Справа № 825/1213/16
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року м. Київ К/800/29996/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:
Суддів Рецебуринського Ю.Й. (судді-доповідача),
Пасічник С.С.,
Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України (далі МОУ, відповідач-1), Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України (далі Центральна ВЛК, відповідач-2) про визнання дій протиправними та скасування протоколу,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, про: визнання протиправними дій МОУ щодо скасування свідоцтва про хворобу від 16 лютого 1996 року №1 військово-лікарської комісії при Щорському районному військовому комісаріаті Чернігівської області (протокол від 20 січня 2016 року №184 Центральної ВЛК); зобов`язання відповідача-1 скасувати протокол Центральної ВЛК від 20 січня 2016 року №184 в частині скасування свідоцтва про хворобу від 16 лютого 1996 року №1 військово-лікарської комісії при Щорському районному військовому комісаріаті Чернігівської області.
Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 липня 2016 року позов задоволено.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2016 року скасовано постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 липня 2016 року, прийнято нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалене ним судове рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
З`ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги з врахуванням наступного.
Судами встановлено, що ОСОБА_1 є колишнім військовослужбовцем. Наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 31 грудня 1995 року звільнений з військової служби за станом здоров`я .
Військово-лікарською комісією 411 окружного військового госпіталю, відповідно до розпорядження командира частини, було діагностовано у ОСОБА_1 захворювання, які пов`язані з проходженням військової служби. Вказаний висновок оформлений свідоцтвом про хворобу від 30 листопада 1995 №1472.
Виконуючим обов`язки військового комісара Щорського РВК Чернігівської області було направлено медичну карту та рентгензнімки на судово-медичну експертизу в Чернігівське обласне бюро судово-медичної експертизи для вирішення питання про причинний зв`язок наявних наслідків травми, отриманої в період проходження служби у ОСОБА_1
14 лютого 1996 року комісією бюро судово-медичної експертизи Чернігівського УЗО встановлено, що громадянином ОСОБА_1 в 1982 році при проведенні тактичних навчань з бойової стрільби була отримана травма хребта. У нього наявний компресійний перелом 7 грудного хребта з помірно вираженим корінцевим синдромом, який міг виникнути в терміни, вказані в направленні (1982 рік) при проходженні військової служби .
На підставі висновків комісії бюро судово-медичної експертизи Чернігівського УЗО від 14 лютого 1996 року, військово-лікарською комісією при Щорському РВК 16 лютого 1996 року було складено свідоцтво про хворобу №1.
Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2015 року у справі № 825/3767/15-а адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено та визнано протиправними дії Центральної ВЛК щодо скасування свідоцтва про хворобу №1 від 16 лютого 1996 року військово-лікарської комісії при Щорському районному військовому комісаріаті Чернігівської області та зобов`язано скасувати протокол №4231 від 13 листопада 2015 року в частині скасування свідоцтва про хворобу. Вказана постанова набрала законної сили 3 березня 2016 року.
На виконання вказаної постанови суду Центральною ВЛК було прийнято рішення, яким відмінено протокол №4231 від 13 листопада 2015 року про скасування свідоцтва про хворобу №1 від 16 лютого 1996 року на ім`я позивача. Одночасно відповідачем-2 відмінено постанову ВЛК Щорського РВК про причинний зв`язок травми з виконанням обов`язків військової служби по свідоцтву про хворобу №1 від 16 лютого 1996 року. Зазначені рішення комісії оформлені протоколом засідання від 20 січня 2016 року №184.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Центральній ВЛК не надано право відміняти постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України, а лише переглядати їх, чи не затверджувати. Також, посилаючись на преюдиційну дію постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.12.2015 по справі №825/3767/15-а суд зазначив, що відмінивши постанову ВЛК Щорського РВК Центральна ВЛК фактично скасувала в інший спосіб вказане свідоцтво про хворобу ОСОБА_1 .
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції посилався на те, що при вчиненні оскаржуваних дій щодо скасування постанови ВЛК Щорського РВК від 16 лютого 1996 року та при прийнятті нової постанови про причинний зв`язок травми позивача, відповідач-2 діяв у межах та у спосіб, що передбачений законодавством. Посилання ж на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2015 року у справі № 825/3767/15-а апеляційний суд вважав необґрунтованим, оскільки предмет у даній справі та справі №825/3767/15-а є різним.
Відповідно до пп. 2.3.4 п. 2.3 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, (далі Положення №402) Центральна ВЛК, має право, зокрема: розглядати, переглядати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України.
Відповідно до абз. 2 п. 21.13 Положення №402 за наявності підстав для зміни (перегляду) постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, зазначених у свідоцтві про хворобу (довідці ВЛК), постанова ВЛК при прийнятті нової постанови підлягає скасуванню (відміні). Постанова ВЛК оформляється протоколом засідання штатної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень).
Так, відповідач-2 20 січня 2016 року переглянув постанову ВЛК Щорського РВК від 16 лютого 1996 року , яка оформлена свідоцтвом про хворобу, прийняв нову постанову про причинний зв`язок захворювання позивача та на виконання абз. 2 п. 21.13 Положення №402 скасував попередню постанову ВЛК Щорського РВК від 16 лютого 1996 року.
При цьому, колегія суддів вважає правильними висновки суду апеляційної інстанції про те, що позивач просив, а суд першої інстанції прийняв рішення про визнання протиправними дій відповідача-2, згідно з протоколом від 20 січня 2016 року, щодо скасування свідоцтва про хворобу. Однак відповідач-2 20 січня 2016 року свідоцтво не скасовував, а скасував постанову ВЛК Щорського РВК, змінивши причинний зв`язок захворювання позивача.
Що стосується правомірності зміни відповідачем-2 причинного зв`язку захворювання позивача, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п. 376 розділу IV Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра-оборони України, від 04.01.1994 №2 (далі Положення № 2) у редакції, що діяла станом на момент видачі свідоцтва, при наявності тілесних ушкоджень (відсутність кінцівки, дефекти кісток черепу, рубці після поранень, наявність чужорідних тіл) у колишніх військовослужбовців, учасників війни, інших бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку в країнах і частинах, які вели бойові дії, а також у колишніх військовополонених, у разі відсутності даних по їх медичний огляд ВЛК з цього приводу в період проходження військової служби, ці особи, незалежно від причини звільнення із Збройних Сил та інших військових формувань України і ступеня придатності до військової служби у даний час, для встановлення характеру і давності тілесних ушкоджень за направленням військового комісара підлягають огляду судово-медичним експертом (при необхідності після обстеження у лікувально-профілактичному закладі).
Так, позивач стверджує, що на момент медичного огляду військово-лікарською комісією Щорського районного військового комісаріату Чернігівської області з участю експертів Чернігівського обласного бюро судово-медичної експертизи він був колишнім військовослужбовцем.
Відповідно до наказу Міністерства оборони України від 31.12.1995 №02177 позивача звільнено з військової служби у запас за п. 65 «в» (за станом здоров`я).
Проте, згідно з абз. 2 п. 70 Тимчасового положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, затвердженого указом Президента України від 13 травня 1993 року № 174/93 (у редакції, що діяла станом на момент звільнення позивача) днем звільнення осіб офіцерського складу з військової служби в запас або відставку вважається день, з якого їх прийнято на військовий облік у військовому комісаріаті, але не пізніше строку, вказаного в приписі.
Згідно з витягом з наказу Щорського районного військового комісара №26 позивача виключено зі списків особового складу райвійськкомату та направлено на військовий облік 4 березня 1996 року.
З огляду на це, станом на момент медичного огляду позивача військово-лікарською комісією Щорського районного військового комісаріату Чернігівської області та винесення спірної постанови комісії, позивач не був звільненим з військової служби, тобто був діючим військовослужбовцем, а отже на нього не могли поширюватися норми п. 376 розділу IV Положення № 2.
Крім того, відповідно до пп. «б» п. 144 Розділу II Положення № 2 направлення на медичний огляд офіцерів, прапорщиків, мічманів та військовослужбовців-жінок проводиться прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами військової прокуратури або військовими судами, начальниками гарнізонів, штатних військово-лікарських комісій, військових лікувально-профілактичних закладів, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.
Однак, враховуючи, що станом на момент направлення позивача на медичний огляд військово-лікарською комісією він був діючим військовослужбовцем, а свою посаду військового комісара здав лише 4 березня 1996 року, то, як правильно зазначав суд апеляційної інстанції, направлення на медичний огляд повинен був надавати не т.в.о. військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 , а військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач також стверджував, що у 1982 році під час проведення тактичних навчань отримав травму хребта.
Відповідно до абз. 2 п. 136 Положення №2 медичний огляд ВЛК для визначення придатності до військової служби офіцерів, прапорщиків, мічманів і військовослужбовців-жінок, які одержали поранення при захисті держави, виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків) або які одержали захворювання при виконанні інтернаціонального обов`язку в країнах, що ведуть бойові дії, здійснюється тільки після закінчення лікування у військовому (цивільному) лікувально-профілактичному закладі.
Однак, матеріали справи не містять доказів того, що у період з 1982 по 1995 роки позивач проходив лікування у військовому (цивільному) лікувально-профілактичному закладі у зв`язку із отриманням 1982 року травми, а також докази того, що здійснювався медичний огляд ВЛК для визначення придатності позивача до військової служби у зв`язку із одержанням травми при виконанні обов`язків військової служби.
Поряд із цим, матеріали справи містять копію медичної книжки позивача, з якої вбачається, що він звертався 14 червня 1982 року за медичною допомогою у зв`язку із болями в області хребта.
Експертним заключенням, яке стало підставою для прийняття комісією спірної постанови та складення свідоцтва, встановлено, що травма позивача пов`язана із проходженням військової служби. Однак, постановою комісії, яка оформлена свідоцтвом №1 від 16 лютого 1996 року, комісія постановила, що травма позивача пов`язана із виконанням обов`язків військової служби.
Оскаржуваними діями відповідача-2 травму позивача було пов`язано із проходженням військової служби, тобто фактично причину отримання такої травми приведено у відповідність з експертним висновком.
Таким чином, при вчиненні оскаржуваних дій щодо скасування постанови ВЛК Щорського РВК від 16 лютого 1996 року та при прийнятті нової постанови про причинний зв`язок травми позивача, відповідач-2 діяв у межах та у спосіб, що передбачений законодавством.
З урахуванням зазначених обставин та норм права, суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм матеріального і процесуального права, тому підстав до скасування чи зміни його судового рішення немає.
Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2016 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута у порядку і з підстав, передбачених статтями 237-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Ю.Й. Рецебуринський

С.С. Пасічник

І.В. Штульман