Справа № 800/79/17
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2017-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2017 року м. Київ справа № 800/79/17

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Головуючого судді Єрьоміна А.В.,

суддів Донця О.Є.,

Калашнікової О.В.,

Кравцова О.В.,

Мороза В.Ф.,

секретар судового засідання Вишняк О.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_4,

представника позивача ОСОБА_5,

представника відповідача Белінської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Вищої ради правосуддя про визнання дій незаконними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2017 року ОСОБА_4 (далі - позивач) звернулась до Вищого адміністративного суду України як до суду першої інстанції з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправними дії та рішення Вищої ради правосуддя від 24 січня 2017 року 17/0/15-17 про тимчасове відсторонення судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності до набрання законної сили вироком суду у кримінальному провадженні за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 368 Кримінального кодексу України, або закриття вказаного кримінального провадження та скасувати його, зобов'язати Вищу раду правосуддя ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання Заступника Генеральної прокуратури про відсторонення ОСОБА_4 від здійснення правосуддя на посаді судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що оскаржуване рішення прийнято на підставі клопотання заступника Генерального прокурора України - Столярчука Ю.В., яке мотивувалося виключно на припущеннях без конкретизації фактів, які б слугували підставою для його задоволення з порушенням принципу презумпції невинуватості.

Оскаржуване рішення Вищої ради правосуддя, на думку позивача, не містить посилання на визначені законом підстави його ухвалення й мотиви, з яких Вища рада правосуддя дійшла відповідних висновків.

Крім того, отримана позивачем копія оскаржуваного рішення не містить підписів будь-кого із складу членів Вищої ради правосуддя, що є ще однією підставою для скасування рішення.

У письмових запереченнях на адміністративний позов представник відповідача зазначила про те, що Вища рада провосуддя при прийнятті оскаржуваного рішення діяла на підставі приписів законодавства, в межах наданих повноважень та з додержанням відповідної процедури. Також наполягала на тому, що рішення прийнято обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мали значення для його прийняття та аргументів, якими заступник Генерального прокурора України мотивував відповідне клопотання. Відтак, просила відмовити в задоволенні позову повністю.

У судовому засіданні позивач підтримав вимоги позову, просила задовольнити їх в повному обсязі.

Представник Вищої ради правосуддя позов не визнала з підстав, викладених у запереченні на позов, та просила суд відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, Вищий адміністративний суд України приходить до наступних висновків.

ОСОБА_4 згідно рішення Черкаської обласної ради народних депутатів від 15 лютого 1995 року № 3-6 «Про обрання суддів судів Черкаської області» та Постанови Верховної Ради України від 2 березня 2000 року № 1499-ІІІ перебуває на посаді судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області

17 січня 2017 року (вх. № 218/0/8-17) до Вищої ради правосуддя надійшло клопотання заступника Генерального прокурора України Столярчука Ю.В. про тимчасове відсторонення судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності до набрання законної сили вироком суду у кримінальному провадженні або закриття вказаного кримінального провадження.

Клопотання мотивовано тим, що Генеральною прокуратурою України у Бершадському районі Вінницької області підтримується державне обвинувачення у кримінальному провадженні 3 0001269 за обвинуваченням судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Горячківської Л.В. у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері службової діяльності - одержання від представника сторони у цивільній справі неправомірної вигоди, поєднаного з вимаганням.

Згідно з обвинуваченням у період з 12 по 25 листопада 2014 року суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Горячківська Л.В. за попередньою змовою із суддею цього ж суду Івановим А.А. вимагала та одержала неправомірну вигоду від представника позивачів ОСОБА_9 у розмірі 9500 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України на день вчинення злочину становило 144837 грн., а також 570000 грн., а всього на загальну суму 714837 грн., що у п'ятсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто в особливо великому розмірі.

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 4 березня 2016 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001269 від 14 листопада 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_4, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 368 Кримінального кодексу України, об'єднано з кримінальним провадженням за №0000090 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 368 КК України, та ОСОБА_10 - у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 27, частиною четвертою статті 368 КК України. Об'єднаному кримінальному провадженню присвоєно №705/3462/15-к, провадження №1-кп/126/16/2016. Кримінальне провадження призначено до судового розгляду.

Крім того, у провадженні Гайсинського районного суду Вінницької області перебуває кримінальна справа № НОМЕР_1 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частинами першою, другою статті 364, частиною другою статті 375 КК України.

7 червня 201 року першим заступником прокурора Черкаської області затверджено обвинувальний висновок у кримінальній справі № за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених частинами першою, другою статті 364, часинами першою, другою статті 375 КК України.

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що вона, займаючи посаду судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області, у період з вересня 2005 року по травень 2008 року при розгляді цивільних справ умисно підробила та постановила низку завідомо неправосудних рішень.

ОСОБА_4, перебуваючи на посаді судді і будучи обвинуваченою у вчиненні злочинів, передбачених частинами першою. Другою статті 364, частиною другою статті 375 КК України, не тільки не припинила злочинну діяльність, а навпаки вчинила особливо тяжкий корупційний злочин.

Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 8 липня 2016 року ОСОБА_4 відсторонювалась від посади у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності із подальшим неодноразовим продовженням строку такого відсторонення.

Серед іншого, заступником Генерального прокурора України зазначено, що перебування на займаній посаді може призвести до настання негативних наслідків, а саме: можливого впливу ОСОБА_4 як судді на свідків, зокрема на помічника судді, а також інших осіб, які є учасниками кримінального провадження.

24 січня 2017 року Вища рада правосуддя прийняла рішення про задоволення клопотання заступника Генерального прокурора України Столярчука Ю.В. про тимчасове відсторонення судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності до набрання законної сили вироком суду у кримінальному провадженні або закриття вказаного кримінального провадження.

Задовольняючи клопотання та приймаючи рішення про тимчасове відсторонення позивача від здійснення правосуддя, Вища рада правосуддя дійшла висновку про обґрунтованість мотивів заступника Генерального прокурора України, зазначивши, що Вища рада правосуддя не встановила обставин, які свідчили би, що вказане клопотання є формою незаконного впливу, тиску чи втручання у діяльність судді Горячківської Л.В. щодо здійснення правосуддя.

Також Вища рада правосуддя виходила із того, що здійснення правосуддя особою, яка притягається до кримінальної відповідальності, у цьому випадку здатне підірвати довіру до суду та поставити під загрозу забезпечення права на справедливий суд.

Статус, повноваження, засади організації та порядок діяльності Вищої ради правосуддя визначаються Конституцією України, Законом України "Про Вищу раду правосуддя".

Статтею 131 Конституції України передбачено, що в Україні діє Вища рада правосуддя, до повноважень якої, з-поміж іншого, віднесено ухвалення рішення про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя.

Частиною п'ятою статті 49 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 року № 1402-VIII встановлено, що суддя може бути тимчасово відсторонений від здійснення правосуддя на строк не більше двох місяців у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності на підставі вмотивованого клопотання Генерального прокурора або його заступника в порядку, встановленому законом. Рішення про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя ухвалюється Вищою радою правосуддя.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 62 Закону України "Про Вищу раду правосуддя" (далі - Закон) суддю може бути тимчасово відсторонено від здійснення правосуддя за рішенням Вищої ради правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності.

Згідно з частиною першою статті 63 Закону тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності здійснюється Вищою радою правосуддя на строк не більше двох місяців на підставі вмотивованого клопотання Генерального прокурора або його заступника. На стадії судового провадження строк відсторонення встановлюється до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження.

Відповідно до частини першої статті 65 Закону України "Про Вищу раду правосуддя" рішення Вищої ради правосуддя про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності, продовження строку такого відсторонення може бути оскаржене та скасоване виключно з таких підстав:

1) склад Вищої ради правосуддя, який ухвалив відповідне рішення, не мав повноважень його ухвалювати;

2) рішення не підписано будь-ким із складу членів Вищої ради правосуддя, які брали участь у його ухваленні;

3) рішення не містить посилання на визначені законом підстави його ухвалення або мотиви, з яких Вища рада правосуддя дійшла відповідних висновків.

Судом встановлено, що при прийнятті рішення про відсторонення ОСОБА_4від здійснення правосуддя Вищої радою правосуддя враховано, що ОСОБА_4 здійснюючи правосуддя, може чинити вплив на працівників правоохоронних та судових органів, органів державної влади для створення перешкод у судовому розгляді кримінального провадження.

У пункті 20 Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки вказано, що судді не можуть ефективно здійснювати правосуддя без довіри громадськості, адже вони є частиною суспільства, якому служать. Їм слід бути обізнаними щодо очікувань громадськості від судової системи та скарг на її функціонування.

У преамбулі Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, йдеться про те, що довіра суспільства до судової системи, а також до авторитету судової системи в питаннях моралі, чесності та непідкупності судових органів посідає першочергове місце в сучасному демократичному суспільстві.

У пункті 22 Висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що суспільна довіра та повага до судової влади є гарантіями ефективності системи правосуддя: поведінка суддів у їхній професійній діяльності, зрозуміло, розглядається громадськістю як необхідна складова довіри до судів.

Пунктом 33 Висновку № 18 (2015) Консультативної ради європейських суддів "Позиція судової влади та її відносини з іншими гілками державної влади в умовах сучасної демократії" визначено, що судді повинні поводитися доброчесно як під час виконання своїх функцій, так і в особистому житті, відповідати за свою поведінку, якщо це входить до загальноприйнятих норм.

Відповідно до пункту 2 частини сьомої статті 56 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов'язаний дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Згідно зі статтею 58 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" питання етики суддів визначаються Кодексом суддівської етики, що затверджується з'їздом суддів України за пропозицією Ради суддів України.

Суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду (стаття 1 Кодексу суддівської етики).

Зазначені вище положення міжнародних документів, Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та Кодексу суддівської етики визначають, що авторитет судової влади має вселяти довіру суспільства до здійснення правосуддя.

Водночас наявність кримінального провадження за обвинуваченням судді Горячківської Л.В. у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 368 КК України, може поставити під сумнів безсторонність судді Горячківської Л.В. при здійсненні правосуддя та з огляду на міжнародні принципи і стандарти поведінки судді та норми національного законодавства зашкодити авторитету судової влади та довірі суспільства до неї.

Враховуючи наведене та те, що на даний час кримінальне провадження відносно позивача триває, Вищий адміністративний суд України вважає обґрунтованим рішення відповідача про задоволення клопотання заступника Генерального прокурора України Столярчука Ю.В. про тимчасове відсторонення судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності до набрання законної сили вироком суду у кримінальному провадженні або закриття вказаного кримінального провадження.

Приймаючи оскаржуване рішення відповідачем враховано ризики здійснення правосуддя суддею Горячківською Л.В. за викладених у клопотанні заступника Генерального прокурора України обставин, співмірність між такою засадою, як незалежність та недоторканність суддів, і наслідками тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності.

Що стосується твердження позивача про те, що рішення Вищої ради правосуддя від 24 січня 2017 року № 17/0/15-17 є незаконним, оскільки отримана позивачем його копія не підписана будь-ким із складу членів Вищої ради правосуддя, Вищий адміністративний суд України зазначає наступне.

Відповідно до частини десятої статті 63 Закону України «Про Вищу раду правосуддя», за результатами розгляду клопотання про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя Вища рада правосуддя ухвалює рішення, копія якого не пізніше семи робочих днів направляється Генеральному прокурору або його заступнику, судді, стосовно якого ухвалено рішення, а також невідкладно направляється до суду, в якому такий суддя обіймає посаду.

30 січня 2017 року Вища рада правосуддя направила на адресу судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Горячківської Л.В. лист за підписом Голови Вищої ради правосуддя ОСОБА_12 з копією рішення від 24 січня 2017 року № 17/0/15-17.

Копія долученого до листа рішення завірена належним чином, як того вимагає Державний комітет України з питань технічного регулювання та споживчої політики. Наказом Держспоживстандарту від 7 квітня 2003 року № 55 затверджено вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003. Цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи - постанови, розпорядження, накази, положення. Рішення, протоколи. Акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності: органів державної влади України, органів місцевого самоврядування; підприємств, установ, організацій та їх об'єднань усіх форм власності.

Отже, копія рішення Вищої ради правосуддя від 24 січня 2017 року № 17/0/15-17 завірена належним чином, відповідно до установлених державних стандартів. Оригінал такого рішення знаходиться у Вищої ради правосуддя і має підписи всіх членів Вищої ради правосуддя.

Оскільки позовна вимога про зобов'язання Вищої ради правосуддя ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання Заступника Генеральної прокуратури про відсторонення ОСОБА_4 від здійснення правосуддя на посаді судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження є похідною від позовних вимог про визнання протиправними дій та рішення Вищої ради правосуддя від 24 січня 2017 року № 17/0/15-17, а судом визнано дії та оскаржуване рішення правомірними, в задоволенні вимоги про зобов'язання ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання Заступника Генеральної прокуратури про відсторонення ОСОБА_4 від здійснення правосуддя на посаді судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження також слід відмовити.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що рішення Вищої ради правосуддя від 24 січня 2017 року №17/0/15-17 прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а саме рішення є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Керуючись статтями 160-163, 1711 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Вищої ради правосуддя про визнання дій незаконними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили у порядку, передбаченому частиною сьомою статті 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, на підставі та у строки, передбачені статтями 235- 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: