Справа № 750/2146/17
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/2146/17 Головуючий у 1-й інстанції: Коверзнев В.О. Суддя-доповідач: Карпушова О.В.
У Х В А Л А

Іменем України

14 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кобаля М.І., секретар судового засідання Тищенко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 березня 2017 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

27.02.2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України (далі - Управління), в якому просила суд визнати неправомірними дій відповідача щодо відмови у донарахуванні сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань, індексації заробітної плати, премій, винагороди та грошової допомоги в розмірі 10 місячних окладів державного службовця у зв'язку з виходом на пенсію, до призначеної їй пенсії, перерахованої відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 червня 2016 року; зобов'язати відповідача здійснити донарахування сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань, індексації заробітної плати, премій, винагороди та грошової допомоги в розмірі 10 місячних окладів державного службовця у зв'язку з виходом на пенсію, відповідно до довідки Управління освіти Чернігівської міської ради від 17.11.2016 року № 183, до призначеної пенсії, перерахованої відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 червня 2016 року, з 28.11.2016 року та виплатити недоотримані суми пенсії з урахуванням проведених раніше виплат.

Вважає, що відмова відповідача включення суми всіх виплат, включених в довідки, як державному службовцю є наслідком порушення вимог норм чинного законодавства.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 березня 2017 р.у цій справі позовні вимоги задоволено: визнано неправомірними дії Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови у донарахуванні сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань, індексації заробітної плати, грошової допомоги в розмірі 10 місячних окладів державного службовця у зв'язку з виходом на пенсію до призначеної ОСОБА_2 пенсії, перерахованої відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 червня 2016 року, зобов'язано Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити ОСОБА_2 донарахування сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань, індексації заробітної плати, грошової допомоги в розмірі 10 місячних окладів державного службовця у зв'язку з виходом на пенсію відповідно до довідки Управління освіти Чернігівської міської ради від 17.11.2016 року № 183 до призначеної пенсії, перерахованої відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 червня 2016 року, починаючи з 28.11.2016 року та виплатити недоотримані суми пенсії з урахуванням проведених раніше виплат.

Не погодившись з таким рішенням, Управління подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що законодавством атеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, грошова допомога в розмірі 10 місячних окладів державного службовця - не відносяться до надбавок, які передбачені ст. 50 Закону України «Про державну службу», отже ці виплати не можуть бути враховані управлінням для обчислення розміру пенсії. Крім того апелянт звертає увагу, що з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та умовах, визначених зокрема Законом України «Про державну службу» не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Судом першої інстанції справа була розглянута в порядку скороченого провадження, тому відповідно до абз.4 частини восьмої статті 183-2 КАС України апеляційну скаргу було призначено до розгляду в порядку письмового провадження на 17 травня 2017 року.

Проте, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2017 року дану справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні та витребувано у відповідача матеріали пенсійної справи.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку відповідача і отримує пенсію відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» в розмірі 85% суми заробітної плати державного службовця, з якої сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

28.11.2016 року позивач звернулась із заявою до Чернігівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України про донарахування до призначеної пенсії з урахуванням довідки від 17.11.2016 року № 183, виданої Управлінням освіти Чернігівської міської ради, сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та грошової допомоги в розмірі 10 місячних окладів державного службовця, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Листом від 27.12.2016 року відповідач відмовив у здійсненні донарахування у зв'язку з відсутністю не те законних підстав.

Судом встановлено, що вказані виплати не були включені в розрахунок заробітку для перерахунку позивачу пенсії.

Вищенаведені обставини, встановлені судом першої інстанції, перевірені, знайшли своє підтвердження при апеляційному розгляді справи.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 37 Закону України від 19.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» (далі - Закон № 3723-ХІІ) (в редакції чинній, на час призначення пенсії позивача) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Згідно частини другої статті 33 Закону № 3723-ХІІ заробітна плата державних службовців складається з посадового окладу, премій, доплат за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частина сьома статті 33 Закону № 3723-ХІІ встановлює, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно частини шостої статті 33 Закону № 3723-ХІІ державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Із довідки Управління освіти Чернігівської міської ради від 17.11.2016 №183 вбачається, що позивачу сплачувалися суми інших виплат, зокрема матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та грошової допомоги в розмірі 10 місячних окладів державного службовця.

На всі виплати, що включені в дану довідку нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Таким чином, вони повинні були прийматися в розрахунок пенсії позивача.

Зважаючи на викладене, суд прийшов до висновку про те, що види оплати праці та інші виплати, які враховуються при обчисленні середньомісячної заробітної плати для перерахунку пенсії, не повинні виходити із складової заробітної плати, яку отримував державний службовець на час виходу на пенсію, оскільки таке звуження суперечить статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ.

Крім того, матеріальна допомога на оздоровлення має систематичний характер, видавалась щорічно і являлась об'єктом для нарахування і утримання страхових внесків до пенсійного фонду. А матеріальна допомога разового характеру надається роботодавцем у непередбачених (екстрених) випадках окремим працівникам у зв'язку із сімейними обставинами, на оплату лікування, оздоровлення дітей, поховання і не є об'єктом для нарахування і утримання страхових внесків до пенсійного фонду.

Таким чином, відповідні виплати, що були виплачені позивачеві згідно наданої довідки, входить до складу фонду оплати праці.

Крім того, за змістом наведених норм статті 66 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення», статті 41 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, при перерахунку пенсії згідно постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 червня 2016 року відповідач повинен був врахована суми виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та грошової допомоги в розмірі 10 місячних окладів державного службовця, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та не включається до складу заробітної плати державного службовця.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 28.05.2013 року №21-97а13 та від 04.03.2014 року №21-3а14.

За приписами частини другої статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Стаття 71 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Інші доводи апелянта також не заслуговують уваги, оскільки не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування постанови.

Повний текст ухвали виготовлено 19.06.2017 р.

Керуючись 41, 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 березня 2017 р., залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 березня 2017 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

М.І. Кобаль

Головуючий суддя Карпушова О.В.

Судді: Епель О.В.

Кобаль М.І.