Справа № 295/738/17
Суддя: Гумен Н. В.
Дата ухвалення: 2017-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/738/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Гумен Н.В.

при секретарі Скришевській О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Богунського районного суду міста Житомира справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Житомирі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ворончука Сергія Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звертаючись до Богунського районного суду міста Житомира, як місцевого адміністративного суду, просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 324101 від 14.01.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 36 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 14.01.2017 року відповідачем винесено постанову, за якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративне правопорушення, за яке передбачено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн., однак позивач вважає, доказів того, що був забруднений номерний знак транспортного засобу відсутній, крім того, працівниками поліції відносно нього цього ж дня було складено і інший протокол про адміністративне правопорушення щодо керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, в якому значиться номер та серія посвідчення водія, а вподальшому посвідчення водія в нього було вилучено, а тому порушувати норму КУпАП а саме ч. 1 ст. 126 він не міг, а тому позивач вважає, що відповідач незаконно склав постанову в справі про адміністративне правопорушення відносно нього.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги, з підстав викладеній в позовній заяві, крім того пояснив, що постанова про накладення адміністративного стягнення не відповідає інструкції щодо вимог заповнення бланків, а саме в п. 3 не значиться серія разом з цифрами, відсутній мікрошрифт на постанові та її копії, крім того вважає, що в оскаржуваній постанові не може значитися ст. 36 КУпАП, оскільки це є процесуальна норма, а також відсутні докази які підтверджували здійснення позивачем адміністративного правопорушення, крім того зазначив, що постанова про накладення адміністративного стягнення була винесене не за місцем вчинення, а взагалі в Житомирській області, тоді як місце зупинки позивача здійснено по вул. Покровській в м. Житомирі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову позивача з підстав викладених у письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи, крім того пояснив, що 14.01.2017 року інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Житомирі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ворончуком С.В. правомірно винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, оскільки 14.01.2017 року працівники поліції зупинили транспортний засіб яким керував позивач у зв'язку з порушенням ним правил дорожнього руху, а саме забруднений номерний знак, на вимогу працівника поліції пред'явити посвідчення водія, останній відповів, що в нього його немає, вподальшому працівниками поліції було виявлено у водія ознаки алкогольного сп'яніння, водія було доставлено на проведення медичного огляду, після закінчення якого, складені протокол про адміністративне правопорушення та постанову про накладення адміністративного стягнення, підтвердив, що водійські права вилучалися, однак їх підвезли товариші водія вже пізніше.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що вона в день та час винесення оскаржуваної постанови разом з відповідачем Ворончуком С.В. складала екіпаж патрульної поліції, вони помітили транспортний засіб, який рухався із забрудненим номерним знаком, було здійснено зупинку транспортного засобу позивача, після чого на вимогу пред'явити посвідчення водія, позивач сказав, що вони відсутні, оскільки він мав їхати неподалік, тому не взяв їх, на прохання водія, працівники поліції почекали коли водійські права привезуть знайомі позивача, при цьому враховуючи що у водія були всі ознаки алкогольного сп'янінні та те, що для медичного огляду лімітований час його проведення, а саме дві години, було прийнято рішення поїхати до медичного закладу на проведення огляду водія на стан алкогольного сп'яніння, де завершилося оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, при цьому зазначила, що факт правопорушення всіх правил дорожнього руху водієм, було зафіксовано та повідомлено позивачу.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, врахувавши покази свідка, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що 14.01.2017 року інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Житомирі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ворончуком Сергієм Володимировичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серія АР № 324101 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 36 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, 14.01.2017 року о 03 год.45 хв. в м. Житомирі по вул. Покровській, 65, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Cadet» з номерним знаком 91910 ТВ, що був забруднений, при цьому не пред'явив посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знаку або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знаку з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення - Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Щодо порядку та процедури винесення постанови про адміністративне правопорушення, то це регулюється нормами ст.ст.254, 258, 276, 283 КУпАП України, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395 ( далі-Інструкція №1395).

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху, зокрема за порушення приписів ч. 6 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

А тому, судом встановлено, що відповідач правомірно розглянув справу про адміністративні правопорушення визначені ч. 6 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП та враховуючи норму ст. 36 КУпАП постановив стягнути адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто в межах санкції ч. 1 ст. 126 в розмірі 425,00 грн.

Дані відомості були занесені до оскаржуваної постанови АР № 324101 від 14.01.2017 року, при цьому суд критично відноситься до твердження сторони позивача, що бланки вказаної постанови не відповідають вимогам, оскільки оскарження невідповідності правового акту не відноситься до спірних правовідносин.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом статті 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатації транспортних засобів окремих видів, руху на закритій території тощо) повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також, серед іншого пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно з п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, серед іншого посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до вимог ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 9 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засоби фото-, і кінозйомки, відеозапису. Дане адміністративне правопорушення було зафіксовано на відеореєстратор поліцейського.

Згідно з ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ст.80 КАС України речовими доказами є зокрема електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

В якості доказу у справі стороною відповідача надано суду відеодиск, на якому міститься відеозапис з нагрудної відеокамери інспектора патрульної поліції щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, за яке позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні було оглянуто відеозапис, на якому зафіксовано та з якого вбачається, що позивача, який керував транспортним засобом «Opel Cadet», було зупинено працівниками поліції, на питання пред'явити документи, водій відповів що вони вдома по проспекту Миру, він їх забув, на питання працівника поліції що він керує транспортним засобом без посвідчення водія, відповів, що так вийшло, також з відеозапису було видно, що позивач протирав номерний знак транспортного засобу.

Таким чином, відповідач надав до суду належні докази в розумінні ст. 251 КУпАП, що підтверджують наявність складу правопорушення в діях позивача.

З вказаного слідує, що позивачем порушено вимоги Правил дорожнього руху, це підтверджено належними доказами, і інспектор патрульної поліції правомірно притягнув його до відповідальності.

Стороною позивача також ставилося питання щодо порушення інспектором порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що порушення правил дорожнього руху та зупинка транспортного засобу було здійснено по вул. Покровській 65, а спірна постанова складена по Бердичівському шосе.

Як встановлено судом, в день та час складення спірної постанови, працівниками поліції, цим же екіпажом було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 147092 від 14.01.2017 року, щодо порушення позивачем вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до постанови Богунського районного суду м. Житомира від 16.05.2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 274 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до п. 1, 2 розділу 3 цієї Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121,статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Стороною відповідача було вказано, що справу щодо порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, зокрема за порушення приписів ч. 6 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП було розглянуто на місці вивчення правопорушення, оскільки відповідачем було зафіксовано склад правопорушення в діях позивача, проте сама постанова про накладення адміністративного стягнення складена за місцем знаходження закладу охорони здоров'я в якій проводився огляд позивача на стан алкогольного сп'яніння.

Слід зазначити, що нормами КУпАП не встановлено, що фіксація адміністративного правопорушення починається з винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Такий установлений порядок огляду на стан сп'яніння визначений ст. 266 КУпАП.

Право співробітника поліції направляти водіїв для проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння передбачено ст. 266 КУпАП та «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. № 1103.

За змістом ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

З огляду на викладене, направивши позивача на огляд з метою виявлення ознак сп'яніння, відповідач виконував покладену на нього правоохоронну функцію, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Крім того, доказами поданими під час розгляду справи не спростовані факти перебування позивача у стані алкогольного сп'янінні.

А тому, інспектором не було порушено порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, оскільки позивачем, як встановлено судом, було вчинено ряд порушень Правил дорожнього руху України, специфіка розгляду яких різна, проте враховуючи положення ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Разом з тим, доводи позивача, що постанова підлягає скасуванню на тій підставі, що оформлення постанови та порушення інспектором патрульної поліції процедури оформлення матеріалів носить формальний характер є недоведеним та безпідставним.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 324101 від 14.01.2017 року, винесена без порушення норм адміністративного законодавства та вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395, оскільки в судовому засіданні були наведені докази, на яких ґрунтується висновок посадової особи про встановлення факту вчинення правопорушення, що в цілому свідчить про належність обґрунтування наведених в оскаржуваній постанові обставин та їх доведеність допустимими доказами, що призвели до порушення з боку позивача п. 2.4 Правил дорожнього руху України, та відповідно є складом правопорушення, що слугувало підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідно до ч.1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно статі 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідач, у відповідності до приписів ч.2 ст.71 КАС України, довів правомірність прийнятого рішення інспектора патрульної поліції, надав докази на спростування доводів позивача.

Відповідно до ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, діючи в межах заявлених позовних вимог, проаналізувавши наведені позивачем доводи на підтвердження заявлених позовних вимог, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов позивача є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись Правилами дорожнього руху України, Законом України «Про дорожній рух», Законом України "Про Національну поліцію", ст. ст. 7, 36, 121, 126, 162, 222, 247, 251, 252, 254, 255, 256, 268, 284, Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 10, 11, 70, 159, 162, 167 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Житомирі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ворончука Сергія Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена сторонами до Житомирського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд міста Житомира протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

С у д д я :