Справа № 813/966/17
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року справа № 813/966/17

16 год 57 хв зал судових засідань №6

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Жовковська Ю.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Галицької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення про опис майна у податкову заставу,-

в с т а н о в и в:

фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Галицької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 14.04.2017, просить суд:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №00, №0 від 30.11.2016;

- визнати протиправним та скасувати рішення про опис майна у податкову заставу №1143/10/13-01-17-02-09 від 15.02.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неправомірно провів фактичну перевірку, оскільки позивача не повідомили з яких саме підстав, передбачених п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, проведена перевірка, а також тим, що акт перевірки не вручався. Позивач посилається також на те, що факту зберігання алкоголю не було, оскільки такий належав іншій особі та на підставі договору оренди розміщувався в холодильному обладнанні. На іншу алкогольну продукцію позивач надав видаткові накладні та фіскальні чеки, які підтверджували факт її придбання. З огляду на вказане, вважає, що відповідач не надав належної правової оцінки поданим документам, а тому оскаржені рішення є протиправним та підлягають скасуванню.

Відповідач подав до суду заперечення на адміністративний позов, в якому проти позову заперечив. Заперечення обґрунтовані тим, що перевіркою встановлено факт зберігання в кафе-барі алкогольних напоїв без акцизної марки, а також не забезпечення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем реалізації/зберігання. Вважає, що відповідач правомірно застосував до позивача штрафні санкції за зберігання алкогольних напоїв у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру. Відповідач зазначив, що він діяв в межах своїх повноважень, тому доводи позивача про протиправність рішень не відповідають дійсності. Просив суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Позивач та представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві та уточненнях до неї. Просили суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених в запереченнях на позовну заяву. Просила суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд дійшов до висновку, що в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити в повному обсязі з наступних підстав.

Суд встановив, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа підприємець 12.01.1998, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

У період з 01.11.2016 по 10.11.2016 відповідач провів фактичну перевірку кафе-бару, що знаходиться за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Оброшино, вул.Самбірська, 51 з питань додержання субєктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

Перевірку проведено на підставі Законів України «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-ВР, «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР, постанов Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями» від 30.07.1996 №854, «Про Тимчасовий порядок видачі ліцензій на право імпорту, експорту спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 31.03.1999 № 500, «Про впорядкування видачі суб'єктам підприємницької діяльності ліцензій на право оптової торгівлі спиртом етиловим, коньячним, плодовим і виноградним, алкогольними напоями та тютюновими виробами» від 13.05.1996 № 493, «Про затвердження Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів» від 27.12.2010 № 1251, «Про заходи щодо посилення державного контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та справляння акцизного збору» від 07.08.2001 № 940, «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва» від 30.10.2008 №957, Положення про Департамент контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів, затвердженого наказом Міндоходів від 01.07.2013 № 224, наказу Міністерства зовнішніх економічних зв'язків і торгівлі України «Про затвердження правил роздрібної торгівлі тютюновими виробами» від 24.07.2002 № 218.

За результатами перевірки складено акт від 10.11.20016 №4285/13-04-40-00/НОМЕР_1. В акті перевірки встановлено, що позивач порушив вимоги абз.3 ч.4 ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме:

- факт реалізації/зберігання ФОП ОСОБА_1 в кафе-барі, що знаходиться за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Оброшино, вул.Самбірська, 51, однієї пляшки віскі «CHIVAS REGAL» 12 років витримки 0,7 літрів,40 об%, дата виготовлення 01.10.2013 LG9 імпортер на пляшці відсутній за ціною 220,00грн за 100грам, згідно з прейскурантом цін кафе-бару без марки акцизного податку встановленого зразка;

- факт зберігання ФОП ОСОБА_1 в кафе-барі, що знаходиться за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Оброшино, вул.Самбірська, 51, згідно з додатком 1 до акта перевірки алкогольних напоїв «Фінляндія Журавлина біла», «Фінляндія Лайм», «Абсолют водка», «Немирів Лекс», «Джемесон», «Ванна Таллін», «Біфітер», «Бакарді» на загальну суму 6714,00грн. Накладних на придбання товару до перевірки не надано.

Після складання акта перевірки позивач відмовилась від його отримання, що підтверджується актом відмови від отримання акта перевірки від 10.11.2016 №150/13-04040.00/НОМЕР_1.

Акт перевірки позивач отримала 16.11.2016.

Не погоджуючись з висновком акта перевірки від 10.11.20016 №4285/13-04-40-00/НОМЕР_1 позивач подала заперечення Галицькій ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області від 22.11.2016 №22/11/2016-Д.

Згідно з протоколом №23/13-04-40-00 від 25.11.2016 засідання постійно діючої комісії із вирішення спірних питань щодо оподаткування та валютного регулювання, що виникають під час проведення перевірок платників податків Галицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області, відповідач розглянув заперечення ФОП ОСОБА_1 на акт перевірки від 10.11.20016 №4285/13-04-40-00/НОМЕР_1 «Про результати фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 щодо дотримання платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів».

За результатами розгляду заперечення, постійно діючою комісією з вирішення спірних питань Галицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області прийнято рішення від 25.11.2016 №22/13-04-40-00, що висновки акта фактичної перевірки є правомірними та обґрунтованими і є підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень.

З врахуванням рішення постійно діючої комісії з вирішення спірних питань та на підставі акта перевірки від 10.11.20016 №4285/13-04-40-00/НОМЕР_1 Галицькою ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області 30.11.2016 прийнято податкові повідомлення-рішення №, яким застосовано до позивача штрафні санкції у розмірі 17000,00грн. та № штрафні санкції у розмірі 13428,00,00грн.

15.02.2017 заступник начальника ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_5 прийняв рішення №1143/10/13-01-17-02-09 про опис майна у податкову заставу, яким відповідно до статті 89 розділу ІІ Податкового кодексу України (далі - ПК України) вирішено здійснити опис майна, що перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управлінні) платника податків ОСОБА_1

Не погоджуючись з оскарженими рішеннями позивач звернулась з відповідним позовом до суду.

Суд при вирішенні спору по суті виходить з такого.

Згідно з п.п.20.1.4, 20.1.10, 20.1.11 ст.20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки та звірки платників податків (крім Національного банку України) у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення та здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб'єктами господарювання установлених законодавством обов'язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів; проводити контрольні розрахункові операції до початку перевірки платника податків щодо дотримання ним порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій. Товари, отримані службовими (посадовими) особами контролюючих органів під час проведення контрольної розрахункової операції, підлягають поверненню платнику податків у непошкодженому вигляді. У разі неможливості повернення такого товару відшкодування витрат здійснюється відповідно до законодавства з питань захисту прав споживачів.

Відповідно до п.75.1.3. ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно з п. 80.1 ст.80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до п.80.5 ст.80 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із ст. 81 вказаного Кодексу.

Згідно з п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених вказаним Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених вказаним Кодексом відповідних документів. Абзацом 5 п. 81.1 ст. 81 ПК України встановлено, що непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених вказаним Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Згідно з приписами п.86.5, п.86.6 ст.86 вказаного Кодексу акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 вкзаного Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

У разі якщо платник податків (його відокремлені підрозділи) здійснює свою діяльність не за основним місцем обліку платника податків, контролюючий орган, який проводив перевірку, не пізніше трьох робочих днів з дня реєстрації акта (довідки) в цьому органі направляє акт (довідку) до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків. Копія акта (довідки) перевірки з відміткою про реєстрацію в журналі реєстрації актів (довідок) перевірок зберігається у контролюючому органі, який проводив перевірку.

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його законними представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному ста.58 вказаного Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.

Відмова платника податків або його законних представників чи особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов'язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов'язання.

Аналізуючи обставини спору суд зазначає, що позивач після ознайомлення з направленням на перевірку ГУ ДФС у Львівській області від 27.10.2016 №596, наказу на продовження перевірки Галицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області від 02.11.2016 та направлень на перевірку від 27.10.2016 №655, №656 допустив працівників відповідача до її проведення.

Законний інтерес платника податків в проведенні контролюючим органом фактичної перевірки за дотриманням умов, встановлених законом, захищений правом не допускати посадових осіб органу доходів і зборів до проведення перевірки. Допуск до проведення фактичної перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущені контролюючим органом при її призначені та проведені. Зазначена правова позиція узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 24.12.2010 у справі №21-25аЮ за позовом ТОВ «Foods and Goods L.T.D.» до ДП у Калінінському районі м. Донецька, третя особа - ДПА в Донецькій області про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Суд зауважує, що позивач не скористався своїм правом на недопуск посадових осіб органу державного контролю до проведення фактичної перевірки, передбаченим приписами ПК України, у зв'язку з чим, фактично визнав правомірність проведення контролюючим органом такої перевірки.

Також, як вбачається зі змісту акта перевірки від 10.11.20016 №4285/13-04-40-00/НОМЕР_1 перевірка проведена в присутності ФОП ОСОБА_1

Таким чином, беручи до уваги викладені обставини, суд дійшов до висновку, що процедура проведення фактичної перевірки щодо додержання субєктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами здійснена суб'єктом владних повноважень саме з дотриманням вимог діючого законодавства.

Щодо доводів позивача про неправомірне оформлення результатів перевірки, оскільки акт перевірки не пропонувався та не вручався позивачу, суд зазначає наступне.

10.11.2016 особами, які проводили перевірку складено акт №150/13-04-40.00/НОМЕР_1 відмови від отримання акта перевірки, в якому зафіксовано, що позивач після ознайомлення з актом перевірки позивач відмовилась від його отримання з відповідними додатками.

Суд з метою перевірки вказаних обставин допитав в якості свідків працівників, які поводили перевірку - завідувача сектору контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ОСОБА_6 та начальника відділу адміністрування податку на доходи фізичних осіб та податків із самозайнятих осіб управління податків і зборів фізичних осіб Галицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_7

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомив, що позивач 09.11.2017 була присутньою в приміщенні податкового органу, де їй пропонувалось ознайомитись з актом перевірки та отримати його примірник. Проте, позивач від ознайомлення з актом перевірки та від отримання його примірника відмовилась. У звязку з цим, акт перевірки направлений позивачу поштовим звязком.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засідання пояснив, що акт перевірки пропонувався для ознайомлення позивачу, проте вона від ознайомлення та від отримання його примірника відмовилась.

Таким чином, позивач добровільно відмовилась від ознайомлення з актом перевірки та від отримання його примірника.

На думку суду, вказані обставини жодним чином не порушили права позивача, оскільки акт перевірки позивачу надіслано поштовим звязком та отримано ним 16.11.2017. Після отримання акта перевірки позивач скористалась своїм правом та надала заперечення від 22.11.2017 №22/11/2016-Д на акт перевірки.

Безпідставними також є посилання позивача на обмеження, в передбаченому пп.17.1.6 п.17.6 ст. 17 ПК України, праві на присутність під час проведення перевірок та надання пояснень з питань проведення перевірок, ознайомлюватись та отримувати акти перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту складених актів підписувати їх із застереженнями та подавати контролюючому органу письмові заперечення у встановленому порядку, оскільки перевірка проводилась впродовж десяти днів, протягом яких позивач подавала додаткові документи, пояснення та користувалась іншими правами.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення Галицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області від 30.11.2016 №, суд зазначає наступне.

За змістом абз.3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251 затверджено Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів (далі - Положення).

Відповідно до п.19 Положення наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати акцизного податку та легальності ввезення товарів.

Згідно з п.20 Положення у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України покупці марок зобов'язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Вважаються такими, що немарковані алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з порушенням вимог вказаного Положення, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; алкогольні напої з марками, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Відповідно до абз.15 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000,00грн.

Тобто, якщо марка акцизного податку на будь-якому алкогольному напої відсутня, настає відповідальність суб'єкта господарювання за це правопорушення.

В акті про результати фактичної перевірки від 10.11.20016 №4285/13-04-40-00/НОМЕР_1 зафіксовано факт реалізації/зберігання ФОП ОСОБА_1 в кафе-барі, що знаходиться за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Оброшино, вул.Самбірська, 51, однієї пляшки віскі «CHIVAS REGAL» 12 років витримки 0,7 літрів,40 об%, дата виготовлення 01.10.2013 LG9 імпортер на пляшці відсутній за ціною 220,00грн за 100грам, згідно з прейскурантом цін кафе-бару без марки акцизного податку встановленого зразка.

У заперечені позивач повідомляє, що на зберіганні в кафе-барі знаходилась 1 пляшка віскі фізичної особи ОСОБА_8 на підставі договору оренди холодильника, оскільки останній проводив святкування бенкету у закладі «Гостинна Хата», і відповідно виникла потреба в розміщенні власних продуктів, про що надано до заперечення копію договору оренди, укладеного між позивачем та фізичною особою ОСОБА_8 від 28.10.2016, акта приймання передачі холодильника терміном на 7 (сім) днів, копію заяви ОСОБА_8 від 21 11.2016.

Проте, такі доводи позивача суд вважає безпідставними, виходячи з такого.

Згідно з базою даних АІС «Податковий блок» у ФОП ОСОБА_1 зазначається лише один вид діяльності, який вона може провадити як підприємець 55.30.2 діяльність кафе. Вид господарської діяльності по КВЕДУ здавання в оренду будь-якою майна, зокрема, холодильного обладнання ФОП ОСОБА_1 не має. Таким чином, позивач не мала жодних підстав для укладення вказаного договору.

Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етиловою. коньячного і плодового, алкогольних напої» та тютюнових виробів)» алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв га тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб'єкта господарювання таке місце зберігання внесено до Єдиного реєстру.

Суб'єкти господарювання, які отримали ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, вносять до Єдиного реєстру тільки ті місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, що розташовані за іншою адресою, ніж місце здійснення торгівлі.

Згідно з реєстром виданих, призупинених та анульованих ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами зберігати та реалізовувати алкогольні напої та тютюнові вироби за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Оброшино, вул. Самбірська, 51, може лише позивач.

В державному реєстрі місць зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів адреса: Львівська область Пустомитівський район, с.Оброшино, вул. Самбірська, 51 відсутні.

Відповідно до п.8 постанови Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 №854 «Про затвердження Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями» суб'єкту господарювання, який здійснює роздрібну торгівлю алкогольними напоями, забороняється приймати для продажу та зберігання алкогольні напої від юридичних і фізичних осіб, які не мають ліцензії на виробництво або на право імпорту чи оцтової торгівлі алкогольними напоями.

Таким чином, вказані порушення встановлені відповідачем, знайшли підтвердження в ході розгляду справи.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення Галицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області від 30.11.2016 №, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95 (далі - Закон України № 265/95) суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Згідно з ст.20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

В акті про результати фактичної перевірки від 10.11.20016 №4285/13-04-40-00/НОМЕР_1 зафіксовано факт зберігання ФОП ОСОБА_1 в кафе-барі, що знаходиться за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Оброшино, вул.Самбірська, 51, згідно з додатком 1 до акта перевірки алкогольних напоїв «Фінляндія Журавлина біла», «Фінляндія Лайм», «Абсолют водка», «Немирів Лекс», «Джемесон», «Ванна Таллін», «Біфітер», «Бакарді» на загальну суму 6714,00грн. Накладних на придбання товару до перевірки не надано. Відповідач правомірно не взяв до уваги чеки, подані позвиачем, оскільки на них не видно дати придбання товару, чек виданий на інше прізвище, копія ВН від 27.07.2016 на горілку «Абсолют» 2 пл. по 0,5 л кожна, яка вже надавалась та врахована під час перевірки, копія ВН від 02.08.2016 на горілку 3 пл. «Немирів LEX», копія чека на віскі «Джеймесон» з 2015 року, хоча дата виготовлення 23.03.2016.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення про опис майна у податкову заставу №1143/10/13-01-17-02-09 від 15.02.2017, суд зазначає, що позивач належним чином повідомлявся про час, дату і місце розгляду як заперечень на акт перевірки, так і про результати його розгляду. З огляду на вказане, а також на те, що оскаржені податкові повідомлення рішення є правомірними, підстави для задоволення вказаної позовної вимоги відсутні.

Таким чином, із урахуванням встановлених обставин у справі та доказів, якими вони обґрунтовуються, суд вважає, що оскаржені рішення відповідача є правомірними.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 4, 7-11, 14, 69-71, 72, 86, 87, 94, 159, 160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

в задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Галицької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення про опис майна у податкову заставу відмовити повністю.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Г. Гулик