Справа № 820/11409/15
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 р.Справа № 820/11409/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П., Перцової Т.С.

за участю: секретаря судового засідання - Ващук Ю.О.

представника позивача - Уварова В.М.

представника відповідача - Ралка С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Слобожанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.04.2016р. по справі № 820/11409/15

за позовом Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України "Будівельне управління ГУМВС України в Харківській області"

до Слобожанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області

про визнання дій незаконними, та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Державне підприємство Міністерства внутрішніх справ України "Будівельне управління ГУМВС України в Харківській області", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дергачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просив суд: визнати неправомірними дії відповідача щодо відображення в картці особового рахунку Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України "Будівельне управління ГУМВС України в Харківській області" податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 28 992,50 грн.; зобов'язати відповідача внести зміни до картки особового рахунку платника податків Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України "Будівельне управління ГУМВС України в Харківській області" шляхом скасування (виключення) з картки особового рахунку сум податкового боргу з ПДВ в розмірі 28 992,50 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2016 року адміністративний позов Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України "Будівельне управління ГУМВС України в Харківській області" - задоволено в повному обсязі.

Визнано неправомірними дії Слобожанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області щодо відображення в картці особового рахунку Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України "Будівельне управління ГУМВС України в Харківській області" податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 28 992,50 грн.

Зобов'язано Слобожанської об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Харківській області внести зміни до картки особового рахунку платника податків Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України "Будівельне управління ГУМВС України в Харківській області" шляхом скасування (виключення) з картки особового рахунку сум податкового боргу з ПДВ в розмірі 28 992,50 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального права, а саме: п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України, відповідач просить постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2016 року скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, що Державне підприємство Міністерства внутрішніх справ України "Будівельне управління ГУМВС України в Харківській області", зареєстровано у встановленому законом порядку, як юридична особа, набуло правового статусу суб'єкта господарювання - юридичної особи, як платник податків, зборів (обов'язкових платежів), знаходиться на обліку в Дергачівській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області та є платником податку на додану вартість.

12.05.2015 року постановою Харківського окружного адміністративного суду по справі 820/2067/15, залишеною в силі ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.08.2015 року визнано неправомірними дії Дергачівської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Харківській області щодо відображення в картці особового рахунку Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України "Будівельне управління ГУМВС України в Харківській області" податкового боргу з податку на додану вартість в сумі 275261,47 грн. та зобов'язано відповідача внести зміни до картки особового рахунку платника податків Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України "Будівельне управління ГУМВС України в Харківській області" шляхом скасування (виключення) з картки особового рахунку сум податкового боргу з податку на додану вартість в розмірі 275261,47 грн. (а.с.18-19, 21-24).

19.10.2015 року відповідачем надано акт звірки № 97183-20 згідно якого заборгованість підприємства-позивача з податку на додану вартість складає 28992,50 грн., в тому числі від'ємне сальдо розрахунків (без урахування пені)-4531,00 грн., несплачена пеня 24461,50 грн.(а.с.15-16).

З пояснень відповідача судом встановлено, що вказана сума заборгованості складається з залишків несплаченої пені нарахованої відповідно до положень ст.129 ПК України по деклараціям:

- 1398,28 грн. залишок несплаченої пені, нарахованої 28.05.2015 року при погашенні платіжним дорученням № 898408 на суму 6616,00 грн., боргу який виник 31.01.2012 року по декларації від 20.01.2012 року № ;

- 4030,38 грн. залишок несплаченої пені, нарахованої 30.06.2015 року при погашенні платіжним дорученням № 1360757 на суму 3282,00 грн., боргу який виник 31.01.2012 року по декларації від 20.01.2012 року № ;

- 3543,15 грн. залишок несплаченої пені, нарахованої 27.07.2015 року при погашенні платіжним дорученням № 1694131 на суму 2824,00 грн., боргу який виник 31.01.2012 року по декларації від 20.01.2012 року № ;

- 4760,89 грн. залишок несплаченої пені, нарахованої 25.08.2015 року при погашенні платіжним дорученням № 1987143 на суму 3710,00 грн., боргу який виник 31.01.2012 року по декларації від 20.01.2012 року № ;

- 4217,80 грн. залишок несплаченої пені, нарахованої 25.09.2015 року при погашенні платіжним дорученням № 2507330 на суму 3567,00 грн., боргу який виник 31.01.2012 року по декларації від 20.01.2012 року № ;

- 964,00 грн. несплачене податкове зобов'язання по строку 30.08.2015 року по декларації № 2 від 19.08.2015 року;

- 3567,00 грн. несплачене податкове зобов'язання по строку 30.09.2015 року по декларації № від 16.09.2015 року;

- 2043,00 грн. несплачене податкове зобов'язання по строку 30.10.2015 року по декларації № від 15.10.2015 року;

- 4468,00 грн. несплачене податкове зобов'язання по строку 30.11.2015 року по декларації № від 16.11.2015 року.

Приймаючи рішення по задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності у податкового органу підстав для нарахування пені на суму грошового зобов'язання визначеного податковою декларацією від 20.01.2012 № , своєчасність сплати якого встановлено судовими рішеннями, та відсутності підстав для зарахування сплачених позивачем коштів протягом травня-листопада 2015 року у сумі 28 992,5 грн в рахунок погашення не існуючого податкового боргу з ПДВ.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до ст. 129 ПК України пеня нараховується: на суму податкового боргу після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання (пп. 129.1.1).

Відповідно до пп. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Згідно з пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов'язання визначено законодавцем як сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Тобто, пеня нараховується на суму коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір, але не сплатив у встановлені законодавством строки, та/або на суму штрафної (фінансової) санкції чи санкцій за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності, не сплачених платником у встановлені законодавством строки.

Матеріалами справи підтверджено, що судовими рішеннями по справах №2а-221/11/2070, №2а-11702/10/2070, №2а-1968/11/2070 встановлено своєчасну сплату по податковим деклараціям з податку на додану вартість, а судовим рішенням у справі від 30.10.2012 року у справі № 2а-5264/12/2070 встановлено факт відсутності у позивача станом на 19.10.2012 року заборгованості зі сплати податкового зобов'язання з ПДВ -а.с.24

Відповідно до положень ч.1 ст.72 ,255 КАС України обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

За таких обставин, факт своєчасної сплати грошового зобов'язання по декларації № від 20.01.2012 року та відсутність у позивача станом на 19.10.2012 року заборгованості зі сплати податкового зобов'язання з ПДВ, є встановленим фактом, додатковому доказуванню не потребує, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у податкового органу не було правових підстав для нарахування підприємству протягом травня-вересня 2015 року пені за несвоєчасну сплату податкових зобов'язань по декларації № від 20.01.2012 року.

Щодо суми заборгованості у розмірі 11042,00 гр., яка виникла внаслідок несплати податкових зобов'язань з ПДВ: несплачене податкове зобов'язання по строку 30.08.2015 року по декларації № від 19.08.2015 року; по строку 30.09.2015 року по декларації № від 16.09.2015 року; по строку 30.10.2015 року по декларації № від 15.10.2015 року; по строку 30.11.2015 року по декларації № від 16.11.2015 року, колегія суддів зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем подано до податкового органу податкові декларації за липень-жовтень 2015 року, якими визначено до сплати у бюджет (ряд. 16): 3710,00 грн. по декларації № від 19.08.2015 року; 3567,00 грн. по декларації № від 16.09.2015 року; 2043,00 грн. по декларації № від 15.10.2015 року; 4468,00 грн. по декларації № від 16.11.2015 року.

З наявних у матеріалах справи копій платіжних доручень (а.с.52-54,58-59,63,67) встановлено, що підприємством сплачено податкові зобов'язання з ПДВ у строки, визначені чинним законодавством.

Водночас, як вбачається з облікової картки платника податку на додану вартість, вказані суми відповідно до положень ст.87 ПК України спрямовані на погашення заборгованості минулих періодів.

Згідно з п.87.9 ст.87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу органи державної податкової служби зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків; спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Отже, платник податків за наявності податкового боргу не має права самостійно визначати черговість погашення податкових зобов'язань з - поміж податкового боргу та поточних грошових зобов'язань, оскільки обтяжений обов'язком спочатку погашати податковий борг, а вже потім здійснювати погашення поточних грошових зобов'язань по податкам та зборам. В разі невиконання платником податків згаданого обов'язку, податковий орган зобов'язаний замість платника податків зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Оскільки, судовим розглядом встановлено відсутність у позивача станом на травень 2015 року заборгованості та своєчасну сплату зобов'язань за період травень-листопад 2015 року, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність у податкового органу права протягом цього періоду здійснювати коригування призначення поточних платежів та зараховувати сплачені підприємством кошти в рахунок погашення неіснуючої заборгованості минулих періодів.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно розділу 2 Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженого наказом Міністрества доходів і зборів України від 05.12.2013 року № 765 (чинного на час виникнення спірних правовідносин), облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску здійснюється територіальними органами Міндоходів на підставі інтегрованої картки платників за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися платниками, а для обліку сум передоплати - за кожним платником.

Отже, картка облікового рахунку - це документ, який знаходиться в оперативному стані і відображає облік нарахованих і сплачених сум платежів до бюджету і, відповідно, зазначення в ньому суми податку, яка вже фактично сплачена, але в картці зазначена як наявна заборгованість, порушує права позивача, оскільки відображає суму неіснуючого податкового боргу.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України "Будівельне управління ГУМВС України в Харківській області" є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Слобожанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області - залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.04.2016р. по справі № 820/11409/15 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва С.В.
Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П. Перцова Т.С.
Повний текст ухвали виготовлений 19.06.2017 р.