Справа № 820/6836/16
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"15" червня 2017 р. № 820/6836/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

Суддів Тітова О.М., Мороко А.С.

за участю секретаря судового засідання Стрєлка О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Приватного підприємства "Науково-виробничої фірми "Українська Вагова Компанія"
до Державної служби України з безпеки на транспорті
про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування розрахунку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Приватне підприємство "Науково-виробнича фірма "Українська Вагова Компанія", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

1. Визнати протиправними дії посадових осіб Управління Уктрансбезпеки у Харківській області щодо встановлення результатів перевірки, зафіксованих в ОСОБА_1 № 0200009 від 01.12.2016 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів стосовно транспортного засобу належного Приватному підприємству «Науково - виробнича фірма «Українська вагова компанія», а саме автомобіля НОМЕР_1;

2. Визнати протиправним та скасувати Розрахунок плати за проїзд великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до ОСОБА_1 № 0200009 від 01.12.2016 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових/габаритних параметрів здійснений посадовою особою Управління Уктрансбезпеки у Харківській області;

3. Стягнути з Державного бюджету України (УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, код 37999628, банк ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, рахунок 1011) на користь ПП «Науково - виробнича фірма « Українська Вагова Компанія» 1378 грн. в рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору.

В обґрунтування позову зазначено, що Розрахунок плати за проїзд великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до ОСОБА_1 № 0200009 від 01.12.2016 року є незаконним та таким, що винесено з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню.

Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, щодо задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі зазначивши, що Розрахунок плати за проїзд великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до ОСОБА_1 № 0200009 від 01.12.2016 року є законним та таким, що винесено в межах чинного законодавства України, а тому не підлягає скасуванню.

Колегія суддів, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Відповідно до ч.2 ст.29 Закону України "Про дорожній рух" з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Також статтею 48 цього Закону встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) ( далі - Положення).

Відповідно до п. 1 Положення Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно п.п. 1 п. 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Відповідно до п.п. 15, 27 п. 5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879 (далі - Порядок)

Пунктом 3 Порядку встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Згідно ч. 3 п. 2 вищезазначеного Порядку великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22,5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Згідно п 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги -4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - поні;.: 44 г, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т). навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі -18 т. строєні - 24 м або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.).

Згідно Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. N 1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі). (далі Порядок №1567).

Відповідно п.13-14 Порядку № 1567 рейдова перевірка додержання суб'єктом господарювання, зокрема іноземним, вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка. Графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується наказом Укртрансінспекції або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

Колегією суддів встановлено, що 01.12.2016 року контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Харківській області, у пункті габаритно-вагового контролю на 471 км. а/д М-03 Київ-Харків-Довжанський км.471 державними інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Харківській області було проведено зважування автомобіля НОМЕР_2, що належить Приватному підприємству "Науково-виробничої фірми "Українська Вагова Компанія" (чек № 06391 від 01.12.2016), за кермом якого перебував ОСОБА_2.

Результат зважування був зафіксований в акті №0200009 від 01.12.2016 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

На підставі акту №0200009 від 01.12.2016 року Управлінням Укртрансбезпеки у Харківській області складено: розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування з зазначенням перевищення нормативів: а саме: навантаження на здвоєну вісь перевищує нормативно-встановлені параметри, а саме 19,950 т. замість встановлених 16 т. Враховуючи, що законодавчо-встановлена похибка становить 2 %, то транспортний засіб необхідно вважати невеликоваговим лише при навантаженні на здвоєну вісь 16,320 т.

Також суд зазначає, що співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Харківській області було віднесено транспортний засіб Позивача до великовагових та складено Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю, ОСОБА_1 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та Розрахунок плати за поїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів.

Відповідно п.п. 5 пункту 4 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування затвердженого Наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України 10.12.2013 N 1007/1207 Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04 лютого 2014 р. за N 215/24992 , зазначено, що посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30-31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю:

П= (Рзм + Рнв +Рг) х В х К, де

Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 км. проїзду;

Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (вісі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 км проїзду;

Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 км. проїзду;

В - відстань перевезення, км.;

Пунктом 31-1 Порядку визначено, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення хоча б одного вагового або габаритного параметру (К): до 10 відсотків -у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п ятикратному розмірі.

Розрахунок плати за проїзд від 01.12.2016 року виконаний відповідно до формули за наступними параметрами:

П= (Рзм + Рнв + Рг) х В х К (п. 31-1) де:

Рзм - 0 (загальна маса транспортного засобу не перевищує нормативно- встановлену);

Рнв - 0,42 (перевищення становить 24,69 %. а отже відповідно до затверджених ставок 0,27 (до 20 %) + 0,15 (від 20% до 25 %));

Рг - 0 (габарити не перевищують нормативно-встановлені);

В - пройдена відстань 670 км;

К у пятикратному розмірі, (перевищення на 10-40 відсотків).

П= (0 + 0,42+ 0) * 670 * 3 = 844.2 Євро.

Отже, враховуючи вищенаведене, позивачем не доведено факту неправильного нарахування контролюючим органом суми розрахунку плати за проїзд від 01.12.2016 року.

Що стосується посилання позивача щодо невірного зазначення маршруту руху із зазначенням пройденої відстані дорогами загального користування, кілометрів, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.24 Порядку після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

Тобто, колегія суддів зазначає, що лише чек повторного зважування є належним та допустимим доказом приведення вагових параметрів транспортного засобу позивача у відповідність встановленим нормам.

Оскільки, транспортний засіб на повторний габаритний-ваговий контроль не спрямовувався та позивачем не надано до суду докази приведення у відповідність вагових параметрів, то суд доходить висновку, що контролюючим органом правомірно було визначено відстань маршруту руху транспортного засобу з пункту завантаження до пункту розвантаження, що складає 670 км.

Щодо посилання позивача на проведення контролюючим органом вагових замірів приладом на який відсутні документи про підтвердження відповідної якості, то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно п.п.12-13 Порядку вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Судом встановлено, що проведення вагових замірів проводилось вагами пересувними автомобільними типу СНЕКLODE FREEWEIGH, заводський № 008231, виробник "CENTRAL WEIGHING", Англія, на який є: Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №34-00/3883, чинне до 28.07.2017 року, виданого Державним підприємством "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів" За результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки типу СНЕКLODE FREEWEIGH, заводський № 008231, відповідає вимогам ГОСТ 29329-92 "Весы для статического взвешивания. Общие техническте требования", характеристики кожної платформи: НмГЗ -5 - 500 кг.. НГЗ - 15000 кг., d=е=50 кг., клас звичайний; Сертифікат затвердженого типу засобів вимірювальної техніки №UA-VI/1-2195-2007.

Колегія суддів наголошує, що під час розгляду справи представником позивача факт перевищення навантаження на здвоєну вісь, а саме 19,950 т. замість встановлених 16 т. не заперечувався, а лише було зазначено, що зважування автомобіля НОМЕР_2 було проведено контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Харківській області в динамічному режимі, що могло призвести до завищення показників при зважуванні автомобіля, оскільки відповідно до листа Національного наукового центру "Інститут метрології" міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.06.2017 року № 130/34-1711 на запит позивача № Ю-11 від 31.05.2017 року зазначено, що на пересувних автомобільних вагах типу СНЕКLODE FREEWEIGH, заводський № 008231 не припустимо зважування вантажів у динамічному режимі, результати зважування можуть бути недостовірними, точний габаритно-ваговий контроль відсутній.

Однак колегія суддів критично ставиться до зазначеного посилання позивача, оскільки жодних доказів зважування автомобіля НОМЕР_2 контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Харківській області в динамічному режимі представником позивача до суду надано не було.

За наведених обставин та правових норм, суд вважає, що відповідач діяв у межах та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а, отже, позовні вимоги Приватного підприємства "Науково-виробничої фірми "Українська Вагова Компанія" задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 11, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства "Науково-виробничої фірми "Українська Вагова Компанія" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування розрахунку відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо субєкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлено 16 червня 2017 року.

Головуючий суддя Спірідонов М.О.

Судді Тітов О.М.

ОСОБА_1