Справа № 522/17308/16-а
Суддя: Ільченко Н. А.
Дата ухвалення: 2017-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/738/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді: Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

за участю адвоката Левіта В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про визнання дій щодо відмови у здійснені зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з неповнолітніми ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою : АДРЕСА_1 протиправними, та про зобов'язання здійснити зняття з реєстрації місця проживання за такою адресою вказаних осіб.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що є власником квартири АДРЕСА_1, в зв'язку з чим звернулася до відповідача з питання щодо зняття з реєстрації місця проживання за цією адресою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з неповнолітніми ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, але їй було відмовлено в цьому через відсутність судового рішення про позбавлення вказаних осіб права власності або права користування згаданим житловим приміщенням, яке набрало законної сили.

Позивач вважає таку відмову відповідача протиправною та такою, що суперечить вимогам ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.11.2012 р. № 1077.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Левіт В.С. підтримав позов, а представник відповідача - Бакуменко Д.В. не визнала позов і подала адресовані суду письмові заперечення на позовну заяву, які приєднані судом до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення представників сторін, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що, по-перше, відповідно до ч. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; і, по-друге, відповідно до ст. 9-1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення про відмову приймається в день звернення особи, а заява про реєстрацію чи зняття з реєстрації місця проживання повертається особі із зазначенням у ній причин відмови; і, по-третє, Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради веде електронний облік наданих консультацій та попереднього запису на прийом, із зазначенням прізвища, імені та по батькові, часу звернення та послуги стосовно якої надано консультацію суб'єкту звернення, у якому позивач ОСОБА_2 не значиться.

Проте на підтвердження своїх доводів щодо звернення до Департаменту надання адміністративних послуг з питання про зняття з реєстрації місця проживання за адресою : м Одеса, АДРЕСА_1 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з неповнолітніми ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та відмови Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради у знятті з реєстрації місця проживання за такою адресою вказаних осіб, позивач не надала суду доказів, як цього вимагає ч. 1 ст. 71 КАС України.

Вирішуючи дану справу, суд також враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та ст. 26 Правил зняття з реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 р. № 207, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі :

1)заяви особи або її представника;

2)рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померло.;

3)інших документів, які свідчать про припинення підстав про право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів).

Як вбачається з матеріалів справи, попереднім власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, але неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, не є та ніколи не були власниками вказаної квартири, а згідно ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Відповідно до висновку, зробленого Верховним Судом України у постанові від 16.01.2012 р. № 6-57цс11, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про : позбавлення права власності на житлове приміщення; позбавлення права користування житловим приміщенням; визнання особи безвісно відсутньою; оголошення фізичної особи померлою.

З огляду на наведене, суд погоджується з доводами представника відповідача стосовно того, що по-перше, зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, окремо від малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, неможливе; і, по-друге, у разі будь-яких обмежень у здійснення права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог : про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином, позовні вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити у повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до суду першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Повний текст постанови складено 19 червня 2017 року.

Суддя Н.А. Ільченко

19.06.2017