Справа № 403/8939/12
Суддя: Кудрявцева Т. О.
Дата ухвалення: 2012-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

15.10.2012 Справа № 403/8939/12
Провадження №2а/403/922/12
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2012 Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі - Ханберовій Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області, третя особа комунальне підприємство «Жилсервіс-3», про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із вказаним адміністративним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона працювала у КП Дніпропетровської міської ради «Жилервіс-3» на посаді головного бухгалтера з 21.06.2006 року по 27.02.2009 року. З 19 січня по 16 лютого 2009 року проводилася ревізія фінансово-господарської діяльності підприємства контрольно-ревізійним відділом м. Дніпропетровська за період з 01.10.2007 по 31.12.2008 року. За результатами вказаної ревізії відносно неї був складений протокол про адміністративне порушення від 19.03.2009 року № 037767 за ст. 164-2 ч.1 Кодексу України про адміністративне правопорушення. У даному протоколі були вказані визначені фахівцями, які проводили перевірку, її порушення: «ведення бухгалтерського обліку з порушенням установленого порядку станом на 16.02.2009 року в частині внесення неправдивих даних до первинних документів (касові звіти, авансові звіти, акти на списання ТМЦ) за період 01.10.2007 - 01.01.2009 року; безпідставне списання ТМЦ та основних засобів, завищення дебіторської заборгованості». У протоколі про адміністративне правопорушення позивач написала, що не згідна з вказаним. При розгляді справи про адміністративне правопорушення 02.04.2009 року були оголошені вказані у протоколіпорушення, проте була заявлена сума правопорушення 33 888,47 грн., яку перевіряючий вписала у свій примірник уже опісля. Заперечення позивача не були прийняті до уваги комісією та прийнято рішення про притягнення її до відповідальності із накладенням штрафу в сумі 255,00 грн.

30.05.2009 року нею по пошті отримано постанову №006377 по справі про адміністративне правопорушення за ст.164-2 ч.1 Кодексу про адміністративні правопорушення. Правопорушення, які перераховуються у ній, відрізняються від тих, які вказані в протоколі № 037767 від 19.03.209 року. За змістом постанови її притягнуто до відповідальності за такі порушення : «Ведення бухгалтерського обліку з порушенням установленого порядку станом на 16.02.2009 року в частині внесення неправдивих даних до первинних документів (касові звіти, авансові звіти, акти на списання матеріальних цінностей) за період 01.10.2007-01.12.2008; проведення по обліку витрат підзвітних коштів на придбання ТМЦ при відсутності належного документального підтвердження; покриття за рахунок коштів підприємства експлуатаційних витрат та витрат з придбання ТМЦ орендаторів та власників нежитлових приміщень у будинках, які обслуговуються КП ДМР «Жилсервіс-3»; завищення в обліку дебіторської заборгованості за експлуатаційні витрати внаслідок невірного застосування тарифної ставки; недоврахування і неповне перерахування частини прибутку у розмірі 15% до місцевого бюджету. Сума матеріальної шкоди 34,1 тис.грн.».і ця викладена суть правопорушення відрізняється від змісту у вказаному протоколі.

Позивач зазначає в позові про свою незгоду з висновками комісії та постановою, посилаючись на те, що ревізією було визначено відповідальну особу за ведення касових операцій, з якою укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Порушення полягало в тому що 14.09.2007 року нею було оприбутковано до каси підприємства на 14 грн. більш ніж мало бути - 1880,00 грн. замість 1866 грн., а 14 грн. повинні були бути віднесені на розрахунково - касове обслуговування. Помітивши помилку, бухгалтер 06.11.2007 року відкоригувала її і оприбуткувала у касу на 14 грн. менше 40476,62 грн. замість 40490,62 грн., а на розрахунково-касове обслуговування віднесла на 14 грн. більше. Перевірка вважає, що це недостача готівкових коштів у касі. У ході перевірки пояснення надавала позивач, оскільки бухгалтер знаходиться у декретній відпустці. Вона посилається на те, що відповідальність лежить безпосередньо на цьому бухгалтерові та згідно з п.3 ст.8 Закону України про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні керівнику підприємства. Крім того, розпорядником грошових коштів на підприємстві є керівник. Авансові звіти приймалися ним та передавалися бухгалтеру, що вів облік розрахунків з підзвітними особами, керівник також затверджував сформовані авансові звіти. Так було прийнято чеки до авансового звіту ОСОБА_2 на суму 250,14 грн. Ревізією, також, встановлено, що до авансових звітів підзвітної особи-головного економіста КП ДМР «Жилсервіс-3» ОСОБА_3 додані фіскальні чеки з торгівельного центру «МЕТРО», на суму 4734,31 грн., які виписані на імя сторонньої особи - субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_4 Позивач в позові стверджує, що придбанні матеріальні цінності та основні засоби за перерахованими авансовими звітами оприбутковані на підприємстві та використані у господарчій діяльності підприємства. Відповідальним за випадок цього формального порушення згідно з пп.3 та 6 ст.8 Закону України про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні є керівник підприємства. Також позивач посилається на те, що дані в акти на списання товарно-матеріальних цінностей вносить комірник підприємства, за ними бухгалтер-матеріаліст, що відповідає за даний облік, складає звіти, які підписує сама та комірник, ці звіти затверджує керівник підприємства. Довгий час директором не приймався на роботу комірник і акти на списання ТМЦ повинні були надаватися підзвітними особами, яким видавалися довіреності на одержання матеріальних цінностей. Матеріали придбалися у разі потреби і зразу використовувалися у господарстві підприємства. Відповідальність за належне списання несе бухгалтер-матеріаліст, який склав звіти без належного додержання списання, та керівник, який затвердив такі звіти. За списання МБП у грудні 2008 року на суму 1750,12 грн. у місяць їх придбання відповідальність також покладається на бухгалтера-матеріаліста, що списав їх без наданих належних документів від комірника, та керівника, який завірив матеріальний звіт. Вказане порушення було усунуто шляхом оприбуткування МБП в ході перевірки. Покриття за рахунок коштів підприємства експлуатаційних витрат орендарів та власників нежитлових приміщень у будинках, які обслуговуються КП ДМР «Жилсервіс-3» на суму 13694,17 грн. виникло внаслідок не укладення договорів на відшкодування витрат на утримання будинків та прибудинкових територій. Позивач вказує, що за укладення договорів та виявлення таких орендарів відповідають робітники інженерної служби, а за невірне застосування тарифної ставки на суму 7166,45 грн. у 2007 році та на суму 2370,29 грн. відповідальність несуть бухгалтер по оренді та головний економіст підприємства, в обовязки яких увіходить ця робота. У ході ревізії порушення були усунуті шляхом донарахування експлуатаційних витрат та виставлення рахунків на їх відшкодування, з винних осіб представниками ревізії було взято пояснювальні, до адміністративної відповідальності за цими порушення притягнуто відповідних осіб. Позивач вказує на те, що порушення про недоврахування і неповне перерахування частини прибутку у розмірі 15% (6454,00 грн.) до місцевого бюджету не відповідає дійсності. Вона пояснювала ревізору, що у фінансовій звітності за 2007 рік була зроблена помилка у вигляді завищеного розміру прибутку у сумі 275,4 тис.грн., яка виявлена та відображена у зміні валюти балансу на початок 2008 року. Фактичний прибуток склав 232,4 тис.грн., а нараховані дивіденди від цієї суми складають 34856,00 грн. Спочатку було нараховано девидентів на суму 41323,00 грн. і нею була написана службова записка на імя тодішнього керівника про необхідність сплатити цю суму. Дивіденди не були сплачені вчасно, а до моменту сплати помилка була виправлена і їх сума зменшилась і була виплачена в повному обсязі у розмірі 34856,00 грн.

Позивач посилається на те, що відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення відображення фактів здійснення усіх первинних господарських операцій у первинних документах, зберігання відпрацьованих документів, регістрів та звітності на протязі встановленого терміну, та не менше трьох років, несе власник (власники) або орган (особа), який здійснює керівництво підприємством у межах законодавства та згідно з установчими документами, що передбачено п.3 ст.8 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, керівник підприємства зобовязаний створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити безперечне виконання усіма підрозділами, службами та робітниками, маючими відношення до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера по дотриманню порядку оформлення та надання до обліку первинних документів, що передбачено п.6 ст.8 цього закону, і тому просила скасувати протокол по справі про адміністративне правопорушення від 19.03.2009 року №037767 та постанову по справі про адміністративне порушення від 02.04.2009 року № 006377, а також скасувати накладення штрафу.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.07.2011 року було закрито провадження у справі стосовно позовних вимог позивача про скасування протоколу серії ДКРС № 03767 від 19.03.2009 року, залишені без розгляду позовні вимоги позивачки в частині вимог про скасування постанови Контрольно-ревізійного правління в Дніпропетровській області від 02.04.2009 року № 006377 по справі про адміністративне правопорушення, в іншій частині позову було закрито провадження.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2012 року вказана ухвала від 07.07.2011 року в частині залишених позовних вимог без розгляду скасована і справа направлена до суду для продовження розгляду.

В судовому засіданні позивач з представником, посилаючись на обставини, викладені в позові, позовні вимоги підтримали, просили скасувати постанову по справі про адміністративне порушення від 02.04.2009 року № 006377 та накладений штраф.

В судове засідання представники відповідача та третьої особи не зявилися, належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомили, тому суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач працювала у КП Дніпропетровської міської ради «Жилсервіс-3» на посаді головного бухгалтера в період з 21.06.2006 року по 27.02.2009 року.

Функції та обовязки головного бухгалтера передбачені відповідною посадовою інструкцією. Відповідно до п.2.1. посадової інструкції основною функцією головного бухгалтера є організація та направлення роботи співробітників бухгалтерії, контролю та надання практичної допомоги працівникам бухгалтерії.

В ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_5 змінила прізвище на «Козачок», що підтверджується її паспортом громадянина України та Свідоцтвом про зміну імені.

В судовому засіданні також встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 19 січня по 16 лютого 2009 року контрольно-ревізійним відділом м. Дніпропетровська проводилася ревізія фінансово-господарської діяльності КП «Жилсервіс-3» за період з 01.10.2007 по 31.12.2008 року.

Встановлено, що Державна фінансова інспекція в Дніпропетровській області є правонаступником Головного контрольно-ревізійного управління у Дніпропетровській області.

За результатами вказаної ревізії відносно позивача КРУ в Дніпропетровській області був складений протокол про адміністративне порушення від 19.03.2009 року № 037767 за ст. 164-2 ч.1 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Як зазначено в протоколі, при проведені фінансово-господарської діяльності КП ДМР «Жилсервіс-3» Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради було виявлено - ведення бухгалтерського обліку з порушенням установленого порядку станом на 16.02.2009 року в частині в частині внесення неправдивих даних до первинних документів (касові звіти, авансові звіти, акти на списання ТМЦ) за період 01.10.2007 - 01.01.2009 року; безпідставне списання ТМЦ та основних засобів, завищення дебіторської заборгованості, що є порушенням п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 року, п.6 п (с) БО 16 «Витрати», затвердженого наказом МФУ від 31.12.99 року №318 п.2.6., 2.11. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, що передбачає відповідальність згідно з ст.164-2 ч.1 КУпАП.

Позивачка була ознайомлена із вказаним протоколом та зазначила в ньому про свою незгоду з ним з посиланням на те, що недостовірних даних у бухгалтерський облік не вносилося, це не входило до її посадових обовязків, всі перераховані в протоколі документи затверджувалися директором підприємства і ним були підписані.

Постановлю по справі про адміністративне правопорушення № 006377 від 02.04.2009 року, винесеною заступником начальника Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області, позивачка була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164-2 КУпАП із накладенням штрафу на користь держави у розмірі 255,00 грн.

Відповідно до цієї постанови, при розгляді протоколу від 19.03.2009 року № 037767 та акту ревізії фінансово-господарської діяльності КП ДМР «Жилсервіс-3» відносно головного бухгалтера КП ДМР «Жилервіс-3» ОСОБА_5, встановлено ведення бухгалтерського обліку з порушенням установленого порядку станом на 16.02.2009 року в частині внесення неправдивих даних до первинних документів (касові звіти, авансові звіти, акти на списання матеріальних цінностей) за період 01.10.2007-01.12.2008; проведення по обліку витрат підзвітних коштів на придбання ТМЦ при відсутності належного документального підтвердження; покриття за рахунок коштів підприємства експлуатаційних витрат та витрат з придбання ТМЦ орендаторів та власників нежитлових приміщень у будинках, які обслуговуються КП ДМР «Жилсервіс-3»; завищення в обліку дебіторської заборгованості за експлуатаційні витрати внаслідок невірного застосування тарифної ставки; недоврахування і неповне перерахування частини прибутку у розмірі 15% до місцевого бюджету. Сума матеріальної шкоди 34,1 тис.грн., порушення триваючи.

Суд вважає, що оспорювана позивачем вказана постанова про притягнення її до відповідальності є протиправною, а тому підлягає скасуванню.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного порушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; викладення обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, прийняте по справі рішення.

Частиною 1 ст. 164-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за приховування в обліку валютних та інших доходів, непродуктивних витрат і збитків, відсутність бухгалтерського обліку або ведення з порушенням встановленого порядку, внесення неправдивих даних до фінансової звітності, неподання фінансової звітності, несвоєчасне або неякісне проведення інвентаризацій грошових коштів і матеріальних цінностей, порушення правил ведення касових операцій, перешкоджання працівникам державної контрольно-ревізійної служби у проведенні ревізій та перевірок, невжиття заходів щодо відшкодування з винних осіб збитків від недостач, розтрат, крадіжок і безгосподарності.

Встановлено, що складанню протоколу про адміністративне правопорушення передувало проведення ревізії фінансово-господарської діяльності КП ДМР «Жилсервіс-3» за період з 01.10.2007 по 31.12.2008 року від 16.02.2009 року № 05-21/06, за наслідками якої був складений ОСОБА_4 перевірки. від 20.03.2009 року, на який позивачкою було надано заперечення.

Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначає правові принципи регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.

Відповідно до п.3 ст.8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» відповідальним за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення відображення фактів здійснення усіх первинних господарських операцій у первинних документах, зберігання відпрацьованих документів, регістрів та звітності на протязі встановленого терміну, та не менше трьох років, несе власник (власники) або орган (особа), яка здійснює керівництво підприємством у межах законодавства та згідно з установчими документами.

У відповідності до п.6 ст.8 цього Закону керівник підприємства зобовязаний створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити безперечне виконання усіма підрозділами, службами та робітниками, маючими відношення до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера по дотриманню порядку оформлення та надання до обліку первинних документів.

Згідно до п.7 ст.8 цього Закону головний бухгалтер або особа, на яку покладено ведення бухгалтерського обліку підприємства: забезпечує дотримання на підприємстві встановлених єдиних методологічних принципів бухгалтерського обліку, складання та надання у встановлені строки фінансової звітності; організує контроль за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій; приймає участь у оформленні матеріалів, повязаних з недостачею та відшкодуванням втрат від недостачі, викрадення та порчі активів підприємства; забезпечує перевірку стану бухгалтерського обліку в філіалах, представництвах, відділеннях і других відокремлених підрозділів підприємства.

У відповідності до п.8 ст.9 цього Закону відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених в них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Таким чином, встановлено, що відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення відображення фактів здійснення всіх первинних господарських операцій у первинних документах КП «Жилсервіс-3», зберігання відпрацьованих документів, регістрів та звітності на протязі встановленого терміну та не менше трьох років, покладено зазначеним Законом саме на керівника підприємства, а також працівників підприємства, на яких, згідно посадових інструкцій покладено виконання відповідних обовязків. З винних осіб представниками ревізійної комісії було взято пояснювання та притягнуто до адміністративної відповідальності за цими порушеннями.

В судовому засіданні встановлено, що позивач жодний з документів, про які зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення та в оскаржуваній постанові, не складала та не підписувала. Крім того, відсутність вини позивача у зазначених в постанові порушеннях підтверджується наданими нею доказами, а зокрема прибутковими касовими ордерами від 10.03.2009 року на суму 2240,00 грн. та від 18.03.2009 року на суму 2494,31 грн., відповідно до яких головний економіст КП «Жилсервіс-3» перерахувала підприємству на відшкодування по ОСОБА_4 КРУ №05-21/06 від 16.02.2009 року, її заявою про здійснення такого перерахування від 18.03.2009р., розпорядженням головного бухгалтера по відділу бухгалтерії КП «Жилсервіс-3» №2/2 від 18.03.2009 року про прийняття від ОСОБА_3 до каси підприємства вказаних грошових коштів; розпорядженням по відділу бухгалтерії КП «Жилсервіс-3» №7 від 24.04.2009 року про проведення утримання з заробітної плати працівника ОСОБА_6 у квітні 2009 року в звязку з завданням підприємству шкоди на загальну суму 250,14 грн. відповідно до ОСОБА_4 контрольно-ревізійного відділу від 16.02.2009р. №05-21/06; прибутковими касовими ордерами від 12.01.2010 року на суми 14,00 грн. та 70,00 грн., відповідно до яких бухгалтер 1 категорії ОСОБА_7 перерахувала підприємству на відшкодування по ОСОБА_4 КРУ №05-21/06 від 16.02.2009 року; службовою запискою на імя директора підприємства від 06.02.2008 року, про необхідність сплати девидентів; службовими записками про необхідність вжити заходи для забезпечення безперечного виконання підрозділами та робітниками, маючими відношення до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера по дотриманню порядку оформлення та надання до обліку первинних документів.

Статтею 69 КАС України визначено поняття доказів, якими у адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з цим, відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем будь-яких належних та допустимих доказів щодо правомірності винесеної зазначеної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надано, будь-які докази, що підтверджують її винність у вчиненні вказаного в постанові правопорушення, в матеріалах справи відсутні.

Згідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, постанова по справі про адміністративне правопорушення № 006377 від 02.04.2009 року про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164-2 КУпАП підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 252,256 КУпАП України, ст.ст. 11, 12, 17, 18, 71, 94, 158, 159, 160, 163, 256 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення № 006377 від 02.04.2009 року про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164-2 КУпАП - скасувати.

Постанова апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Кудрявцева