Справа № 802/1177/16-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 червня 2017 р. Справа № 802/1177/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима Петровича,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «Златобанк» ОСОБА_2, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про: визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства Златобанк ОСОБА_2, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю наказів уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства Златобанк ОСОБА_2 в частині визнання нікчемною угоди від 03.12.2014 року, укладеної між ОСОБА_1 та ПАТ "Златобанк" та транзакції по зарахуванню 03.12.2014 року коштів в розмірі 198000 грн. на відкритий рахунок ОСОБА_1 в АТ "Златобанк", а також протиправністю дій відповідачів щодо невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

На адресу суду надійшла заява про зміну предмету позову, згідно якої представник позивача просить визнати протиправними і скасувати накази Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації АТ Златобанк ОСОБА_2 №164/1 від 08.04.2015 року Про затвердження переліку нікчемних транзакцій та правочинів, №165/1 від 09.04.2015 року Про внесення змін до Наказу №164/1 від 08.04.2015 р. шляхом викладення його в новій редакції, №17/01.17-02 від 17.01.2017 року Про внесення змін до наказу №164/1 від 08.04.2015 р. в частині визнання нікчемною угоди від 03 грудня 2014 року, укладеної між ОСОБА_1 та ПАТ Златобанк та транзакції по зарахуванню 03.12.2014 року коштів в розмірі 198000 грн., на відкритий ОСОБА_1 в АТ Златобанк рахунок №3963, зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ Златобанк ОСОБА_2 включити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до переліку вкладників АТ Златобанк, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням суми, що підлягає відшкодуванню, зобов'язати Фонд гарантуванні вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до загального реєстру вкладників АТ Златобанк, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Представник позивача у судове засідання не з'явилась, проте надала заяву про розгляд справи без її участі.

Представник уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Златобанк" у судове засідання також не з'явився, проте надав клопотання про розгляд справи без його участі. Окремо зазначив, що проти позову заперечує та просить відмовити в його задоволенні.

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі не надано. Проте, в матеріалах справи містяться письмові заперечення, згідно яких проти позову заперечує та просить відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що позивач порушила публічний порядок відшкодування грошових коштів за рахунок Фонду, створивши у такий спосіб перевагу перед іншими вкладниками.

Згідно ч.4, 6 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи відсутність перешкод для розгляду справи, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов до висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, в звязку з наступним.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ "Златобанк" укладено угоду про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (договір поточного рахунку) від 03.12.2014 року № 108/ПР19, згідно п. 2.1 з якого позивачу відкрито поточний рахунок № 3963.

05.12.2014 року від ТОВ "БМУ-2-ЛТД" на рахунок позивача надійшли грошові кошти у розмірі 198000 грн. як поворотна фінансова допомога відповідно до договору позики № 2 від 14.11.2014 року.

17.12.2014 року позивач звернулась до банку із заявою про видачу грошових коштів готівкою через касу банку в розмірі 198000 грн. з рахунку № 3963.

Листом № 024 від 13.01.2015 року банк повідомив позивача про неможливість виконання заяви з огляду на встановлені обмеження щодо видачі готівкових коштів у національній валюті через каси банку, відповідно до Постанови Правління Національного банку України № 758 від 01.12.2014 року "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України". У відповідності до пп. 5 п. 6 зазначеної постанови, банки зобов'язані обмежити видачу готівки коштів у національній валюті через каси та банкомати в межах до 150000 грн. на добу на одного клієнта.

В зв'язку з цим, позивач 26.01.2015 року звернулась до банку з заявою про видачу грошових коштів готівкою через касу банку в розмірі 148000 грн. з рахунку № 3963. Також 27.01.2015 року позивач звернулась до банку із заявою про видачу грошових коштів готівкою через касу банку в розмірі 50000 гривень з рахунку №3963. Однак, грошові кошти позивачу так і не були видані.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 13.02.2015 № 105 Про віднесення Публічного акціонерного товариства Златобанк до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 13.02.2015 № 30 Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ "Златобанк", згідно з яким з 14.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві Златобанк.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ Златобанк призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 12 травня 2015 р. N 310 Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства Златобанк виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 13 травня 2015 р. № 99, Про початок процедури ліквідації АБ Златобанк та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку, згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації АБ Златобанк та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АБ Златобанк провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2 строком на 1 рік з 18 год. 00 хв. 13 травня 2015 р. до 12 травня 2016 р. включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 391 від 24.03.2016 року продовжено строк здійснення процедури ліквідації АТ "Златобанк" по 13.05.2018 року включно.

У зв'язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення від 13 травня 2015 р. № 99 Про початок процедури ліквідації АТ ЗЛАТОБАНК та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку, із змінами внесеними згідно із рішенням виконавчої дирекції Фонду від 18.05.2015 №100, Фонд з 20 травня 2015 р. розпочав виплати коштів вкладникам даного банку.

Однак, позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок фонду гарантування вкладів фізичних осіб уповноваженою особою включено не було, про що позивача після численних звернень було повідомлено листом від 10.11.2015 року.

Уповноважена особа у своєму листі від 10.11.2015 року вказала про те, що правочин по зарахуванню 03.12.2014 року коштів в розмірі 198000 грн. на відкритий в АТ Златобанк рахунок N 3963 віднесено до нікчемних на підставі ч. 3 статті 38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

В подальшому, листом від 07.06.2016 року, уповноваженою особою було надано наказ №164/1 від 08.04.2015 року Про затвердження переліку нікчемних транзакцій та правочинів та наказ N 165/1 від 09.04.2015 року Про внесення змін до Наказу N 164/1 від 08.04.2015 р. шляхом викладення його в новій редакції. Згідно вказаних наказів, вирішено віднести до нікчемних всі транзакції та правочини (договори) згідно переліку, який додається до цього наказу.

До листа також надано витяг з переліку, де значиться договір, укладений АТ Златобанк з ОСОБА_1.

Крім того, 17.01.2017 року уповноваженою особою прийнято наказ Про внесення змін до Наказу №164/1 від 08.04.2015 р. шляхом викладення його в новій редакції, №17/01.17-02 від 17.01.2017 року Про внесення змін до наказу №164/1 від 08.04.2015 р. в частині визнання нікчемною угоди від 03 грудня 2014 року, укладеної між ОСОБА_1 та ПАТ Златобанк та транзакції по зарахуванню 03.12.2014 року коштів в розмірі 198000 грн., на відкритий ОСОБА_1 в АТ Златобанк рахунок №3963

На думку позивача, накази уповноваженої особи в частині визнання нікчемним правочину позивача є протиправними і підлягають скасуванню, оскільки прийняті безпідставно та упереджено.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом гарантування за вкладами встановлені Законом України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон № 4452).

Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 цього Закону уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Згідно з частиною п'ятою статті 27 Закону № 4452-VI протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до частини другої та пункту 1 частини четвертої статті 38 Закону № 4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Згідно з частиною другою статті 37 Закону № 4452-VI Уповноважена особа Фонду має право: повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів та звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про Національний банк України" Національний банк видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обовязковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб.

Нормативно-правові акти Національного банку видаються у формі постанов Правління Національного банку, а також інструкцій, положень, правил, що затверджуються постановами Правління Національного банку. Вони не можуть суперечити законам України та іншим законодавчим актам України і не мають зворотної сили, крім випадків, коли вони згідно із законом помякшують або скасовують відповідальність.

Як свідчать матеріали справи, Постановою Правління Національного банку України № 777/БТ від 04.12.2014 року АТ "Златобанк" віднесено до категорії проблемних. Також вказаною постановою встановлено обмеження в діяльності АТ "Златобанк" - не допускати проведення будь-яких операцій за чинними договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом.

Тобто, з часу прийняття даної постанови НБУ, ПАТ "Златобанк" заборонено приймати депозитні вклади та/або здійснювати поповнення існуючих депозитних рахунків, а також проведення інших операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Проведеною уповноваженою особою перевіркою встановлено, що 05.12.2014 року з поточного рахунку ТОВ "БМУ-2-ЛТД", відкритого в АТ "Златобанк" на рахунок № 3963, відкритий ОСОБА_1 в АТ "Златобанк", надійшли кошти в сумі 198000 грн. з призначенням платежу: "поворотна фінансова допомога згідно договору позики №3 від 14.11.2014 р." (т. 1 а.с. 197).

Разом з тим, згідно витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що ОСОБА_1 є одним із засновників юридичної особи ТОВ "БМУ-2-ЛТД" (т. 1 а.с. 188-190).

Крім того, встановлено, що ТОВ "БМУ-2-ЛТД" 08.12.2014 року та 09.12.2014 року надало позики у розмірі 198000 грн. та 111000 грн. іншим особам, які також є засновниками вказаної юридичної особи.

Отже, вказані операції призвели до того, що власник великого вкладу, залучивши кошти в сумі, що не перевищує граничного розміру відшкодування коштів за вкладами на рахунок позивача, фактично розділив суму власного вкладу на частини з метою отримання відшкодування коштів за власним вкладом в сумі, що перевищує розмір граничного відшкодування. Наслідком такого правочину є надання переваги вкладнику, розмір вкладу якого перевищує встановлений граничний розмір відшкодування, на отримання відповідного відшкодування замість отримання залишку вкладу понад граничний розмір відшкодування за рахунок реалізації майна банку в порядку черговості згідно ст. 52 Закону.

Таким чином, проведення вказаних операцій суперечить постанові Правління Національного банку України від 04.12.2014 року № 777/БТ.

Аналогічні правові висновки наведені в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 02.06.2016 року № К/800/51714/15, від 16.06.2016 року № К/800/675/16, від 22.03.2017 року №К/800/11213/16, від 07.12.2016 року, від 28.02.2017 року, від 22.03.2017 року.

Згідно п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно із ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Враховуючи наведені обставини суд дійшов висновку, що внаслідок розміщення грошей ТОВ "БМУ-2-ЛТД" на рахунку позивача шляхом їх поділу створено перевагу третій особі перед іншими добросовісними вкладниками банку шляхом виплати на користь вказаної юридичної особи через третіх осіб, зокрема через позивача всієї суми з бюджетних коштів Фонду в першу чергу, що призводить до збільшення витрат Фонду без будь-яких законних підстав. Тобто, дані обставини свідчать про нікчемність вказаних операцій у відповідності до п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону.

З огляду на попередній висновок суду щодо нікчемності вказаних операцій одночасно не підлягають задоволенню вимоги про зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ Златобанк ОСОБА_2 включити ОСОБА_1 до переліку вкладників АТ Златобанк, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням суми, що підлягає відшкодуванню, зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до загального реєстру вкладників АТ Златобанк, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Суд також враховує те, що відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 2 Закону системою гарантування вкладів фізичних осіб є сукупність відносин, що регулюються цим Законом, субєктами яких є Фонд, Кабінет Міністрів України, Національний банк України, банки та вкладники. Метою запровадження такої системи, згідно Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Водночас, особа яка вступає в комерційні відносини з конкретним банком, залучаючи власні кошти на депозит в банку, свідомо несе ризик неповернення вказаних коштів у випадку визнання банку неплатоспроможним та неможливістю виконання банком своїх зобовязань. Держава в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснює співпрацю з банками та гарантує повернення вкладникам банку повернення їх вкладів лише в межах визначеної суми. Проблемний банк не може повністю перекладати власні зобовязання перед вкладниками на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, зокрема й шляхом внесення коригувань до структури банківського балансу шляхом збільшення чи зменшення зобовязань банку перед окремими особами. Такі дії банку суперечать вимогам Закону та призводять до неправомірних відрахувань з Фонду, що є неприпустимим.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено).

Згідно ст. ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази субєкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень, докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 94 КАС України судові витрати, здійснені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Альчук Максим Петрович