Справа № 822/1212/17
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1212/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року 14:55м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:позивача, представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування наказу №111 о/с від 28 березня 2017 року, поновлення на посаді, виплати грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3, позивач) звернувся в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовом до Головного управління Національної поліції України (далі - ГУНП) в Хмельницькій області, в якому просить: визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Хмельницькій області №111 о/с від 28 березня 2017 року, яким скасовано пункт наказу ГУНП від 06 січня 2017 року №4 о/с в частині скасування пункту наказу ГУНП від 11 лютого 2016 року №18 о/с про звільнення капітана поліції ОСОБА_3 з посади старшого інспектора поліції Старокостянтинівського відділу поліції ГУНП; поновити його на службі в поліції на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції №2 Старокостянтинівського відділу ГУНП в Хмельницькій області та зобов'язати ГУНП в Хмельницькій області виплатити позивачу грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 28 березня 2017 року по день фактичного поновлення на службі в поліції за встановленими нормами згідно із штатного розпису.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуваними рішеннями відповідача, прийнятими на виконання постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2017 року його фактично звільнено з іншої посади, ніж та, на якій він був попередньо поновлений Хмельницьким окружним адміністративним судом. Також зазначає, що таке звільнення відбулось в період його перебування в черговій відпустці, що суперечить вимогам чинного законодавства України про працю.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити поданий адміністративний позов з підстав, що вказані в позовній заяві. Пояснив, що після поновлення його на службі в поліції на посаді старшого інспектора поліції Старокостянтинівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області, він пройшов атестацію та, згідно рішення атестаційної комісії №8 ГУНП в Хмельницькій області, займаній посаді відповідає.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, вказав, що позовні вимоги є необґрунтованими, просив суд відмовити в їх задоволенні з огляду на те, що ГУНП в Хмельницькій області 28 березня 2017 року ніяких дій по звільненню позивача передбачених нормами ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" не вчиняло, а натомість лише скасувало наказ, яким позивача було поновлено на службі в органах поліції у зв'язку з негайним виконанням постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2016, яка скасована, в зв'язку з чим вимоги положень ч.2 ст.40 Кодексу законів про працю України не може поширюватися на дані правовідносини. Детально позиці відповідача викладена в письмових запереченнях проти позову, копія яких долучена до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку та сукупності, надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що наказом т.в.о. начальника ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 №42 від 07 листопада 2015 року ОСОБА_3, що мав спеціальне звання капітан міліції, призначено на посаду старшого інспектора поліції Старокостянтинівського відділу поліції ГУНП із присвоєнням спеціального звання капітан поліції.

Разом з тим, наказом ГУНП в Хмельницькій області від 17 лютого 2016 року №18 о/с "По особовому складу" (зі змінами внесеними наказом ГУНП від 19 грудня 2016 №401 о/с), відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" ОСОБА_3 звільнено зі служби в поліції за п.5 ч.1 ст.77 цього Закону (через службову невідповідність), з 01 березня 2016 року. Підставою для звільнення, як зазначено в наказі, стало рішення апеляційної комісії від 16 лютого 2016 року.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2016 року по справі №822/379/16 позов ОСОБА_3 до ГУНП в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ т.в.о. начальника ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 від 17 лютого 2016 року №18 о/с в частині звільнення, майора поліції ОСОБА_3, старшого інспектора поліції Стракостянтинівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області зі служби в поліції за п.5 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію". Поновлено позивача на службі в поліції на посаді старшого інспектора поліції Стракостянтинівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області з 02 березня 2016 року. Стягнуто з ГУНП в Хмельницькій області на його користь грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 02 березня 2016 по 26 грудня 2016 року в розмірі 33614 грн. 51 коп.

На виконання зазначеного рішення в частині поновлення та виплати середнього грошового забезпечення у межах суми стягнення за один місяць, яке підлягало негайному виконанню на підставі статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), наказом начальника ГУНП в Хмельницькій області №4 о/с від 06 січня 2017 року скасований пункт наказу ГУНП в Хмельницькій області №18 о/с від 17 лютого 2016 року про звільнення ОСОБА_3 з посади та нараховано і виплачено суму середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць. Однак, не погоджуючись із постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2016 року по справі №822/379/16, ГУНП в Хмельницькій області оскаржило її до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу ОП №15 засідання атестаційної комісії №8 ГУНП в Хмельницькій області від 30 січня 2017 року, старший інспектор поліції Стракостянтинівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області, капітан поліції ОСОБА_3 займаній посаді відповідає.

Суд також встановив, що на підставі рапорту позивача від 05 січня 2017 року, наказом начальника ГУНП в Хмельницькій області №40 о/с від 06 лютого 2017 року, відповідно до ст.65 Закону України "Про Національну поліцію", у зв'язку зі скороченням штатів та проведенням реорганізації, позивача призначено на посаду начальника сектору реагування патрульної поліції №2 Старокостянтинівського відділу ГУНП в Хмельницькій області та звільнено з посади старшого інспектора поліції Старокостянтинівського відділу поліції ГУНП.

Згідно рапорту ОСОБА_3 від 06 березня 2017 року, наказом ГУНП в Хмельницькій області №100 о/с від 20 березня 2017 року, позивачу надано невикористану чергову відпустку за 2016 рік, на 42 доби (в тому числі 11 діб додаткової відпустки та 1 святкова доба), з 18 березня по 25 квітня 2017 року.

В свою чергу, 22 березня 2017 року постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду, ухваленою у відкритому судовому засіданні, постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2016 року у справі №822/379/16 скасовано та у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

На виконання постанови суду апеляційної інстанції, начальником ГУНП в Хмельницькій області видано наказ №111 о/с від 28 березня 2017 року "По особовому складу", яким скасовано пункт наказу ГУНП від 06 січня 2017 року №4 в частині скасування пункту наказу ГУНП від 17 лютого 2016 року №18 о/с про звільнення позивача з органів Національної поліції за п.5 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію".

Крім того, наказом начальника ГУНП в Хмельницькій області №117 о/с від 30 березня 2017 року "По особовому складу" скасовано пункт наказу ГУНП в Хмельницькій області №40 о/с від 06 лютого 2017 року про призначення капітана поліції ОСОБА_3 на посаду начальника сектору реагування патрульної поліції №2 Старокостянтинівського відділу ГУНП в Хмельницькій області.

Надаючи оцінку оскаржуваним рішенням, суд враховує наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 № 580-VIII.

Відповідно до ч.1 ст.57 Закону України "Про Національну поліцію" з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри проводиться атестування поліцейських. Порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України (ч.5 ст.57 вказаного Закону).

На виконання вимог статті 57 Закону України "Про Національну поліцію", розроблена Інструкція №1465, яка визначає порядок атестування поліцейських.

Згідно з приписами ч.2 ст.57 Закону України "Про Національну поліцію" та п.3 розділу 1 Інструкції №1465, атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків (ч.1 ст.58 Закону України "Про Національну поліцію").

Відповідно до ч.1 ст.47 Закону України "Про Національну поліцію", призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України.

За п.2 ч.1 ст.65 Закону України "Про Національну поліцію", переміщення поліцейських здійснюється на рівнозначні посади у зв'язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації.

Згідно з п.5 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через службову невідповідність.

Як вказано вище, за результатами атестації позивача, проведеної 30 січня 2017 року, (після поновлення на посаді старшого інспектора Старокостянтинівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області та перед призначенням ОСОБА_3 на вищу посаду - начальника сектору реагування патрульної поліції №2 Старокостянтинівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області), рішенням атестаційної комісії №8 ГУНП в Хмельницькій області, оформленого протоколом ОП №15, встановлено, що позивач успішно її склав та займаній посаді відповідає.

Відтак, суд вважає, що відповідача були відсутні законні підстави для скасування наказу начальника ГУНП в Хмельницькій області №4 о/с від 06 січня 2017 року, яким скасований пункт наказу ГУНП в Хмельницькій області №18 о/с від 17 лютого 2016 року про звільнення ОСОБА_3 на підставі п.5 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність), внаслідок чого відбулось фактичне звільнення позивача.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, в тому числі звільнення, регулюється спеціальним законодавством, зокрема, Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114 (далі - Положення №114).

Пунктом 10 Положення №114 визначено, що особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов'язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, а їх права, обов'язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Аналогічні відомості містить і п.5 ч.10 ст.62 Закону України "Про Національну поліцію", згідно з яким поліцейський у повному обсязі користується гарантіями соціального та правового захисту, передбаченими цим Законом та іншими актами законодавства.

Суд також звертає увагу відповідача на те, що на підставі наказу №100 о/с від 20 березня 2017 року, позивач перебував у черговій відпустці за 2016 рік, з 18 березня по 25 квітня 2017 року, а згідно із ч.2 ст.40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про протиправність наказу ГУНП в Хмельницькій області №111 о/с від 28 березня 2017 року, яким скасовано пункт наказу ГУНП в Хмельницькій області від 06 січня 2017 року №4 о/с в частині скасування пункту наказу ГУНП в Хмельницькій області від 11 лютого 2016 року №18 о/с про звільнення капітана поліції ОСОБА_3 з посади старшого інспектора поліції Старокостянтинівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області, а тому він є таким, що підлягає скасуванню.

Згідно з ч.2 ст.11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить, та скасувати наказ відповідача №117 о/с від 30 березня 2017 року (про скасування призначення ОСОБА_3 на посаду начальника сектору реагування патрульної поліції №2 Старокостянтинівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області), як такий, що перешкоджає подальшому проходженню служби позивача в поліції.

Згідно з ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до пунктів 2 і 3 частини 1 статті 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Згідно із п.24 Положення №114 про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на службі розглядається більше одного року не з вини особи рядового, начальницького складу, така особа має право на отримання грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Єдиним нормативним актом, який визначає порядок обчислення середньої заробітної плати в усіх випадках її збереження, чинність якого поширюється на підприємства, установи і організації усіх форм власності є Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок).

Із пункту 5 Порядку вбачається, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом 1 пункту 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац 2 пункту 8 Порядку).

Отже, за приписами наведених норм, суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 14 січня 2014 року (справа №21-395а13).

Зміст наведених правових актів дає підстави для висновку про те, що у випадках стягнення середньої заробітної плати (грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу, судом має бути визначений період вимушеного прогулу, останнім днем якого завжди є день ухвалення постанови суду як акту правосуддя, з яким відбулося врегулювання публічно-правового спору, про який зазначено в адміністративному позові, і вирішено завдання адміністративного судочинства.

Загальна сума грошового забезпечення за вимушений прогул позивача з 23 березня 2017 року по 15 червня 2017 року становить 21862 грн. 85 коп.; середньомісячне грошового забезпечення у межах суми за один місяць становить 5590,00 грн. що підтверджується довідкою відповідача №360 від 14 червня 2017 року.

Таким чином, враховуючи вказане, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23 березня 2017 року по 15 червня 2017 року становить 21862 грн. 85 коп.

Згідно п.2 ч.1 ст.256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_3 до ГУНП в Хмельницькій області необхідно задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2, 11, 71, 86, 158-163, 167, 186, 254,256 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області №111 о/с від 28 березня 2017 року, яким скасовано пункт наказу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 06 січня 2017 року №4 о/с в частині скасування пункту наказу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 11 лютого 2016 року №18 о/с про звільнення капітана поліції ОСОБА_3 з посади старшого інспектора поліції Старокостянтинівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області №117 о/с від 30 березня 2017 року.

Поновити ОСОБА_3 на службі в поліції на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції №2 Старокостянтинівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області на користь ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 22 березня 2017 року по 15 червня 2017 року включно в сумі 21862 (двадцять одна тисяча вісімсот шістдесят дві) грн. 85 коп.

Постанова в частині поновлення на посаді та стягнення середньомісячного грошового забезпечення у межах суми за один місяць, що становить 5590 (п'ять тисяч п'ятсот дев'яносто) грн. 00 коп., підлягає негайному виконанню.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 16 червня 2017 року 15:20.

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1