Справа № 817/725/17
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РОЗГЛЯДУ

20 червня 2017 року РівнеСправа № 817/725/17
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., розглядаючи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Приватної виробничо-комерційної фірми «Фіалка» до Головного управління ДФС у Рівненській області про скасування наказу, та вирішуючи питання про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду,

ВСТАНОВИВ:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов Приватної виробничо-комерційної фірми «Фіалка» (далі іменується - позивач) до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд скасувати наказ відповідача №631 від 06.10.2016 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ПВКФ «Фіалка», ».

Ухвалою судді від 22.05.2017 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено попереднє судове засідання на 01.06.2017.

Необхідність призначення попереднього судового засідання була обумовлена тим, що при перевірці матеріалів адміністративного позову судом з'ясовано обставини щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з позовною заявою.

Відтак, позивачу була надана можливість прибути до суду та пояснити усі обставини щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з позовною заявою та обґрунтувати суду поважність причин такого пропуску.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання, призначене на 01.06.2017, не прибув, не повідомив суд про причини неявки, будь-яких заяв чи клопотань не подавав.

Ухвалою суду від 01.06.2017 розгляд справи було відкладено на 20.06.2017.

У судове засідання 20.06.2017 позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не з'явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю явки повноважного представника, який нібито бере участь у судових засіданнях у м. Києві, та директора, який перебуває у відпустці.

Однак, будь-яких доказів на підтвердження того, що представник залучений до участі в інших судових засіданнях (повістки про виклик до судів представника, ухвали судів), позивач суду не надав. При чому, суд зазначає, що перебування директора у щорічній основній відпустці не є обгрунтованою причиною неможливості забезпечення участі позивача у судовому розгляді справи, оскільки директор визначив представника у справі, надавши йому відповідну довіреність на представлення інтересів фірми. Копія довіреності знаходиться в матеріалах справи.

Тому, суд прийшов до висновку, що зазначені позивачем у клопотанні причини неявки не є поважними та обгрунтованими, підтвердженими належними доказами.

До суду прибув представник відповідача - ОСОБА_2

Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість розгляду питання щодо наявності підстав для залишення позовної заяви без розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог частини 6 статті 12 та статті 41 КАС України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Представник позивача у позовній заяві зазначив, що про наказ Головного управління ДФС у Рівненській області №631 від 06.10.2016 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ПВКФ «Фіалка», » підприємство дізналося лише при прибутті ревізорів ГУ ДФС у Рівненській області з метою проведення перевірки 17.10.2016. Сам наказ надійшов на адресу підприємства 28.10.2016.

Таким чином, суд встановив, що адміністративний позов про оскарження наказу Головного управління ДФС у Рівненській області №631 від 06.10.2016 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ПВКФ «Фіалка», » поданий до Рівненського окружного адміністративного суду 18.05.2017, тобто з пропущенням строку звернення до суду, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України.

За приписами частини 1 статті 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 2 статті 99 КАС України).

Відповідно до частини 1 статті 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи (частина 2 статті 100 КАС України).

Суд зазначає, що строк звернення до суду з позовною заявою являється матеріальним строком, до якого не можуть застосовуватися норми статей 101 та 102 КАС України.

У разі пропуску строку звернення до суду з позовом, суд наділений повноваженнями визнати поважними причини пропуску строку, проаналізувавши матеріали адміністративного позову та за необхідності заслухати пояснення сторін.

За приписами частини 2 статті 49 КАС України, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Зловживання правами (в тому числі і правом звернення до суду з позовом) різко дисонує з проголошеними законодавцем цілями і завданнями адміністративного судочинства. Правильний і своєчасний розгляд і вирішення адміністративних справ в умовах процесуальної недобросовісної стає скрутним, оскільки дії суб'єкта правопорушника перешкоджають вирішенню цих завдань. Не дивлячись на те, що завдання правильного і своєчасного розгляду і вирішення адміністративної справи ставиться не перед сторонами процесу, а перед органом судової влади (судом), вказана обставина жодною мірою не виправдовує поведінку осіб, які беруть участь в справі.

Особи, які беруть участь у справі, не мають прямого юридичного обов'язку сприяти суду в правильному і своєчасному розгляді і вирішенні адміністративної справи, проте за ними закріплений обов'язок утримуватися від дій, здатних перешкоджати досягненню названих завдань.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов'язаної з його правами та обов'язками.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Чуйкіна проти України» ((CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) 13 січня 2011 року ОСТАТОЧНЕ) вказано, що «стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп. 28- 36, Series A № 18)».

Разом з тим, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, яке може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб (рішення від 28.05.1985 у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства», (п. 57).

В рішенні Конституційного Суду України у справі №1-9/2011 за конституційним поданням 54 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Кримінально-процесуального кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України, від 13 грудня 2011 року (17-рп/2011) зазначено, що «вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання».

Суд зазначає, що позивачем не наведено жодних належних доводів на обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду з позовною заявою, у судові засідання для пояснення усіх обставин щодо пропуску строку звернення до суду з позовною заявою та обґрунтування поважності причин такого пропуску позивач не з'явився.

За приписами пункту 9 частини 1 статті 155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх належних заходів для реалізації та забезпечення права особи на судовий захист, а позивач не довів поважності причин пропуску строку звернення до суду з позовом, позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Крім того, суд зазначає, що позивач - ПВКФ «Фіалка» повторно не прибув до суду, причини неявки суд не вважає поважними та обгрунтованими, підтвердженими належними доказами.

Таким чином, суд дійшов висновку про зловживання позивачем своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду справи по суті, з огляду на наступне.

У програмі «Діловодство спеціалізованого суду» наявна інформація: щодо подання позивачем аналогічного адміністративного спору про оскарження наказу фіскального органу від 06.10.2016 року №631 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ПВКФ «Фіалка», код 30207687» (справа №817/1646/16); щодо відкликання даної позовної заяви позивачем та оскарження в подальшому в апеляційному порядку ухвали про залишення без розгляду позовної заяви тим же позивачем.

Отож, такі дії позивача свідчать про недобросовісне користування своїми правами як учасника судового процесу з метою зволікання розгляду справ та з метою уникнення проведення контролюючим органом перевірки.

За приписами пункту 4 частини 1 статті 155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у попереднє судове засідання чи у судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Таким чином, суд визнає необґрунтованим клопотання позивача про відкладення розгляду справи та вважає його неявку до суду повторною.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 99, 100, 155, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Приватної виробничо-комерційної фірми «Фіалка» до Головного управління ДФС у Рівненській області про скасування наказу - залишити без розгляду.

Роз'яснити Приватній виробничо-комерційній фірмі «Фіалка», що відповідно до приписів частини 3 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України, особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали (якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то в 5-денний строк з дня отримання цією особою копії ухвали) апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Суддя К.М. Недашківська