Справа № 813/2214/13-а
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2017 року м. Київ К/800/26868/15

К/800/26872/15

К/800/48243/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддів:Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Штульман І.В.,

секретар судового засідання Малина Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Державної митної служби України, Львівської митниці про визнання незаконним наказу, поновлення на роботі та стягнення коштів за час вимушеного прогулу за касаційними скаргами Львівської митниці Державної фіскальної служби на ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2014 року, від 16 грудня 2014 року, від 24 червня 2015 року та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2015 року та від 21 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 24 травня 2013 року (справа № 813/2214/13-а), яка набрала законної сили визнано протиправними та скасовано накази Державної митної служби України № 2189-к від 24 листопада та Львівської митниці № 1085-к від 25 листопада 2010 року в частині припинення перебування на державній службі в митних органах з 25 листопада 2010 року старшого інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ОСОБА_4 Поновлено позивача на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці з 25 листопада 2010 року. Стягнуто з Львівської митниці на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 90107,40 грн. В частині поновлення на роботі та в частині стягнення середньої заробітної плати за один місяць в сумі 3048,48 грн. допущено негайне виконання.

31 жовтня 2014 року позивач звернувся до суду із заявою про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі з 24 травня 2013 року до моменту винесення рішення.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач не вживає дій щодо поновлення його на роботі.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2015 року, заяву задоволено. Стягнуто з Львівської митниці Міністерства доходів і зборів України на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду з 24 травня 2013 року до моменту прийняття рішення в сумі 44417,14 грн. з урахуванням всіх обов'язкових платежів та зборів, які підлягають відрахуванню з заробітної плати.

31 жовтня 2014 року позивач звернувся до суду із заявою про заміну боржника у виконавчому провадженні ВП № 43082304 з виконання виконавчого листа № 813/2214/13-а, виданого 07 квітня 2014 року Львівським окружним адміністративним судом, з Державної митної служби на Львівську митницю Міндоходів.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що внаслідок реорганізації Державної митної служби України та Державної податкової служби України утворено Міністерство доходів і зборів України, а тому після реорганізації його має поновлювати на посаді Львівська митниця Міндоходів як правонаступниця Львівської митниці.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду України від 16 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2015 року, заяву задоволено. Замінено у виконавчому провадженні ВП № 43082304 з виконання виконавчого листа № 813/2214/13-а, виданого 07 квітня 2014 року Львівським окружним адміністративним судом, боржника Державну митну службу України на Львівську митницю Міндоходів.

05 червня 2015 року позивач звернувся до суду із заявою про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі за період з 29 жовтня 2014 року по дату звернення із такою заявою до суду, та суму коштів згідно офіційного індексу інфляції Держкомстату України за загальний період вимушеного прогулу з 24 листопада 2010 року по звернення із такою заявою до суду.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що судове рішення про його поновлення на роботі фактично не виконано.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 24 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2015 року, заяву задоволено частково. Стягнуто з Львівської митниці Державної фіскальної служби на користь позивача середній заробіток за час затримки виконання рішення суду з 24 грудня 2014 року по 23 січня 2015 року в розмірі 2694,01 грн.

У касаційних скаргах Львівська митниця Державної фіскальної служби, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, та ухвалити нові судові рішення про відмову у задоволенні заяв ОСОБА_4 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду та про заміну сторони у виконавчому провадженні. В обґрунтування доводів касаційних скарг зазначає, що вини Львівської митниці Державної фіскальної служби у затримці виконання рішення суду про поновлення позивача на посаді немає, оскільки позивач не доводив до відома відповідачів свого наміру приступити до виконання посадових обов'язків. До того ж, судами не враховано, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено, що правонаступником Державної митної служби України є Львівська митниця Міндоходів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, перевіривши доводи касаційних скарг та правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку, що касаційні скарги Львівської митниці Державної фіскальної служби підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 24 травня 2013 року, яка набрала законної сили, визнано протиправним та скасовано наказ Державної митної служби України № 2189-к від 24 листопада 2010 року «По особовому складу» в частині припинення перебування на державній службі в митних органах з 25 листопада 2010 року старшого інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ОСОБА_4 Визнано протиправним та скасовано наказ Львівської митниці № 1085-к від 25 листопада 2010 року в частині оголошення наказу Державної митної служби України № 2189-к від 24 листопада 2010 року про припинення перебування на державній службі в митних органах з 25 листопада 2010 року позивача. Поновлено позивача на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці з 25 листопада 2010 року. Стягнуто з Львівської митниці на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 90107,40 грн. (з утриманням податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування). В частині поновлення на роботі та в частині стягнення заробітної плати за один місяць в сумі 3048,48 грн. (з утриманням податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування) постанову суду допущено до негайного виконання.

Відповідачі добровільно не виконували рішення суду, тому заявник звернувся до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України.

24 квітня 2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України відкрито виконавче провадження ВП №43082304 з виконання виконавчого листа Львівського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2014 року №813/2214/13-а.

У зв'язку з невиконанням у добровільному порядку та у встановлений законом строк вказаного рішення, постановою державного виконавця від 18 червня 2014 року відповіднодо статті 89 Закону України «Про виконавче провадження» на Державну митну службу України накладено штраф у розмірі 680 грн.

14 листопада 2014 року та 12 січня 2015 року державний виконавець попереджав відповідачів про притягнення до кримінальної відповідальності по факту умисного невиконання рішення суду, яке підлягає негайному виконанню.

23 січня 2015 року Львівською митницею Міндоходів прийнято наказ № 8-о «По особовому складу митних органів» та поновлено позивача на посаді з 25 листопада 2010 року.

Задовольняючи заяви позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що Львівською митницею Міндоходів допущено протиправну затримку виконання рішення, що підлягало негайному виконанню, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки ґрунтуються на законі.

Відповідно до статті 235 Кодексу Законів про працю України (далі - КЗпП України) у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Згідно статті 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Частиною 2 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Пленум Верховного Суду України у пункті 34 постанови від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснив, що рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

До такого висновку зводиться правова позиція, викладена Верховним Судом України у постанові від 23 червня 2015 року (справа № 21-63а15).

Враховуючи те, що постанова Львівського окружного адміністративного суду від 24 травня 2013 року в частині поновлено позивача на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці з 25 листопада 2010 року добровільно виконана Львівською митницею Міндоходів лише 23 січня 2015 року шляхом прийняття наказу № 8-о «По особовому складу митних органів», суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку, що позивач має правовідповідно до статті 236 КЗпП України на виплату середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення.

Доводи скаржника про відсутність вини Львівської митниці Державної фіскальної служби у затримці виконання рішення суду, оскільки позивач не доводив до відома відповідачів свого наміру приступити до виконання посадових обов'язків, є неприйнятними, оскільки стаття 236 КЗпП України не містить застережень, що власник або уповноважений ним орган не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, якщо працівник не вчинив додаткові дії шляхом пред'явлення рішення до примусового виконання чи безпосереднього звернення до роботодавця, що б вказували на його бажання поновитися на роботі.

Разом з тим, задовольняючи заяву позивача про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що Львівська митниця Міндоходів є правонаступником Державної митної служби, а тому боржник у виконавчому провадженні підлягає заміні.

Однак, погодитись з таким висновком судів попередніх інстанцій колегія суддів не може.

Згідно статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, ухвала Львівського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року та ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2015 року вказаним вимогам не відповідають.

Відповідно до частини 1 статті 264 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Частиною 5 статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно Указу Президента України від 18 березня 2013 року № 141/2013 «Про Міністерство доходів і зборів України» Міністерство доходів і зборів України є правонаступником Державної податкової служби України та Державної митної служби України, що реорганізуються.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року № 229 «Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів» утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства доходів і зборів згідно з додатком № 1; реорганізовано шляхом приєднання до відповідних територіальних органів Міністерства доходів і зборів територіальні органи Державної податкової служби та Державної митної служби згідно з додатком № 2; визначено територіальні органи Міністерства доходів і зборів правонаступниками територіальних органів Державної податкової служби та Державної митної служби, що реорганізовуються згідно з пунктом 2 цієї постанови.

У додатку № 2 до вказаної постанови Кабінету Міністрів України зазначено, що Львівська митниця Міндоходів є правонаступником Львівської митниці.

За таких обставин, суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що Львівська митниця Міндоходів є правонаступником Державної митної служби, а відтак у задоволенні заяви ОСОБА_4 про заміну боржника у виконавчому провадженні ВП № 43082304 з виконання виконавчого листа № 813/2214/13-а, виданого 07 квітня 2014 року Львівським окружним адміністративним судом, з Державної митної служби на Львівську митницю Міндоходів слід відмовити.

Згідно частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Тому колегія суддів, перевіривши у межах касаційних скарг на ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2014 року, від 24 червня 2015 року та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2015 року та від 21 жовтня 2015 року про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, дійшла висновку, що оскаржувані ухвали необхідно залишити без змін.

Згідно статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

За таких обставин, коли суди першої та апеляційної інстанцій повно і правильно встановили обставини справи, але порушили норми процесуального права в частині вирішення заяви щодо заміни сторони виконавчого провадження, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень, то ухвала Львівського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року та ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2015 року підлягають скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви позивача про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 229, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційні скарги Львівської митниці Державної фіскальної служби задовольнити частково.

Ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2014 року, від 24 червня 2015 року та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2015 року та від 21 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу.

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про заміну боржника у виконавчому провадженні ВП № 43082304 з виконання виконавчого листа № 813/2214/13-а, виданого 07 квітня 2014 року Львівським окружним адміністративним судом, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Я.Л. Іваненко

Судді: М.І. Мойсюк

І.В. Штульман