Справа № 520/16048/16-а
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2017 р.м.ОдесаСправа № 520/16048/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Калініченко Л.В.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді доповідача - Косцової І.П.

суддів - Стас Л.В.

- ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на постанову Київського районного суду м. Одеси від 21 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Київському районі м Одеси щодо відмови у виплаті пенсії за вислугою років, призначеної на підставі постанови Київського районного суду м. Одеси від 11.07.2016 року по справі № 520/6172/16-а, згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру»;

- зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси відновити виплату призначеної пенсії за вислугу років, без обмеження суми пенсійної виплати.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відмова пенсійного органу у виплаті призначеної йому пенсії за вислугу років є протиправною, оскільки порушує його право на пенсійне забезпечення, гарантоване Конституцією України.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 21 березня 2017 року адміністративний позов задоволено.

В апеляційній скарзі Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що при прийнятті рішення у справі суд першої інстанції проігнорував п. 29 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015року № 911-VІІІ, якими до Закону України «Про прокуратуру» внесено зміни щодо тимчасового обмеження виплати пенсії працюючим працівникам прокуратури.

Судом апеляційної інстанції в порядку ст. 55 КАС України проведено заміну сторони у справі з Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси на його правонаступника Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів п. 2 ч.1 ст. 197 КАС України, враховуючи достатність доказів для її вирішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 працює в прокуратурі Одеської області. У жовтні 2016 року йому, на виконання постанови Київського районного суду м. Одеси від 11.07.2016 року №520/6172/16-а, призначено пенсію за вислугу років, проте пенсійні виплати виплату не здійснюються.

30 листопада 2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси із заявою про надання пояснень з приводу невиплати призначеної йому пенсії та листом від 30.11.2016 року №291/З-01 отримав відповідь, в якій відповідач, посилаючись на п. 29 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015року № 911-VІІІ, зазначив про відсутність підстав для виплати такої пенсії.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відмова пенсійного органу у виплаті призначеної позивачу пенсії є протиправною, у звязку з чим відповідач зобовязаний виплачувати таку пенсію без обмежень її розміру.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015року № 911-VІІІ, який набрав чинності 01 січня 2016 року, внесено зміни до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" зокрема, абзац перший частини п'ятнадцятої вказаної статті викладено в такій редакції: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються". Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Водночас, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-УШ, який набрав чинності з 01 січня 2017 року, також внесено зміни до статті 86 Закону України "Про прокуратуру", зокрема, абзац перший частини п'ятнадцятої вказаної статті викладено в такій редакції: «Тимчасово, по 31 грудня 2017 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу", а також працюють на посадах та на умовах, передбачених Законом України "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Таким чином, законодавець з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року та з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року тимчасово обмежив виплату пенсії особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів".

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 по теперішній час працює на посаді начальника відділу організаційно методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Одеської області.

Зобов'язуючи Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси виплатити позивачу пенсію за вислугу років з 16.05.2016 року, суд першої інстанції не врахував, що відповідно до норм чинного законодавства виплата пенсії поновлюється після звільнення з роботи. Оскільки позивач продовжує працювати в органах прокуратури, то призначена пенсія виплаті не підлягає.

Згідно змін до ст.86 Закону України "Про прокуратуру", підставою для тимчасової невиплати пенсії є період роботи на посадах та на умовах, передбачених цим Законом.

Ці норми законодавства на час подачі позивачем заяви про виплату пенсії та розгляду даної адміністративної справи є чинними і не визнані неконституційними, а тому підлягають до застосування всіма юридичними та фізичними особами.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011 та від 25 січня 2012 року №3-рп/2012 суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також інших нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 зазначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (Заяви №29458/04 та №29465/04) вказав: "що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом" (п.23 рішення).

Вищенаведені зміни у законодавстві щодо пенсійного забезпечення не обмежують право позивача на соціальний захист, оскільки у разі його звільнення з органів прокуратури виплата пенсії буде поновлена.

З огляду на вищенаведене, судова колегія дійшла висновку, що, відмовляючи позивачу у виплаті пенсії, призначеної на пільгових умовах, відповідач здійснював свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Враховуючи, що судом першої інстанції неповно зясовані обставини у справі, що мають значення для справи, судова колегія дійшла висновку, що постанова Київського районного суду м. Одеси від 21 березня 2017 року підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст.ст. 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 21 березня 2017 року - скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів після набрання законної сили безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя-доповідач: ОСОБА_3

Судді: Л.В. Стас

ОСОБА_1