Справа № 162/338/17
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/6591/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Каралюса В.М., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Камінь-Каширського об'єднаного управління пенсійного фонду України Волинської області на постанову Любешівського районного суду Волинської області від 10 травня 2017 року у справі № 162/338/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій протиправними, зобов'язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1.) звернулася з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області (далі - Управління ПФУ в Любешівському районі) та просила визнати протиправними дії Управління ПФУ в Любешівському районі щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії з врахуванням 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж, зобов'язати Управління ПФУ в Любешівському районі провести перерахунок та виплату пенсії в межах строку позовної давності відповідно до вимог частини 2 ст. 56 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-ХІІ) із збільшенням її на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений мінімальний стаж.

В ході розгляду справи відбулося правонаступництво Управління ПФУ в Любешівському районі на Камінь-Каширське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області (далі - Камінь-Каширське ОУПФ).

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 10 травня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Камінь-Каширського ОУПФ щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років відповідно до положень частини 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ.

Зобов'язано Камінь-Каширське ОУПФ, починаючи з 15 жовтня 2016 року, провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75% заробітку.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржило Камінь-Каширське ОУПФ, яке вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржувану постанову і прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

Сторони правом на участь у судовому засіданні не скористалися, у зв'язку з чим справа розглядалась в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що Позивач є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії і пенсію за віком отримує з 18.05.1999 року.

22 грудня 2016 року Позивач звернулася до пенсійного органу із заявою, в якій просила провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до вимог ч. 2 ст. 56 Закону № 796-ХІІ, а також наголосила на обранні ним умов пенсійного забезпечення згідно вищевказаного Закону.

Згідно відповіді Управління ПФУ в Любешівському районі від 29 грудня 2016 року № 756/Л-01 у задоволенні заяви Позивача відмовлено.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що право Позивача на перерахунок пенсії у відповідності до вимог ч. 2 ст. 56 Закону № 796-ХІІ підтверджено матеріалами справи та нормами чинного законодавства.

Позивач звернулася до пенсійного органу із заявою про обрання умов та порядку пенсійного забезпечення, в тому числі й щодо вказаного перерахунку пенсії; також норми Закону № 796-ХІІ мають для спірної категорії осіб пільговий характер щодо тривалості трудового стажу та величини, з якої проводиться розрахунок.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів, відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильними.

Відповідно до ст. 55 Закону № 796-ХІІ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) призначення та виплата пенсій потерпілим від Чорнобильської катастрофи провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та цього Закону.

Частиною 2 ст. 56 наведеного Закону визначено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Згідно ст. 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок такого забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом № 796-ХІІ або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України «Про пенсійне забезпечення» або спеціальним Законом № 796-ХІІ.

Обставини справи свідчать про те, що Позивач обрала умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені спеціальним Законом № 796-ХІІ.

Аналіз статті 56 наведеного Закону вказує про те, що вона визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи.

Водночас порядок перерахунку пенсій Законом України «Про пенсійне забезпечення» не встановлений, що є підставою для застосування судом при розгляді цього публічно-правового спору аналогії закону на підставі частини сьомої статті 9 КАС України.

Ознакам, передбаченим вказаною процесуальною нормою, відповідає абзацу другому частини першої статті 28 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV), зі змісту якого випливає, що за кожний повний рік страхового стажу понад установлений законом мінімальний трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, остання збільшується на 1 процент визначеної законом її розрахункової величини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в частині другій ст. 56 Закону № 796-ХІІ як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи. Згідно з цим Законом вона дорівнює мінімальному розміру пенсії за віком, який згідно з абзацом першим частини другої статті 28 Закону № 1058-IV встановлений у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, особам, яким призначена пенсія на підставі Закону № 796-ХІІ, перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 процент заробітку за рік.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 07.07.2015 р. у справі № 21-727а15.

За таких обставин, розглядаючи спір, місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Разом з тим, при визначенні періоду часу, з якого позовні вимоги підлягають задоволенню, судом першої інстанції не враховано, що із заявою про обрання умов пенсійного забезпечення згідно Закону № 796-ХІІ, а також про перерахунок пенсії, позивач звернулася до пенсійного органу лише 22 грудня 2016 року.

Згідно із частинами третьою, четвертою статті 45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Із урахуванням наведеного, право на перерахунок пенсії у Позивача виникло, починаючи з 01 січня 2017 року.

Крім того, в перерахунку пенсії Позивачу було відмовлено Управлінням ПФУ в Любешівському районі ще до його правонаступництва Камінь-Каширським ОУПФ.

Відтак слід визнати протиправною відмову в перерахунку пенсії Позивачу саме Управлінням ПФУ в Любешівському районі, а не Камінь-Каширським ОУПФ, як про це помилково зазначено в резолютивній частині постанови суду першої інстанції.

Відповідно до статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно зі статтею 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 41, 158-163, 195, 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Камінь-Каширського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області задовольнити частково.

Постанову Любешівського районного суду Волинської області від 10 травня 2017 року у справі № 162/338/17 скасувати та прийняти нову, якою позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати відмову управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області від проведення у порядку частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 із її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років - протиправною.

Зобов'язати Камінь-Каширське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75% заробітку, починаючи з 01 січня 2017 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді В. М. Каралюс
З. М. Матковська