Справа № 645/1022/17
Суддя: Іващенко С. О.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/1022/17
Провадження № 2-а/645/67/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року м.Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Іващенко С.О.

за участю секретаря судових засідань - Новицької Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора роти №2, батальйону №3 УПП ДПП у м.Харкові Стриж Станіслава Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, яким просив визнати незаконними дії інспектора роти №2 батальйону №3 УПП ДПП у м. Харкові Стриж Станіслава Сергійовича, щодо складання постанови серії АР №574571 від 11 листопада 2016 року про адміністративне правопорушення про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 гривень 00 копійок за порушення ст. 121 ч.6 КУпАП та просить закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 посилався на те, що 11.11.2016 року близько 21 год. 25 хвилин він, керуючи легковим транспортним засобом «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак НОМЕР_1, рухався по вул.. Леся Сердюка в напрямку вул.. Героїв Праці, був зупинений інспектором роти №2 батальйону №3 УПП ДПП у м.Харкові - Стриж С.С. Після зупинки, інспектор звинуватив ОСОБА_2 у тому, що він, нібито, керував транспортним засобом, у якого державний номерний знак був забруднений, що не дає змогу чітко визначити символи номерного знаку на відстані 20 метрів. Після чого інспектором Стриж С.С. було винесено постанову відносно ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення серії АР №547571 за порушення п. 2.9 (в) ПДР України, відповідальність за що передбачена ст.. 121 ч.6 КУпАП та на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень 00 копійок. Проте інспектором всупереч вимогам закону не було складено протокол про адміністративне правопорушення, а також інспектор незаконно розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, хоча закон вимагає розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважив розглядати такі справи. Позивач зазначав, що інспектор не надав йому можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. ОСОБА_2 у позові зазначав, що інспектор порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок, встановлений ст.ст. 278, 279 КУпАП. Крім того, позивач зазначає, що дану постанову було винесено інспектором 11.11.2016 року, проте її копія не була вручена йому на місяці зупинки, а надіслана поштою рекомендованим листом в день її винесення. Проте, з невідомих причин, дана постанова не була вручена позивачу у відділенні поштового зв'язку, внаслідок чого, 01.03.2017 року позивач - ОСОБА_2 особисто звернувся до УПП у м.Харкові для видачі даної постанови на руки, де йому 01.03.2017 року було вручено її ксерокопію. Також позивач зазначив, що на момент винесення інспектором постанови серії АР №547571, він відмовився від підпису в ній та від отримання вказаної постанови, оскільки вважав її необґрунтованою. Даний факт було зафіксовано двома свідками, проте жодних пояснень свідків щодо вчинення адміністративного правопорушення постанова не містить. Викладені обставини, на думку позивача, спричинили не правильний розгляд справи, в зв'язку з він просить скасувати зазначену постанову.

У судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_3., який діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, надав суду пояснення посилаючись на обставини, викладені вище. Крім того, спочатку зазначив, що постанова інспектором роти №2 батальйону №3 УПП ДПП у м.Харкові Стриж С.С. не складалася на місці зупинки, а потім зазначив, що ОСОБА_2, на момент складання постанови, відмовився від підпису в ній та від отримання вказаної постанови, оскільки вважав її необґрунтованою.

Відповідач інспектор роти №2 батальйону №3 УПП ДПП у м. Харкові Стриж С.С. в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи повідомлений заздалегідь та належним чином, причини неявки невідомі, письмових заперечень не надав.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішуючи питання стосовно законності постанови суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 138 КАС України, факти, що входять до предмету доказування - це обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення для вирішення справи та які належить встановити при ухваленні рішення у справі.

Приписами статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що правовідносини, які виникли між сторонами регулюються нормами КУпАП, Законом України «Про дорожній рух» від 30.06.1993, № 3353-XII, Правилами дорожнього руху від 10.10.2001, № 1306 та іншими спеціальними нормативно правовими актами, що регулюють суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки.

Статтею 6 КАС України, передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судовим розглядом встановлено, що 11.11.2016 року інспектором винесено постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 170 грн. за те, що він того дня о 21 годині 25 хвилин в районі будинку №41 по вул.. Леся Сердюка, керував транспортним засобом «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак НОМЕР_1, у якого державний номерний знак був забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знаку на відстані 20 метрів, чим порушив п.п. 2.9 «в» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.6 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов'язок знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Керуючись положеннями ст. 276 КУпАП інспектором розглянуто справу про адміністративне правопорушення за місцем його вчинення та враховуючи характер вчиненого правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП, виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП, та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. 00 коп.

Доказів того, що інспектором роти №2 батальйону №3 УПП ДПП у м.Харкові Стриж С.С. було складено постанову не на місці зупинки транспортного засобу, ані позивачем, ані його представником суду не надано. Крім того, позивач в своєму позові зазначає, що він не отримував копії постанови з невідомих причин, проте в цьому ж позові зазначає, що на момент винесення постанови, ОСОБА_2 від підпису в ній та від отримання вказаної постанови відмовився, оскільки вважав її необґрунтованою. Тому суд прийшов до висновку, що позивач дійсно порушив Правила дорожнього руху, оскільки керував транспортним засобом, у якого державний номерний знак був забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знаку на відстані 20 метрів, і йому з 11.11.2016 року достовірно було відомо про існування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР №547571 від 11.11.2016 року. Ніяких доказів щодо своєї невинуватості ані позивач, ані його представник суду не надав.

У зв'язку з чим, на підставі наданих сторонами доказів слід дійти висновку, що оскаржена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнята уповноваженою на те посадовою особою, в межах її компетенції, з дотриманням вимог КУпАП щодо порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, і тому ця постанова є цілком законною та обґрунтованою, і підстави для її скасування - відсутні.

Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення від 11.11.2016 року відповідає вимогам статті 283 КпАП, стягнення накладено у межах строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Надані в судовому засіданні доводи представника позивача, стосовно необґрунтованості винесення постанови, спростовуються самими матеріалами справи.

Також не знайшли свого твердження посилання позивача, про те, що інспектор всупереч вимогам КУпАП незаконно розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу.

Відповідно до ч.1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст. 276 КУпАП (справа 1-11/2015 від 26.05.2016 року № 5-рп/15) Положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

У вказаному рішенні Конституційний Суд України наголошує на існуванні скороченого провадження у справах про адміністративні правопорушення (за окремими адміністративними правопорушеннями, чітко визначеними КУпАП), відповідно до якого фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника здійснюється безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Також, з постанови у справі про адміністративне правопорушення не вбачається, що позивач заявляв будь-які клопотання щодо необхідності збирання доказів чи з'ясування інших обставин у справі, які б потребували відкладення розгляду справи, що дозволило відповідачеві проводити розгляд справи на місці вчинення адміністративного правопорушення, що узгоджується з правилами ст. 276 КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх Справ від 07.11.2015 року № 1395, відповідно до якої постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121,статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Інші доводи позивача, на які він посилається в своєму позові не спростовують висновків суду.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, позивачем окрім позовної заяви та копії постанови серії АР № 574571 від 11.11.2016 р. про накладення адміністративного стягнення не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх позовних вимог та будь-яких доказів, які б спростовували дані, наведені в оспорюваній постанові по справі про адміністративне правопорушення від 11.11.2016 р., та не навів обґрунтованих підстав, з яких вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Отже, суд робить висновок, що позовні вимоги ОСОБА_2 є безпідставними, необґрунтованими та задоволенню не підлягають, оскільки не підтверджуються жодними доказами, а навпаки спростовуються наявними матеріалами справи.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що постанова про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності винесена на підставі об'єктивних даних та скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями ст.ст. 251, 252, 258, 280, 283, 293 КУпАП, ст. 11, 71, 72, 158-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Інспектора роти №2, батальйону №3 УПП ДПП у м.Харкові Стриж Станіслава Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування частини третьої статті 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя -