Справа № 822/1305/17
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2017-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1305/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2017 року м. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі судді Ковальчук О.К. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ПОДІЛГАЗ" до Головного управління державної фіскальної служби у Хмельницькій області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ :

ТОВ "ПОДІЛГАЗ" звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління державної фіскальної служби у Хмельницькій області про скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС у Хмельницькій області від 13.01.2017 року № , № .

На думку позивача, зазначені податкові повідомлення-рішення є протиправними, оскільки працівники ГУ ДФС у Хмельницькій області не здійснили зіставлення даних документів з оплати постачальникам і даних документів на оприбуткування матеріальних цінностей, а також не здійснили перевірку наявності правильно оформлених договорів за цими угодами. Позивач зазначає, що відповідач не надав доказів наявності залишків ТМЦ, а також, в порушення статті 61 Конституції України, неправомірно нарахував штрафні санкції у розмірі 8330,00 грн. за кожен випадок незабезпечення передачі контрольних стрічок.

Представник відповідача проти позову заперечив, вважає спірні податкові повідомлення-рішення правомірними, оскільки за період з 09.11.2016 року по 27.12.2016 року позивач не створив в електронній формі та не передав по дротових та бездротових каналах зв'язку у загальній кількості 49 контрольних стрічок, в результаті зняття фактичних залишків запасів паливно-мастильних матеріалів відповідач встановив надлишок у позивача на загальну суму 32356,86 грн. Також відповідач вказав, що позивач реалізував одну пляшку коньяку "Шустов" по ціні 107,25 грн., в той час, як мінімальна роздрібна ціна становить 109,90 грн.

Відповідно до ухвали від 13.06.2017 року Хмельницький окружний адміністративний суд розглянув адміністративну справу у письмовому провадженні.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку та сукупності, суд вважає, що адміністративний позов необхідно задовольнити частково з підстав, викладених нижче.

Суд встановив, що на підставі наказу на проведення фактичної перевірки № 847 від 28.12.2016 року та направлень на проведення перевірки № 1195, 1196, 1197 від 28.12.2016 року контролюючий орган провів фактичну перевірку АГНКС - магазину, що належить ТОВ "ПОДІЛГАЗ" (м. Кам'янець-Подільський, пров. Грушевського, 1А) з питань дотримання вимог Податкового кодексу України, Законів України від 06.07.1995 №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", від 19.12.1995 року № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", постанови Правління НБУ від 15.12.2004 року № 637 "Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", Кодексу Законів про працю України від 10.12.1971 року № 322-VII, Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 року № 108/95-ВР із наступними змінами та доповненнями, за результатом якої оформив акт № 0208/22/01/14/40253643 від 29.12.2016 року.

Перевіркою встановлені порушення постанови Кабінету Міністрів України від 09.11.2016 року № 828 "Про розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" та пунктів 7, 10, 12, 13 статті 3 Розділу ІІ Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

На підставі акту відповідач виніс податкове повідомлення-рішення від 13.01.2017 року №, яким застосував до ТОВ "ПОДІЛГАЗ" штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у розмірі 10000,00 грн. та податкове повідомлення-рішення від 13.01.2017 року №, яким застосував штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у розмірі 73213,72 грн.

Податкові повідомлення-рішення від 13.01.2017 року №, № позивач оскаржив в адміністративному порядку. За наслідками розгляду скарги позивача ДФС України рішенням від 29.03.2047 року №6247/6/99-99-11-03-01-25 року залишила зазначені податкові повідомлення-рішення без змін.

У травня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування вищевказаних податкових повідомлень-рішень.

Досліджуючи правомірність спірних податкових повідомлень-рішень, суд враховує таке.

Фактичними підставами прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та нарахування штрафних санкцій слугували порушення пунктів 5, 9 статті 17, статті 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", абзацу 13 частини 2 статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 року № 265/95-ВР (далі - Закон № 265/95-ВР).

Відповідно до пунктів 7, 9, 10 статті 3 Закону № 265/95-ВР, суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані, зокрема, подавати до органів доходів і зборів звітність, пов'язану із застосуванням реєстратора розрахункових операцій та розрахункових книжок, не пізніше 15 числа наступного за звітним місяця у разі, якщо цим пунктом не передбачено подання інформації по дротових або бездротових каналах зв'язку; щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій; друкувати або створювати в електронній формі на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) контрольні стрічки і забезпечувати їх зберігання протягом трьох років.

Згідно з статтею 2 Закону № 265/95-ВР, контрольна стрічка - копії розрахункових документів послідовно сформованих реєстратором розрахункових операцій, що надруковані або створені в електронній формі таким реєстратором, а також копії фіскальних звітних чеків у разі створення контрольної стрічки в електронній формі.

Фіскальний звітний чек це документ встановленої форми, надрукований реєстратором розрахункових операцій, що містить дані денного звіту, під час друкування якого інформація про обсяг виконаних розрахункових операцій заноситься до фіскальної пам'яті.

Пунктом 5 статті 17 Закону № 265/95-ВР передбачено, що за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі якщо контрольну стрічку не надруковано або не створено в електронній формі на реєстраторах розрахункових операцій, або виявлено спотворення даних про проведені розрахункові операції, інформація про які міститься на контрольній стрічці, створеній в електронній формі.

Відповідно до пункту 9 статті 17 Закону № 265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - в разі неподання до органів державної податкової служби звітності, пов'язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та копій розрахункових документів і фіскальних звітних чеків з реєстраторів розрахункових операцій по дротових або бездротових каналах зв'язку, в разі обов'язковості її подання.

Контролюючий орган актом перевірки встановив, що в період з 09.11.2016 року по 27.12.2016 року позивач не створив в електронній формі та не забезпечив передачу по дротових та бездротових каналах зв'язку у загальній кількості 49 контрольних стрічок, про що останній не заперечує.

Аналіз вищенаведених норм свідчить, що у разі невиконання протягом певного періоду обов'язку щодня створювати та друкувати контрольну стрічку, суб'єкт підприємницької діяльності вчиняє продовжуване порушення, а отже, з урахуванням статті 61 Конституції України та встановленого факту невиконання цього обов'язку, суд приходить до висновку, що за нездійснення щоденного створення в електронній формі або друку контрольної стрічки, або спотворення даних про проведені розрахункові операції, інформація про які міститься на контрольній стрічці, контролюючий орган може застосувати лише одну фінансову санкцію у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян незалежно від кількості виявлених під час перевірки суб'єкта підприємницької діяльності, який здійснює розрахункові операції за товари (послуги), випадків невиконання такого щоденного обов'язку.

Таким чином, суд вважає, що відповідач правомірно нарахував ТОВ "ПОДІЛГАЗ" штрафні санкції у розмірі 170,00 грн. за порушення пункту 9 статті 17 Закону № 265/95-ВР.

Разом з тим, враховуючи те, що згідно статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, за дії (бездіяльність), які у своїй сукупності складають єдине продовжуване чи триваюче правопорушення, можливо притягнути до відповідальності лише один раз, суд вважає неправомірними дії відповідача щодо застосування до позивача штрафних санкцій в розмірі 10-ти неоподаткованих мінімумів доходів громадян за кожен випадок незабезпечення передачі контрольних стрічок (49*(10*17) = 8330,00 грн.).

Тому, податкове повідомлення-рішення від 13.01.2017 року № в частині застосування штрафних санкцій до позивача у сумі 8160,00 грн. підлягає скасуванню.

Пунктом 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР встановлено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Відповідно до статті 20 Закону № 265/95-ВР до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За даними перевірки позивач здійснював продаж товарів (пального), яке необліковане у встановленому порядку на загальну суму 32356,86 грн., що підтверджується відомістю про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків (товарно-матеріальних цінностей) станом на 28.12.2016 року та копія фіскальних чеків реалізації паливно-мастильних матеріалів.

Також суд звертає увагу на ту обставину, що заміри залишків ТМЦ проводили працівники ТОВ "ПОДІЛГАЗ" у присутності інспекторів ДФС, що підтверджується фотокопіями матеріалів перевірки. Розрахунок залишку ПММ також визначали працівники позивача та фіксували інспектори ДФС у вищезазначеній відомості.

Враховуючи наведене, суд вважає безпідставними доводи позивача про відсутність доказів наявності залишків ТМЦ.

Отже, ГУ ДФС у Хмельницькій області правомірно нарахувало позивачу штрафні санкції у розмірі 64713,72 грн. (32356,86*2).

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 року № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР).

Згідно з положеннями статті 17 Закону № 481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000,00 грн.

Постановою КМУ від 30.10.2008 року № 957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" встановлена мінімальна ціна за пляшку коньяку (бренді), 4 зірки, об'ємом 0,5 л, міцністю 40% у розмірі 109,90 грн.

Контролюючий орган в ході проведення перевірки встановив порушення вимог вказаної постанови, а саме реалізацію ТОВ "ПОДІЛГАЗ" пляшки коньяку "Шустов", 4 зірки, об'ємом 0,5 л, міцність 40% по ціні 107,25 грн., що підтверджується фіскальним чеком №10166 від 28.12.2016 року та не заперечується позивачем.

Таким чином, відповідач правомірно нарахував позивачу штрафні санкції за порушення абзацу 13 частини 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР.

Досліджуючи правомірність проведення перевірки, суд враховує, що відповідно до положень пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Суд встановив, що перевірку проведена в присутності бригадира на виробничій дільниці ОСОБА_1, до її початку посадові особи ДФС пред'явили останньому перед початком перевірки службові посвідчення, направлення № 1195, 1196, 1197 та вручили копію наказу на перевірку № 847 від 28.12.2016 року, що підтверджується актом від 29.12.2016 року, датою, часом ознайомлення та підписом представника позивача у направленнях.

Згідно з пунктом 86.7 статті 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом п'яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв'язку з необхідністю з'ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

Положеннями зазначеної статті ПК України передбачена можливість позивача подати заперечення до акту перевірки у 5-денний строк після отримання такого акту, проте останній вказаним правом не скористався.

Таким чином, перевірку проведено у відповідності до положень ПК України.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У пункті 110 рішення у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаг" та Вуліч проти Швеції" Європейський суд з прав людини визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

В процесі розгляду спору, відповідач не довів правомірність податкового повідомлення-рішення від 13.01.2017 року № в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 8160,00 грн., у зв'язку з чим, адміністративний позов необхідно задовольнити частково.

Враховуючи викладене, керуючись Конституцією України, Податковим кодексом України, Законами України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", статтями 2, 11, 17, 18, 19, 71, 99, 158 - 163, 167 і 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області від 13.01.2017 року № в частині застосування штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у розмірі 8160,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Суддя/підпис/О.К. Ковальчук
"Згідно з оригіналом" Суддя О.К. Ковальчук