Справа № 820/5734/16
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

14 червня 2017 року м. Київ К/800/13367/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Швед Е.Ю., перевіривши касаційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби

на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26 січня 2017 року

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2017 року

у справі № 820/5734/16

за позовом Приватного акціонерного товариства "Міжгалузевий науково-виробничий центр "ІНФОРМТЕХ"

до Київської митниці Державної фіскальної служби в особі митного посту "Святошин"

про визнання протиправними рішення та картки відмови,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Київської митниці Державної фіскальної служби в особі митного посту "Святошин", в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № 125130013/2016/610025/2 від 17 серпня 2016 року, визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 125130013/2016/47616.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 26 січня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2017 року, позов задоволено, скасовано спірні рішення.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга відповідача, в якій він, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що надані позивачем до митного оформлення документи містили розбіжності, які не давали можливості визнати заявлену декларантом митну вартість, визначену за основним (першим) методом.

Як вбачається з доданих до касаційної скарги судових рішень, 15 серпня 2016 року для проведення митного оформлення товару, імпортованого позивачем на підставі Контракту № 5-15 CN від 05 жовтня 2015 року, на виконання умов Договору доручення № 67 від 12 серпня 2016 року, приватним підприємством "Декларсервіс" подано вантажно-митну декларацію № 125130013/2016/548742 до Київської митниці Державної фіскальної служби в особі митного посту «Святошин».

Визначення митної вартості вказаного товару здійснено позивачем за основним (першим) методом, за ціною Контракту № 5-15 CN від 05 жовтня 2015 року щодо товарів, які імпортуються. До заявленої позивачем у вантажно-митній декларації № 125130013/2016/548742 від 15 серпня 2016 року митної вартісті товару в розмірі 1228282,80 грн. включено вартість товару в сумі 1180782,47 грн. (47147,96 доларів США, курс 25,04419), а також - транспортні витрати в сумі 47500 грн.

На виконання вимог чинного законодавства, для підтвердження заявленої митної вартості товарів, що поставлялися відповідно до умов контракту № 5-15 CN від 05 жовтня 2015 року, позивач до Київської митниці ДФС в особі митного посту «Святошин» подав наступні документи: вантажно-митну декларацію № 125130013/2016/548742 від 15 серпня 2016 року; міжнародну автомобільну накладну (CMR) № 7993 від 14 серпня 2016 року; коносамент № SZZY16060226 від 06 липня 2016 року; довідку про транспортні витрати № 15/08-09 від 15 серпня 2016 року; інвойс № Е160620 від 28 червня 2016 року; пакувальний лист від 28 червня 2016 року; контракт № 5-15 CN від 05 жовтня 2015 року; договір доручення № 67 від 12 серпня 2016 року; договір про перевезення № GL010716 від 01 червня 2016 року; декларацію про походження товару Е160620 від 28 червня 2016 року; копію митної декларації країни відправлення № 19072491 від 24 червня 2016 року.

За результатами перевірки документів та відомостей, наданих до митного оформлення, спрацювали профілі ризиків, згенеровані автоматизованою системою аналізу управління ризиками:105-2 - контроль правильності визначення митної вартості товарів, 106-2 - витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів. Вказана обставина послугувала для направлення позивачу запиту про надання додаткових документів, який відображий в електронному повідомленні від 15 серпня 2016 року.

Митницею запропоновано подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару.

На виконання вимог митного органу, позивачем додатково надано документи: прайс-лист виробника товару від 01 червня 2016 року; копію митної декларації Китаю з перекладом; експертний висновок № Ц-785 від 16 серпня 2016 року Київської обласної (регіональної) торгово-промислової палати; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (договір на перевезення, рахунок на оплату транспортних перевезень.

Київська митниця ДФС в особі митного посту «Святошин» 17 серпня 2016 року прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 125130013/2016/610025/2 від 17 серпня 2016 року та видала картку відмови № 125130013/2016/47616 в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Зазначеним рішенням відповідач збільшив митну вартість імпортованого позивачем товару та зазначив відповідно за одиницю - 2,8700 доларів США та загальну митну вартість - 55944,91 доларів США шляхом визначення такої за резервним методом на підставі наявної у митного органу інформації, відповідно до ціни, що зазначена у митній декларації від 01 липня 2016 року № 305060903/2016/002171.

В картці відмови № 125130013/2016/47616 в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, прийнятій на підставі вказаного рішення № 125130013/2016/610025/2 від 17 серпня 2016 року, відповідач зазначив про вимогу, виконання якої забезпечить митне оформлення та пропуск товарів через митний кордон України, а саме про подання нової вантажно-митної декларації, згідно з рішенням про коригування заявленої митної вартості.

Позивач, скористався правом та подав нову митну декларацію № 125130013/2016/548961, в якій зазначив про забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митнецею, та сумою самостійно визначених митних платежів. У зв'язку з викладеним, митниця випустила товар у вільний обіг.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов’язковою, оскільки з цією обставиною закон пов’язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Зазначена правова позиція узгоджується з висновком Верховного суду України, викладеного в його рішеннях, зокрема, у постановах Верховного суду України від 31 березня 2015 року у справах № 21-127а15 та № 21-53а15 та від 02 червня 2015 року у справі 21-498а15.

Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного та обгрунтованого висновку про те, що декларантом надані усі документи, передбачені ст. 53 Митного кодексу України на підтвердження митної вартості ввезеного на митну територію товарів та підтверджено всі складові їх митної вартості.

Крім того, судами попередніх інстанцій дійшли вірного висновку, про те, що позивач надав пакет усіх можливих за умовами зовнішньоекономічного контракту документів з спірних питань, а також за власною ініціативою документи, що можуть бути надані на вимогу митного органу відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 53 МК України.

Разом з тим, судами обгрунтовано спростовано твердження відповідача про те, що декларантом не надано письмову заявку на перевезення, передбачену договором на транспортно-експедиційне обслуговування, оскільки, вказаний документ не є обов'язковим до надання декларантом, так як вимоги ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України в частині надання транспортних документів, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, були виконані позивачем в частині надання довідки про транспортні витрати № 15/08-09 від 15 серпня 2016 року та договору про транспортно-експедиційие обслуговування.

Щодо посилання відповідача про розбіжності у документах, наданих декларантом на підтвердження визначення митної вартості товарів за першим методом, в контексті того, що митну декларацію країни відправлення складено 24 червня 2016 року, тобто, раніше складання комерційного інвойсу від 28 червня 2016 на чотири доби, то судом першої інстанції та апеляційної інстанції, зазначено, що в цьому випадку має місце описка в даті вказаного документа.

Також, судами спростовано посилання відповідача про те, що умови поставки, що обумовлені контрактом та зазначені у митній декларації, взагалі відсутні, як в комерційному інвойсі, так і не зазначені в рахунку-фактурі № СФ-0000330 від 12 серпня 2016 року, так як позивачем належними документами підтверджено вартість послуг з транспортування, яка включена у митну вартість товару.

Разом з тим, твердження відповідача про те, що наданий прайс-лист, виданий контрагентом позивача, не містить терміну дії, умов поставки тощо, спростовано судами попередніх інстанцій так як прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований безпосередньо конкретному покупцю. Оскільки чинним міжнародним законодавством не встановлено типової форми прайс-листа, згідно загальноприйнятої світової практики, прайс-лист має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов'язковим зазначенням валюти, контактна інформація про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів. Зазначена у прайс-листі інформація відповідає іншим документам, що супроводжували проведення господарської операції, а це передбачає, що цінова пропозиція поширюється на країну, в якій здійснює свою господарську діяльність позивач, а ціни є актуальними на час здійснення замовлення щодо поставки партії товару.

Враховуючи те, що митна вартість товарів підтверджена позивачем всіма необхідними документами, зазначеними у ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України. Крім того, на вимогу митного органу, декларантом надані додаткові документи на підтвердження митної вартості товару, а саме за ціною контракту, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного та обгрунтованого висновку про те, що у відповідача були у наявності всі документи для визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

В той же час відповідачем не надано доказів неможливості застосування попередніх методів визначення митної вартості під час прийняття рішення про коригування митної вартості товарів (за резервним методом).

Доводи митного органу стосовно наявності обгрунтованого сумніву в достовірності поданих декларантом відомостей, що не дозволяло визначити митну вартість товарів за основним методом її визначення, обгрунтовано спростовано судами першої інстанції та апеляційної інстанцій.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом вказаної норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи, порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті – пояснення щодо того, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновки судів попередніх інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв’язку з ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 211, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Київської митниці Державної фіскальної служби на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26 січня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2017 року у справі № 820/5734/16 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Е.Ю. Швед