Справа № 465/7440/16-а
Суддя: Козюренко Р. С.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

14.06.2017 року

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Козюренко Р.С.

при секретарі Мацко Х.Д.,

позивач ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції, третя особа інспектора батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції Шумського С.М. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції, третя особа інспектора батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції Шумського С.М., в якому просить визнати протиправними дії інспектора Шумського С.М. протиправними, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 20.11.2016 року серії АР №550417 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. З урахуванням уточнених позовних вимог просив лише скасувати постанову від 20.11.2016 року серії АР №550417.

Позовні вимоги мотивує тим, що 20.11.2016 р. інспектором Шумським С.М. винесено постанову серія АР №550417 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, згідно якої ОСОБА_1 оштрафовано на 425 грн. Підставою винесення постанови стало те, що 20.11.2016 р., о 20 год. 48 хв., керуючи автомобілем «Mercedes Benz 124», д.н.з. НОМЕР_1, на автодорозі Київ-Чоп, М-06, 532 км+900 м, здійснив обгін на перехресті. чим порушив п. 14.6 а Правил дорожнього руху. Вважає вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки в оскаржуваній постанові не відображено дійсні обставини події, а факт вчинення правопорушення не доведений жодними доказами. При цьому зазначив, що в УПП у м. Львові відсутні відеозапис чи інші докази події, що мала місце 20.11.2016 року. Крім того, були порушені права позивача щодо можливості ознайомитись з матеріалами справи. Відтак, на думку позивача, його притягнуто до адміністративної відповідальності безпідставно.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, дав пояснення аналогічні наведеним, додатково позивач пояснив, що він не порушував правил дорожнього руху, що 20.11.2016 року, керуючи автомобілем на автодорозі Київ-Чоп приблизно на 530 км перед його автомобілем рухався в попутному напрямку автомобіль патрульної поліції з розпізнавальними знаками без включених маячків, перед яким також рухався вантажний автомобіль. У такій ситуації проїхав за даним автомобілем близько 2 км, після чого дочекавшись сприятливих умов та дотримуючись дорожньої розмітки, здійснив обгін автомобіля патрульної поліції у дозволеному місці без порушення правил. Натомість, у працівників поліції відсутні докази щодо порушення ним Правил дорожнього руху, таке порушення не зафіксовано на камеру. Аналогічні пояснення надав під час складення постанови, про що вказано в такій. У зв"язку із наведеним, просить суд позов задоволити.

Відповідач, третя особа належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, що стверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які знаходяться в матеріалах справи, в судове засідання не з"явилась.

Однак, Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції подало письмові заперечення, у яких зазначено, що дана постанова винесена правомірно на місці вчинення правопорушення в межах компетенції працівників поліції, а інспектор Шумський С.М. виносячи постанову законно оцінив наявні докази за своїм внутрішнім переконанням. Покликається на те, що незалежно від того є перехрестя регульованим або нерегульованим, по другорядній або головній дорозі виконання обгону або будь-якого транспортного засобу на ньому заборонено.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 20.11.2016 року інспектором батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції Шумським С.М. відносно ОСОБА_1 винесено постанову серії АР № 550417 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КпАП України у виді штрафу у розмірі 425 грн. З постанови вбачається, що 20.11.2016 року о 20 год. 48 хв., ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Mercedes Benz 124», д.н.з. НОМЕР_1, на автодорозі Київ-Чоп, М-06, 532 км+900 м, здійснив обгін на перехресті, чим порушив п. 14.6 а Правил дорожнього руху.

Під час складення поставнови від 20.11.2016 року ОСОБА_1 надавав письмові пояснення з проводу даної події, про що зазначено в самій постанові.

Оскільки, ОСОБА_1 був не згідний з складенням щодо нього постанови від 20.11.2016 року, не визнає вчинення правопорушення, передбаченого п. 14.6 а Правил дорожнього руху, 29.11.2016 року подав скаргу начальнику УПП у м. Львові. Просив дії інспектора Шумського С.М. визнати непрофесійними, помилковими, а постанову скасувати та закрити дану справу.

УПП у м. Львові надало письмову відповідь на скаргу від 08.12.2016 року № М-229/41/12, якою скаргу позивача залишено без задоволення. Відповідь на скаргу позивач отримав 13.12.2016 року.

Також позивач звернувся до УПП у м. Львові ДПП з клопотанням від 11.04.2017 року № М-75 щодо надання копії відеозапису події, яка мала місце 20.11.206 року. Листом від 13.04.2017 року № М-75/41/12/01 УПП у м. Львові ДПП повідомило ОСОБА_1 про те, що запитувані відеозаписи відсутні у зв"язку з обмеженими технічними умовами зберігання відео, фото- та аудіо інформації.

Згідно п.14.6 а Правил дорожнього руху обгін на перехресті заборонено.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП порушення водіями транспортних засобів правил обгону тягне за собою накладення штрафу від двадцяти п"яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.3 ч.2 ст.222 КУпАП від імені органів внутрішніх справ (міліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 цього Кодексу, уповноважені працівники підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання.

Відповідно до ч.1 ст.288 та ст.289 КУпАП скарга на постанову органу внутрішніх справ (його посадової особи) про накладення адміністративного стягнення подається у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими цим Кодексом, протягом 10 днів з дня винесення постанови.

У відповідності до вимог ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст.245 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки чи відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінючи доводи сторін, суд вважає, що відповідач не довів того факту, що інспектор УПП у м. Львові ДПС Шумський С.М. при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови, прийняв зазначене рішення на підставі об'єктивних доказів, оскільки жодного доказу на підтвердження обставин, викладених в оскаржуваній постанові суду не представлено.

Крім того, суд бере до увагу також і те, що позивач надав пояснення під час складення постанови 20.11.2016 року, які, як вбачається з такої, додані до неї. Однак, суду відповідач таких не представив. Разом з тим, відповідач визнав, що докази, а саме відеозапис місця події, яка мала місце 20.11.2016 року відсутій.

За таких обставин відповідачем не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували вчинення 20.11.2016 року позивачем правопорушення, за яке передбачено адміністративну відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП та спростовували пояснення позивача. Відтак, будь-які докази того, що позивач 20.11.2016 р. допустив порушення п. 14.6а Правил дорожнього руху, а наявна у справі постанова не дає підстав вважати про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин суд вважає, що вимоги є обґрунтованими, а позов слід задовольнити повністю.

Зі змісту ст. 280 КУпАП випливає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що в судовому засіданні не встановлено, а відповідачем не представлено жодного належного, об"єктивного та обґрунтованого доказу, який би спростовував доводи позивача, то суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, а саме скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 20.11.2016 року серії АР №550417 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 12,14,18,159,160,161,163,170,171-2 КАС України, суд

постановив:

позов задоволити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 20.11.2016 року серії АР №550417 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м. Львова шляхом подачі в десяти денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Козюренко Р.С.