Справа № 219/4788/17
Суддя: Конопленко О. С.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/4788/17
Провадження № 2-а/219/337/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2017 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Конопленко О.С.

за участю секретаря Троян Л.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі м. Бахмут адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

13 травня 2017 року позивач в особі представника ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, в якому просить: визнати неправомірними дії Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України щодо припинення з березня 2016 року виплати призначеної за віком пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсійне посвідчення № НОМЕР_1; зобовязати Бахмутське обєднане управління Пенсійного фонду України відновити виплату ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначеної за віком пенсії, з урахуванням заборгованості, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк», який обслуговується за допомогою платіжної картки 9804 4099 9156 1897, яка одночасно є пенсійним посвідченням № НОМЕР_1; зобовязати Бахмутське обєднане управління Пенсійного фонду України утриматись від подальшого припинення виплати пенсії.

15 червня 2017 року представником позивача уточнено пункт 2 позовних вимог і викладено його у наступній редакції: «Зобовязати Бахмутське обєднане управління Пенсійного фонду України відновити виплату ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначеної за віком пенсії, з урахуванням заборгованості, що виникла з березня 2016 року, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк», який обслуговується за допомогою платіжної картки 9804 4099 9156 1897, яка одночасно є пенсійним посвідченням № НОМЕР_1». Решту вимог залишено без змін.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, його представником ОСОБА_2, який також про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надано до суду заяву, в якій він просить розглянути справу за його та позивача відсутності за наявними у справі доказами.

Представник відповідача до судового засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, начальником Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області ОСОБА_3 надано до суду заяву, в якій вона просить розглянути справу за відсутності представника відповідача та винести рішення на розсуд суду.

За таких підстав суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, які не зявились до суду, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом КАС України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з субєктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Частиною 1 статті 99 КАС України визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно частини 2 цієї статті для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом.

Таким чином, пенсія є періодичним платежем, виплата якої, за загальним правилом, не обмежена у часі.

З позовної заяви, підписаної представником позивача, вбачається, що позивач до березня 2016 року отримував пенсію, а з березня 2016 року до теперішнього часу відповідач припинив йому виплату пенсії. Тобто про порушення свого права позивач дізнався при невиплаті йому відповідачем відповідного періодичного платежу 01 березня 2016 року, що не спростовується самою позовною заявою та доданими до неї копіями документів, зокрема відповіддю Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, наданою на адвокатський запит представника позивача, щодо причини припинення виплати пенсії позивачу, з якої вбачається, що виплату позивачу пенсії дійсно було припинено саме 01 березня 2016 року, після чого, а саме: 01 листопада 2016 року позивач звертався до управління пенсійного фонду з заявою про відновлення йому виплати пенсії.

Факт припинення пенсійних виплат позивачу з 01 березня 2016 року не оспорюється і відповідачем, що відображено у запереченнях, наявних в матеріалах справи.

Проте позивач звернувся до суду з позовом лише 13 травня 2017 року, тобто частина його позовних вимог, а саме за період з 01 березня 2016 року по 12 листопада 2016 року знаходиться поза строком звернення до суду у відповідності до норм статті 99 КАС України.

Слід зауважити, що правовий припис «в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом» означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, які встановлені законом, і тому можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Тобто, внаслідок пропущення строків звернення до адміністративного суду для позивача наступають негативні юридичні наслідки.

Встановлення строків звернення до суду законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасної реалізації ними права на судовий захист. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини набувають ознаки стабільності.

Частиною 1 статті 102 КАС України передбачено, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є обєктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається з адміністративним позовом та повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

До того ж, слід зазначити, що практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, рішення у справах «Девеер проти Бельгії», «Голдер проти Сполученого Королівства»).

Вирішуючи питання про поважність причин пропуску позивачем строку на звернення до суду із даними вимогами, суд враховує принцип верховенства права та судову практику Європейського Суду з прав людини, який у своїх рішеннях зазначає, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (рішення у справі «Ілхан проти Туреччини»).

Так, позивачем при предявлені адміністративного позову та безпосередньо під час судового розгляду справи не було зазначено, чому ним пропущено строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом за період з 01 березня 2016 року по 12 листопада 2016 року, та взагалі з позову не вбачається факт визнання позивачем того, що ним пропущено такий строк, у звязку з чим ним і не надано суду беззаперечних, документальних, переконливих доказів, які б свідчили, що причини пропуску ним строку на звернення до суду в проміжок часу такої тривалості мають обєктивний та незалежний від позивача характер, на підставі яких суд міг би визнати причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, у звязку з чим суд вважає, що немає ніяких законних підстав вирішити питання про визнання поважними причин пропуску позивачем строку на звернення до суду із позовними вимогами про: визнання неправомірними дії Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення виплати йому пенсії за період з 01 березня 2016 року по 12 листопада 2016 року, зобовязання Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області відновити виплату належної йому пенсії за віком з урахуванням заборгованості, що виникла з 01 березня 2016 року по 12 листопада 2016 року, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк», який обслуговується за допомогою платіжної картки 9804 4099 9156 1897, яка одночасно є пенсійним посвідченням № НОМЕР_1»

За приписами статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, у разі якщо її подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Якщо в ході судового розгляду справи суд встановить, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, поданою з пропущенням установленого законом строку звернення до адміністративного суду, або викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, позовна заява залишається без розгляду (ч. 3 ст. 162 КАС України).

На підставі аналізу діючого законодавства України, практики Європейського суду з прав людини, враховуючи вищевикладене, суд дістається висновку щодо відсутності підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення позивача до адміністративного суду із позовом до Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії за період з 01 березня 2016 року по 12 листопада 2016 року, у зв'язку із чим позовна заява в частині лише цих позовних вимог і саме за цей період підлягає залишенню без розгляду.

При цьому суд вважає за необхідне розяснити позивачу, що він має право на звернення до адміністративного суду в загальному порядку після усунення підстав, з яких заява залишена без розгляду.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 155, 160, 165, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії за період з 01 березня 2016 року по 12 листопада 2016 року включно залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання до Донецького апеляційного адміністративного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.С.Конопленко