Справа № 201/13355/16-а(2-а/201/1071/2016)
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року м. Київ К/800/33683/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

головуючого судді: Мороз Л.Л.,

суддів: Горбатюка С.А.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши у порядку письмового розгляду касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.09.2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.11.2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської ради, третя особа: Управління Держгеокадастру у місті Дніпропетровськ Дніпропетровської області, про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Дніпропетровської міської ради, третя особа - Управління Держгеокадастру у місті Дніпропетровськ Дніпропетровської області, в якому просила:

- визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 17.12.1998 року за №2478, в частині надання дозволу на безоплатну передачу у приватну власність ОСОБА_3 земельної ділянки, площею 0,0631 га за адресою АДРЕСА_1, право власності на яку оформлено державним актом на право приватної власності на землю НОМЕР_1 від 22.03.1999 року;

- визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю НОМЕР_1 від 22.03.1999 року, виданий на ім'я ОСОБА_3, на право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,0631 га за адресою АДРЕСА_1.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.09.2016 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.11.2016 року, позивачу відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі, з підстав передбачених п.1 ч.1 ст.109 КАС України та рекомендовано звернутися до належного суду з позовною заявою в порядку, передбаченому нормами ЦПК України.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу у якій, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення судів та направити справу на новий розгляд.

Перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України, передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження..

Згідно ст. 4 КАС України правосуддя в адміністративних справах здійснюється адміністративними судами. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Колегія суддів вважає правильними висновки судів попередніх інстанцій, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність, за наслідками чого видано державний акт про право власності, подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Предмет спору в цій справі безпосередньо пов'язаний з правом володіння, користуванням та розпорядженням майном, отже вказаний спір є приватноправовим та виник із відносин, урегульованих нормами цивільного права та ці відносини пов'язані зі здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельну ділянку на засадах рівності.

В даному випадку існує спір про право, що в свою чергу виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства, оскільки згідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України такі спори відносяться до компетенції судів, які розглядають справи в порядку цивільного судочинства.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження по цій справі.

Колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскільки рішення судів ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Керуючись статтями 220, 222, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.09.2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.11.2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: