Справа № 806/740/17
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Черняхович І.Е.
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
ПОСТАНОВА

іменем України

"13" червня 2017 р. Справа № 806/740/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Моніча Б.С.

Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Полоневич Т.Ю.,

представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Коростишівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "27" березня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Коростишівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання протиправною відмову та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним позовом та просила визнати протиправною відмову Коростишівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області у внесенні змін до актового запису про шлюб № 36 від 08.05.1965, складеного районним відділом реєстрації актів м. Коростишева Житомирської області шляхом виправлення національності нареченої ОСОБА_3 з "українка" на "полька" та скасувати висновок № 67 від 20 грудня 2016 року Коростишівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про внесення змін до актового запису цивільного стану про шлюб. Також, позивачка просила зобов'язати Коростишівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області внести зміни до актового запису про шлюб № 36 від 08.05.1965, складеного районним відділом реєстрації актів м. Коростишева Житомирської області шляхом виправлення національності нареченої ОСОБА_3 з "українка" на "полька".

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що відмова у внесенні змін до актового запису у зв'язку з тим, що відсутні документи на підставі, яких такі зміни вносяться є не вмотивованою та такою, що порушує її права на вільний вибір та відновлення національності, оскільки вона вважає себе полькою.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 27 березня 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправною відмову Коростишівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області у внесенні змін до актового запису про шлюб № 36 від 08.05.1965, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області шляхом виправлення національності нареченої ОСОБА_3 з "українка" на "полька".

Скасовано висновок № 67 від 20 грудня 2016 року Коростишівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про внесення змін до актового запису цивільного стану про шлюб.

Зобов'язано Коростишівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області внести зміни до актового запису про шлюб № 36 від 08.05.1965, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області шляхом виправлення національності нареченої ОСОБА_3 з "українка" на "полька".

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Коростишівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір в сумі 1280,00грн.

В апеляційній скарзі Коростишівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду в частині визнання протиправними дій та скасування висновку та прийняти нову постанову в названій частині - про відмову в задоволенні позову. Зокрема, апелянт посилається на те, що висновки суду не відповідають нормам, встановленим Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України. Відділом проведено всі дії передбачені законодавством щодо розгляду заяви позивача, а тому висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану відповідає вимогам закону.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 звернулась до Коростишівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області із заявою про внесення змін в графі національність з "українка" на "полька" до актового запису про шлюб ОСОБА_6 та ОСОБА_3 №36 від 08.05.1965.

Проте, відділом реєстрації актів цивільного стану Коростишівського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Житомирській області позивачу надано висновок № 67 від 20.12.2016, у якому відмовлено у внесені таких змін до актового запису про шлюб № 36 від 08.05.1965 у зв'язку з відсутністю документів, які підтверджують національність ОСОБА_3 (а.с. 7-8).

Суд першої інстанції, перевіряючи дії відповідача щодо винесення відмови у внесенні змін до актового запису про шлюб на відповідність вимогам частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України дійшов висновків, що суб"єкт владних повноважень діяв протиправно.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з вказаним висновком, виходячи з наступного.

Відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану регулює Закон України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 01.07.2010 р. № 2398-VI (надалі - Закон №2398-VI ).

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону №2398-VI відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

За змістом ч.1 ст.22 Закону № 2398-VI внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюється Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за №55/18793 (далі - Правила).

Пунктом 1.1. Правил визначено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

Пунктом 2.6 Правил визначено, що разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

За змістом п.2.11 Правил факти, зазначені в заяві, а також записи у свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану та в інших поданих заявником документах, якщо вони викликають сумніви щодо їх достовірності, можуть бути перевірені відділом державної реєстрації актів цивільного стану шляхом направлення запитів до відповідних установ, організацій для затребування необхідних документів.

Пунктом 2.12 Правил передбачено, що на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.

Підпунктом 2.13.12 пункту 2.13 Правил, яким визначаються підстави для внесення змін в актові записи цивільного стану, зокрема передбачено, що таке внесення можливе також і в інших окремих випадках, якщо це не суперечить чинному законодавству України.

Відповідно до пункту 2.15 Правил передбачено випадки, коли складається висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану, зокрема, відповідно до пункту 2.15.9 цього пункту висновок складається, якщо під час державної реєстрації акту цивільного стану були допущені помилки (перекручення, пропуск відомостей, окремих слів або граматичні помилки чи вказані неправильні відомості).

Судом першої інстанції встановлено, що 08 травня 1965 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 був зареєстрований шлюб та складено актовий запис № 36, прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_3, графа національність нареченої вказано "українка" (а.с. 13).

Зі змісту Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 9 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 батьками зареєстровані: батько - ОСОБА_7 національність "поляк", мати - ОСОБА_8 національність "українка", графа національність дитини відсутня (а.с. 9).

Також, судом встановлено, що згідно з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 2 молодшого брата позивача, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 батьками зареєстровані: батько - ОСОБА_7 національність "поляк", мати - ОСОБА_8 національність "українка", графа національність дитини відсутня (а.с. 11). З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 5 ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 батьками зареєстровані: батько - ОСОБА_7 національність "поляк", мати - ОСОБА_8 національність "українка", графа національність дитини відсутня (а.с. 12).

З огляду на викладене та відповідно до Сімейного кодексу України, за яким повнорідними є брати і сестри, які мають спільних батьків, суд дійшов висновку, що у вказаних Витягах про народження ОСОБА_3 та її молодших братів - ОСОБА_9 та ОСОБА_11 вказані спільні батьки, а тому з урахуванням того, що у батька ОСОБА_7 в графі національність зазначений "поляк" - ОСОБА_3 має право на збереження національності "полька".

Також, суд дійшов висновку, що запис у свідоцтві серії 1 - УР № 821478 від 08.05.1965 про шлюб позивача в графі національність "українка" не є правомірною підставою для відмови у вільному виборі та відновленні національності "полька".

Однак, дійшовши такого висновку, суд не звернув уваги на те, що національність батька позивачки - ОСОБА_7 ніким не оспорююється, оскільки вказаний факт підтверджено належними доказами. Натомість, предметом розгляду даної справи є наявність підстав для внесення змін до актового запису про шлюб позивачу на підставі Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за №55/18793.

З матеріалів справи вбачається, що в актовому записі про шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 №36 від 08.05.1965 року, складеного районним відділом реєстрації актів м. Коростишева Житомирської області, в графі "національність" відомості про наречену вказано "українка".

При цьому, зі змісту висновку вбачається, що в актових записах є підписи, які свідчать про погодження нареченої зі своєю національністю, адже один з її батьків є українцем.

Слід звернути увагу, що зазначення національності у паспорті громадянина було обов'язковим відповідно до Постанови від 27.12.1932 № 1917 «Про встановлення єдиної паспортної системи по Союзу РСР та обов'язкової прописки паспортів», яка діяла до 1992 р. Зазначення національності громадянина України у паспорті громадянина України не передбачається з часу запровадження паспортів громадянина України у 1992 р. відповідно до Постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та свідоцтво про народження» Постанова Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та свідоцтво про народження».

Отже, національність позивача у вказаному нею акті цивільного стану було внесено на підставі даних її паспорту СРСР, про що вона не заперечувала, оскільки при одержанні паспорту СРСР вона самостійно обрала національність по матері - українка. Тобто національність позивача вносилася до актових записів з її доброї волі та згоди. І це свідчить про те, що під час державної реєстрації актів цивільного стану про шлюб помилки з вини відповідача допущено не було.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що Коростишівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області не мав підстав для внесення змін до актових записів і склав висновок у відповідності до вимог чинного законодавства, тому відсутні підстави для внесення відповідних змін щодо національності.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги висновки суду першої інстанції, що скасування висновку відповідача та зобов"язання внести зміни до актового запису про шлюб буде захищено право ОСОБА_3 на вільний вибір та відновлення національності.

Так, за правилами статті 11 Закону 2494 передбачено, що громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Статтею 3 Рамкової конвенції про захист національних меншин, яка ратифікована Законом України №703/97-ВР від 9 грудня 1997 року "Про ратифікацію Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин" визначено, що кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі. Особи, які належать до національних меншин, можуть здійснювати права і свободи, що випливають з принципів, проголошених в зазначеній Рамковій конвенції, одноосібно та разом з іншими. Частиною 1 статті 11 вказаної Конвенції визначено, що сторони зобов'язуються визнавати за кожною особою, яка належить до національної меншини, право використовувати своє прізвище (по батькові) та ім'я мовою меншини, а також право на їх офіційне визнання, відповідно до умов, передбачених у їх правових системах.

У статті 1 Угоди про принципи співробітництва між Україною та Республікою Польща по забезпеченню прав національних меншин визначено, що для досягнення цілей цієї Угоди під національними меншинами (надалі "меншини") маються на увазі відповідно: - групи громадян України, які є поляками за національністю, та які виявляють почуття національної самосвідомості, єдності зі своїм етносом, - групи громадян Республіки Польща, які є українцями за національністю та які виявляють почуття національної самосвідомості, єдності зі своїм етносом.

Відповідно до статті 3 згаданої Угоди, кожна із Сторін враховує у своїй політиці законні інтереси меншин, вживає законодавчі, адміністративні та інші необхідні заходи для зберігання, розвитку їх етнічної, мовної, культурної та релігійної самобутності, недопущення на своїй території будь-якої дискримінації осіб за ознакою їх приналежності до меншини, а також будь-яких спроб асиміляції меншин проти їх волі.

Статтею 3 Рамкової конвенції Ради Європи Про захист національних меншин (ратифікованої Законом України № 703/97-ВР від 09 грудня 1997 року) передбачено, що кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Відповідно до статті 300 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до Закону України "Про національні меншини" від 25.06.1992 №2494-ХІІ, громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Колегія суддів не заперечує право позивача на збереження або відновлення своєї національності, однак у даному випадку відповідні обставини не можуть бути встановлені адміністративним судом при оскарженні особою рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, оскільки національна належність особи є актом особистого самовизначення особи і жодним чином не впливає на її публічно-правові відносини з державою.

Розглядаючи вказаний спір, колегія суддів зауважує, що предметом судового розгляду є правомірність рішень, дій та бездіяльності відповідача як суб'єкта владних повноважень, а не встановлення (відновлення) національності позивача.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що відповідач, відмовляючи у внесенні змін до актового запису цивільного стану, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, оскільки позивачем ані під час звернення до органу реєстрації актів цивільного стану, ані під час судового розгляду не надано доказів на підтвердження того, що у спірних правовідносинах мало місце помилкове внесення до актового запису відомостей, які не відповідають дійсності. Долучені до матеріалів справи документи не містять доказів того, що реєстрація відомостей у актовому записі про шлюб, в частині зазначення національності нареченої, проведена всупереч волі або вільної згоди останньої.

Суд першої інстанції не звернув уваги на вказані обставини, що призвело до ухвалення судового рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права та є безумовною підставою для скасування судового рішення та прийняття нового - про відмову в задоволенні позову.

Скасовуючи рішення в повному обсязі, суд апеляційної інстанції не виходить за межі доводів апеляційної скарги, оскільки позовні вимоги про зобов'язання Коростишівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області внести зміни до актового запису про шлюб № 36 від 08.05.1965 року шляхом виправлення національності нареченої ОСОБА_3 з "українка" на "полька" є похідними від позовних вимог про визнання протиправною відмови Коростишівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області у внесенні змін до актового запису про шлюб № 36 від 08.05.1965 та скасування висновку № 67 від 20 грудня 2016 року .

У зв"язку з тим, що судом апеляційної інстанції достеменно встановлено, що відповідач при відмові у внесенні змін до актового запису цивільного стану, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, у суду відсутні підстави для зобов"язання відповідача внести зміни до актового запису про шлюб № 36 від 08.05.1965 року.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Коростишівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області задовольнити.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "27" березня 2017 р. скасувати та прийняти нову.

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позову до Коростишівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання протиправною відмову та зобов'язання вчинити дії.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: Б.С. Моніч

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "19" червня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,12505

3- відповідачу/відповідачам: Коростишівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Соборна площа, 18,м.Коростишів,Житомирська область,12505

- ,