього акта майна, що може бути описане у податкову заставу. Балансова вартість майна, описаного в податкову заставу, яке складається з окремих об»єктів, значно перевищує розмір податкового боргу в сумі 413159,39 грн, що підлягає стягненню з відповідача відповідно до постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.02.2017 року у справі № 822/153/17.

Крім того, статтею 1 Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків, до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява ДПІ у м. Хмельницькому про надання дозволу на погашення суми податкового боргу 55 управління начальника робіт за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Податковим кодексом України, статтями 2, 6-9, 11, 23, 69, 71, 86, 94, 122, 128, 158-163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні адміністративного позову державної податкової інспекції у м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області до 5 управління начальника робіт про надання дозволу на погашення податкового боргу, що перебуває в податковій заставі, відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови складено 16 червня 2017 року

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1