Справа № 171/1954/16-а(2-а/171/17/17)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 червня 2017 рокусправа № 171/1954/16-а(2-а/171/17/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Чабаненко С.В. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогоподарське товариство «Колор» на постанову Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2017 року у справі № 171/1954/16-а(2-а/171/17/17) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Криворіжхарчоторг" до Апостолівської міської ради у Дніпропетровській області, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогоподарське товариство «Колор» про скасування рішення державного реєстратора,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Криворіжхарчоторг» звернулось до суду з адміністративним позовом до Апостолівської міської ради у Дніпропетровській області, в якому просило скасувати рішення державного реєстратора № 16432315 від 13.10.2014 року та державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 6,7221 га, кадастровий номер 01 016 0011, здійснену державним реєстратором 10 жовтня 2014 року, номер запису про інше речове право 7310997 за договором оренди земельної ділянки від 24.09.2014 року між ТОВ СП «Колор» та ОСОБА_1 В обґрунтування позову позивач вказував на те, між ним та ОСОБА_2 був укладений договір оренди земельної ділянки площею 6,7221 га кадастровий номер 01 016 0011, зареєстрований у відділі Держкомзему в Апостолівському районі 25.04.2011 року за № 00072. Проте, 13.10.2014 року реєстраційною службою Апостолівського районного управління юстиції в Дніпропетровській області проведено державну реєстрацію договору оренди тієї ж земельної ділянки. Договір укладений між ТОВ СП «Колор» та ОСОБА_1 Державним реєстратором при проведенні реєстрації речового права за договором оренди землі між ТОВ СП «Колор» та ОСОБА_1 не перевірено зареєстроване право оренди на дану земельну ділянку за ТОВ «Криворіжхарчоторг», що призвело до протиправного вчинення реєстрації договору оренди однієї і тієї самої земельної ділянки.

Постановою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Колор» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та ухвалити нове рішення, відмовивши у задоволенні адміністративного позову. Апелянт зазначає, що підставою для вчинення державним реєстратором спірних реєстраційних дій став договір оренди земельної ділянки, який був укладений між ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Колор» та ОСОБА_1, яка є власником в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 Відтак, у державного реєстратора були законні підстави для здійснення реєстрації. На думку апелянта, суд залишив поза увагою ту обставину, що у Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, оригінал якої був досліджений безпосередньо у судовому засіданні, наявний запис про реєстрацію 25.04.2011 року договору оренди землі № 41 від 01.07.2009 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Криворіжхарчоторг». В оригіналі договору № 41 зазначена дата його укладання 01.07.2007 року, що свідчить про невідповідність відомостей щодо року його укладання. Представник ТОВ «СП «Колор» ОСОБА_3 неодноразово була присутня при реєстрації договорів оренди і бачила зазначену Книгу, яка не схожа з Книгою, що була надана для огляду суду. У зв'язку з цією обставиною ТОВ «СП «Колор» було заявлено клопотання про проведення експертизи оригіналу Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою з метою встановлення факту ким (особою, яка перебувала у штаті або поза штатом Центру ДЗК Апотолівського району Дніпропетровської області) та коли був здійснений запис про реєстрацію договору оренди № 41, проте судом першої інстанції безпідставно відмовлено у його задоволенні, що свідчить про неповне встановлення обставин у справі. Надана позивачем до суду довідка про відсутність заборгованості зі сплати орендної плати містить посилання на договір від 24.09.2014 року, який був укладений між ТОВ «СП «Колор» та ОСОБА_1, а не на договір між позивачем та ОСОБА_2 Лист відділу Держгеокадастру в Апостолівському районі Дніпропетровської області, який також був суду наданий позивачем, містить інформацію щодо реєстрації за №00122 договору оренди землі між позивачем та ОСОБА_2 площею 7,7221 га, кадастровий номер НОМЕР_1, проте зазначені відомості суперечать даним договору оренди № 41 від 01.07.2009 року, в якому вказаний розмір земельної ділянки - 6,7221 га, і номер реєстрації 00172. Крім того, в межах розгляду справи №904/5990/16 був встановлений факт використання ТОВ «Криворіжхарчоторг» земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1 за відсутності вчиненого правочину, проте судом першої інстанції ці відомості не були враховані при прийнятті оскарженої постанови. Суд також не дослідив, які саме дії вчинив державний реєстратор до здійснення спірної реєстраційної дії, тому висновки, що викладені у постанові, не відповідають обставинам справи.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу позивач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржену постанову суду першої інстанції без змін, як законну та обґрунтовану. Позивач вказав на те, що про наявність спірного рішення про реєстрацію договору оренди земельної ділянки, укладеного між ТОВ «СП «Колор» та ОСОБА_1, він дізнався після ознайомлення з матеріалами справи № 904/5990/16, яка перебуває у провадженні господарського суду Дніпропетровської області. Судом відмовлено ТОВ «СП «Колор» у задоволенні позову про повернення земельної ділянки, оскільки остання використовується ТОВ «Криворіжхарчоторг» на підставі договору оренди, який є діючим та зареєстрованим у встановленому законом порядку. Проте, зазначене рішення не набрало законної сили у зв'язку з його оскарженням в апеляційному порядку ТОВ «СП «Колор». При здійсненні спірних реєстраційних дій державний реєстратор не перевірив наявність реєстрації на цю ж земельну ділянку, тому вчинив протиправні дії. Судом першої інстанції повно встановлені усі обставини по справі, оглянуті оригінали документів, тому підстави для скасування оскарженої постанови відсутні.

У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_5 підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі. Представник позивача ОСОБА_4 підтримала заперечення на апеляційну скаргу.

Від Апостолівської міської ради Дніпропетровської області до суду надійшла заява № 1035 від 08.06.2017 року про розгляд апеляційної скарги за відсутності уповноваженого представника та прийняття рішення на розсуд суду. До заяви надана до відома копія рішення Апостолівської міської ради Дніпропетровської області № 238 від 25.02.2016 року, яким сесія міської ради вирішили прийняти повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень виконавчим комітетом Апостолівської міської ради.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість оскарженої постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених позовних вимог, дійшла висновку про відсутність підстав для його скасування.

Як встановлено судом першої інстанції, 01.07.2009 року між ОСОБА_2 (орендодавець) та ТОВ «Криворіжхарчоторг» (орендар) укладений договір оренди землі № 41, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Михайлівської сільської ради, площею 6,7221 га кадастровий номер НОМЕР_1 строком на 10 років. Договір зареєстровано у відділі Держкомзему в Апостолівському районі, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 25.04.2011 року за №00072. (а.с.7-9). Факт реєстрації вказаного договору підтверджено записом у оглянутій в судовому засіданні Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. ОСОБА_2 помер, проте згідно п. 40 оглянутого в судовому засіданні договору, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для розірвання або припинення договору (а.с.8). В період дії зазначеного договору, державний реєстратор ОСОБА_6 Апостолівського районного управління юстиції 13.10.2014 року прийняв рішення - індексний номер 16432315 від 13.10.2014 року про реєстрацію за ТОВ СП «Колор» права оренди на вищевказану земельну ділянку, на підставі договору оренди від 24.09.2014 р., що був укладений вказаним товариством з ОСОБА_1, яка є спадкоємицею ОСОБА_2 (а.с.13-17). Факт реєстрації підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та обтяжень (а.с.18-19).

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що в силу вимог пункту 3 частини 3 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» здійснення запиту для встановлення наявності або відсутності вже зареєстрованих речових прав, які виникли до 01.01.2013 року, на об'єкт нерухомого майна є не правом, а обов'язком державного реєстратора. В даному випадку, проведення державної реєстрації між позивачем та ОСОБА_2 здійснено відділом Держкомзему в Апостолівському районі до 01.01.2013 року. Однак, в порушення вимог чинного законодавства, державний реєстратор при проведенні реєстрації речового права за договором оренди землі, укладеного 24.09.2014 року між ТОВ «Колор» та ОСОБА_1, спадкоємицею орендодавця, належним чином не перевірив наявність права оренди на дану земельну ділянку, внаслідок чого неправомірно здійснив повторну реєстрацію договору оренди однієї і тієї самої земельної ділянки, що є неприпустимим.

Колегія суддів погоджується з таким висновком і вважає за необхідне при прийнятті рішення врахувати правову позицію, висловлену Верховним Судом України у постанові від 29 вересня 2015 року у справі № 802/37191, що відповідає приписам статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (№ 1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр). За приписами пункту 1 частини другої статті 9 цього Закону державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав. Згідно з частиною четвертою статті 15 Закону № 1952-IV державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Відповідно до пункту 8-1 частини другої статті 9 цього Закону під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобов'язаний перевірити інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації.

Зважаючи на те, що державний реєстратор зазначених вище дій не вчинив, обмежившись перевіркою інформації виключно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, які не містили відомостей про реєстрацію правочинів, укладених до 1 січня 2013 року, спірне рішення реєстратора не можна вважати правомірним, оскільки внаслідок його прийняття відбулась подвійна реєстрація права оренди на одну і ту саму земельну ділянку, чим порушені права позивача.

Апелянт, стверджуючи про незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, поставив під сумнів справжність вчинення у Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою запису про реєстрацію 25.04.2011 року договору оренди землі № 41, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Криворіжхарчоторг». У зв'язку з цим, апелнтом було заявлено клопотання про призначення судової експертизи з метою встановлення часу вчинення зазначеного запису та особи, яка його здійснила.

Колегія суддів, відмовивши у задоволенні цього клопотання, навела обґрунтування прийнятого процесуального рішення в ухвалі від 13 червня 2016 року. Крім того, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України встановлення вироком суду, що набрав законної сили, фальшивості документів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами. Доводи апелянта про те, що Книга записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою не схожа на Книгу, яку бачив представник ТОВ «СП «Колор» ОСОБА_3, не свідчать про фальшивість документу. Зазначена Книга не містить явних ознак підробки, тому у суду першої були відсутні підстави для виключення її з числа доказів. Крім того, Відділ Держгеокадастру в Апостолівському районі Дніпропетровської області листом №19-28-99.4-5297/2-16 від 15.08.2016 року підтвердив факт реєстрації договору оренди землі, кадастровий номер НОМЕР_1, укладеного між ТОВ «Криворіжхарчоторг» та ОСОБА_2 25 квітня 2011 року ( а.с.10). Апелянт звертав увагу суду на те, що цей лист містить інформацію про реєстрацію договору оренди земельної ділянки, площею 7,7221 га, проте як за договором оренди № 41 площа земельної ділянки складає 6, 7221 га. На думку колегії суддів, саме державний реєстратор при виконанні вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» був зобов'язаний перевірити реєстрацію прав на земельну ділянку, направивши відповідні запити з метою отримання документів від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій. Предметом позову у цій справі є перевірка рішення державного реєстратора, а не перевірка правильності вчинення запису у Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою або дійсність договору оренди № 41. Наведені апелянтом доводи, на думку колегії, суддів виходять як за межі предмету спору, так і за межі компетенції адміністративного суду.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 200 цього ж Кодексу передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З урахуванням того, що доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскарженій постанові, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогоподарське товариство «Колор» - залишити без задоволення.

Постанову Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2017 року у справі № 171/1954/16-а(2-а/171/17/17) - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: Т.С. Прокопчук