Справа № 820/1969/17
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2017 р. № 820/1969/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волошин Д.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Харківській області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС у Харківській області звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом в якому просить суд стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) заборгованість перед бюджетом у розмірі 26693,90 грн з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, з податку на додану вартість, надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об'єктах, надходження від викидів забруднюючих речовин у атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до облікових даних контролюючого органу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 має податковий борг перед бюджетом в загальному розмірі 26693,90 грн з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, з податку на додану вартість, надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об'єктах, надходження від викидів забруднюючих речовин у атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення. У зв'язку з тим, що вказана податкова заборгованість погашена не була, дану суму боргу позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

Представник позивача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача до судового засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направленням судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Конверт із судовими документами повернувся до суду з поштовою поміткою "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до абзацу 4 частини 4 статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін у письмовому провадженні, оскільки відсутні перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні, визначені цією статтею, і прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, та відсутні потреби заслухати свідка чи експерта.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно до вимог статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 03.03.2006 та перебуває на обліку в Головному управлінні ДФС у Харківській області.

Відповідно до п.п.19-1.1.1, 19-1.1.2, 19-1.1.34, 19-1.1.45 п.19-1.1 ст.19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів; контролюють своєчасність подання платниками податків передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів; забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов'язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством.

Згідно з пп.20.1.18 та 20.1.19 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов'язань платників податків; застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 Податкового Кодексу України податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктами 49.1. та 49.2 статті 49 Податкового Кодексу України визначено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Згідно пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Судом встановлено, що Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 подано до контролюючого органу податкові декларації з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються за результатами річного декларування № від 10.02.2014, № від 06.02.2015, № від 06.02.2015, № від 08.02.2016, № від 08.02.2017.

Також, відповідачем подано до контролюючого органу податкові декларації з податку на додану вартість № від 19.05.2016, № від 21.06.2016, № від 20.07.2016, № від 18.01.2017.

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 податкові декларації екологічного податку та розрахунки податкового зобов'язання з екологічного податку, що справляються за скиди забруднюючих речовин безпосередньо у водні об'єкти № від 09.02.2015, № НОМЕР_2 від 09.05.2015, № від 02.08.2015, № від 04.02.2016, № від 09.05.2016, № від 22.07.2016, № від 31.10.2016, № від 19.01.2017.

Також, відповідачем подано до контролюючого органу податкові декларації екологічного податку та розрахунки податкового зобов'язання з екологічного податку, що справляються за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення № від 09.02.2015, № НОМЕР_2 від 09.05.2015, № НОМЕР_3 від 02.08.2015, № від 22.10.2015, № від 04.02.2016, № НОМЕР_4 від 09.05.2016, № від 22.07.2016, № НОМЕР_5 від 31.10.2016, № НОМЕР_6 від 19.01.2017.

Відповідно до пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України податкове зобов'язання, яке самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає.

Відповідно до ст. 203 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Також, судом встановлено, що контролюючим органом винесено податкові повідомлення-рішення № від 18.05.2016, № від 21.06.2016, № від 16.08.2016.

Доказів скасування вказаних рішень відповідачем не надано.

Отже, на теперішній час відповідач має податковий борг в загальному розмірі 26693,90 грн, що підтверджується наданою контролюючим органом обліковою карткою (зворотній бік).

Приписами пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України, якими передбачено, що у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги, зазначені податкові вимоги не втратили юридичної сили, а тому у контролюючого органу не виникло обов'язку повторного надіслання податкових вимог платнику податків.

Позтвачем було винесено та направлено відповідачу засобами поштового зв`язку податкову вимогу № 83-25 від 27.03.2014.

Відповідач не скористався своїм правом адміністративного або судового оскарження вказаного рішення, доказів самостійної сплати податкового боргу матеріали справи також не містять, а відтак сума заборгованості Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 перед бюджетом є узгодженою та підлягає сплаті.

Відповідно до п.176.1 ст.176 Податкового кодексу України платники податку зобов'язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов'язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності. (Підпункт 14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України.)

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. (Підпункт 14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України.)

Згідно з п.87.1 ст.87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Пунктом 87.9 ст.87 Податкового кодексу України встановлено, що в разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

У відповідності до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.п. 137 п. 1 ст.14 Податкового кодексу України орган стягнення - Державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених Податковим кодексом України та законами України.

Згідно з п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Таким чином, відповідач має податковий борг перед бюджетом у розмірі 26693,90 грн, який на час розгляду справи не сплачений.

Частиною 1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Харківській області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (63401, Харківська область, м.Зміїв, вул. Харківська, б. 45, код НОМЕР_1) заборгованість перед бюджетом з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, з податку на додану вартість, надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об'єктах, надходження від викидів забруднюючих речовин у атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення у загальному розмірі 26693 (двадцять шість тисяч шістсот дев'яносто три) грн 90 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Д.А.Волошин