Справа № 2-а-2649/2010
Суддя: Завадська О. П.
Дата ухвалення: 2010-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
№2 -а-2649/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2010 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої - судді Завадської О.П.

при секретарі Поважнюк О.Б.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до дорожньо - патрульної служби Олександрійської роти дорожньо - автомобільної інспекції УМВС України в Кіровоградській області про визнання неправомірною постанову про адміністративне правопорушення та застосування ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

09 липня 2010 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до дорожньо - патрульної служби Олександрійської роти дорожньо - автомобільної інспекції УМВС України в Кіровоградській області про визнання неправомірною постанову про адміністративне правопорушення серії ВА № 159831 від 29 червня 2010 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення правил розташування транспортних засобів на проїзній частині, а саме за рух автомобілем по крайній лівій стороні дороги при вільній правій стороні дороги.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та обставини позовної заяви, підтвердив відмову в отриманні даної постанови 29 червня 2010 року, оскільки вважає, що дане правопорушення є малозначним, тому що він швидкості руху він не перевищував, аварійної ситуації не створював, дві смуги дороги були вільними, а визначений інспектором розмір штрафу надмірним, також пояснив, що побачивши інспектора дорожньо - патрульної служби, просто не встиг перелаштуватися на праву смугу. Однак просив застосувати відносно нього усне зауваження згідно ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки не працює, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності.

Представник відповідача про час і місце розгляду справи був повідомлений в встановленому законом порядку, проте в судове засідання свого представника не направив, причини неявки суду невідомі. Тому відповідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача, та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 червня 2010 року близько 10 години 40 хвилин на 244 км. автодороги Київ - Знамянка позивач, керуючи автомобілем марки Шкода державний номерний знак ВХ 3062 AI, порушив правила розташування транспортних засобів на проїзній частині, а саме: рухався по лівій смузі дороги, не здійснюючи поворот ліворуч (розворот), в той час коли права смуга дороги була вільною, при цьому не виконав вимоги п. п. 11.2 та 11.5 Правил дорожнього руху України, чим допустив порушення ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, необладнаними технічними пристроями,що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти пяти до тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Дане правопорушення зафіксоване в протоколі серії ВА1 № 022912 від 29 червня 2.010 року, де позивач письмово заперечив свою вину у вчиненні даного правопорушення та підтвердив рух автомобілем по правій смузі автодороги.

Постановою про адміністративне правопорушення серії ВА № 159831 від 29 червня 2010 року, яку позивач відмовився отримати, його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Положеннями статтей 287-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено оскарження постанови про адміністративне правопорушення протягом десяти днів від дня її винесення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно положень ч. 1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Неоднозначну позицію позивача щодо своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, який одночасно заявляв вимогу скасувати постанову як неправомірну чи застосувати усне зауваження, що по своїй суті виключають один одного, його суперечливі пояснення стосовно обставин правопорушення, своєї вини у вчиненні даного адміністративного правопорушення, суд розцінює як намір уникнути юридичної відповідальності.

Дій позивача за ч. 2 статі 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення кваліфіковані вірно, адміністративне стягнення накладено в межах санкції зазначеного адміністративного закону з врахуванням всіх складових, визначених ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушення норм адміністративного права при розгляді справи про адміністративне правопорушення не встановлено, тому підстав для скасування постанови про адміністративне правопорушення немає і в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 11, 14, 70, 71, 86, 99 - 100, 138, 159 - 163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі ст. ст. 33, 122, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до дорожньо - патрульної служби Олександрійської роти дорожньо - автомобільної інспекції УМВС України в Кіровоградській області про визнання неправомірною постанову про адміністративне правопорушення серії В А № 159831 від 29 червня 2010 року та застосування ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя