Справа № 825/832/17
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2017 року м.Чернігів Справа № 825/832/17

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Пархомчука Д.А.,

позивача ОСОБА_1 Неріюса,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

предстаника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом громадянина республіки ОСОБА_1 Неріюса до Новозаводського відділу державної виконавчої служби м. Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Чернігівська митниця Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

24.05.2017 громадянин республіки ОСОБА_1 Неріюс (далі ОСОБА_5) звернувся до суду з позовом до Новозаводського відділу державної виконавчої служби м. Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Чернігівська митниця Державної фіскальної служби (далі-Чернігівська митниця ДФС), в якому остаточно просить визнати протиправним та скасувати постанову старшого державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження від 20.04.2017, реєстраційний номер виконавчого провадження 53809849.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що постанова Чернігівської митниці ДФС від 20.04.2017 № 0503/10200/16 предявлена до виконання з пропущенням встановленого Законом України «Про виконавче провадження» строку, тому відповідно до статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» підлягає поверненню. Також державним виконавцем Рожко Н.В. порушено вимоги статті 536 Митного кодексу України, відповідно до якої не підлягає виконанню постанова органу доходів і зборів про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. Крім того, на даний час постанова митного органу перебуває на стадії касаційного оскарження, а тому не підлягає виконанню.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що оскільки рішення Київського апеляційного адміністративного суду за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_5 по справі про оскарження постанови Чернігівської митниці в справі про порушення митних правил від 10.11.2016 № 0503/10200/16 набрало законної сили 21.03.2017, то постанова про відкриття виконавчого провадження від 20.04.2017 № 53809849 прийнята в межах строку, встановленого статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, а відтак у відповідача були відсутні підстави для повернення виконавчого документа.

Представник третьої особи надав до суду заперечення проти адміністративного позову, в яких просив відмовити в задоволенні позову, з огляду на те, що постанова Чернігівської митниці в справі про порушення митних правил від 10.11.2016 № 0503/10200/16 позивачем була оскаржена в судовому порядку та рішення суду набрало законної сили 21.03.2017, тому строк предявлення до виконання виконавчого документа Чернігівською митницею не пропущений. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята в межах строку, зазначеного у статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача та представника третьої особи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

10.11.2016 Чернігівською митницею ДФС прийнята постанова в справі про порушення митних правил № 0503/10200/16, якою громадянина республіки ОСОБА_1 Неріюса визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтю 485 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, тобто 339921,63 грн.

Вказана постанова позивачем оскаржена в судовому порядку.

Постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 25.01.2017 позов задоволено частково.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2017 у справі № 751/10581/16-а постанову Новозаводського районного суду міста Чернігова від 25.01.2017 скасовано, прийнято нову постанову, якою відмовлено в задоволенні позовних вимог. Постанова суду набрала законної сили 21.03.2017.

12.04.2017 Чернігівською митницею ДФС на імя начальника Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області направлено лист за вих. № 1314/25-70-20-03, копії постанови в справі про порушення митних правил від 10.11.2016 №0503/10200/16 та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2017 для примусового виконання, які отримані відповідачем 20.04.2017, про що свідчить відбиток штампу на листі за вих. № 1314/25-70-20-03 (а.с.39).

20.04.2017 старшим державним виконавцем Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_3 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 53809849 з примусового виконання постанови Чернігівської митниці ДФС в справі про порушення митних правил від 10.11.2016 №0503/10200/16 про стягнення з ОСОБА_1 Неріюса штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, тобто 339921,63 грн.(а.с.51).

Вважаючи вказану постанову державного виконавця протиправною позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, Митним кодексом України, Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 529 Митного кодексу України, постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно з статтею 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема, постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 533 Митного кодексу України, подання скарги (адміністративного позову) зупиняє виконання постанови у справі про порушення митних правил до закінчення розгляду скарги (адміністративного позову).

Частиною першою та другою статті 535 Митного кодексу України встановлено, що постанова органу доходів і зборів про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил підлягає виконанню після закінчення строку оскарження, зазначеного у статті 529 цього Кодексу; орган доходів і зборів, який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, виконує її самостійно або через державного виконавця.

Як зазначено представником позивача в судовому засіданні державним виконавцем Рожко Н.В. порушено вимоги статті 536 Митного кодексу України, відповідно до якої не підлягає виконанню постанова органу доходів і зборів про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення, що є підставою для задоволення адміністративного позову.

Проте, під час вирішення спорів пріоритетними є норми спеціальних законів, а норми загального законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

А згідно зі статтею 299 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України; при оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У звязку з тим, що Митним кодексом України, правові норми якого є спеціальними, порядок набрання постановою про накладення адміністративного стягнення чинності не врегульовано, а його визначено саме статтею 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд дійшов висновку, що постанова у справі про порушення митних правил підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Крім того, згідно з статтею 487 Митного кодексу України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення. Так, відповідно до частини першої статті 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил зупиняє перебіг строку давності предявлення її до виконання до набрання законної сили рішенням органу, який розглядає цю скаргу.

Аналогічна позиція викладена в ухвалах Київського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2017 у справі № 740/3555/16 та від 09.02.107 у справі № 740/2909/16а.

Суд встановив, що за результатами оскарження постанови Чернігівської митниці ДФС від 10.11.2016 №0503/10200/16, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2017 у справі № 751/10571/16-а в задоволенні позову ОСОБА_1 Неріюса відмовлено.

При цьому слід зазначити, що порядок та строки набрання законної сили судового рішення за розглядом апеляційної скарги про оскарження постанови у справі про адміністративні правопорушення врегульовано статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України).

Так, частиною третьою та пятою статті 254 КАС України передбачено, що у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

З огляду на вищевказані правові норми, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2017 по справі № 751/10571/16-а набрала законної сили 21.03.2017.

Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 № 652, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 20.06.2012, № 1015/21327, затверджена форма постанови в справі про порушення митних правил, в якій зазначається дата набрання законної сили рішення.

Тому посилання представника позивача, що Чернігівською митницею ДФС безпідставно у виконавчому документі №0503/10200/16 від 10.11.2016 проставлена дата набрання законної сили «21.03.2017», суд вважає необґрунтованими, оскільки такі відомості згідно наведених нормативно-правових актів є обовязковими.

Згідно з частиною першою статті 539 Митного кодексу України штраф повинен бути сплачений особою, яка вчинила порушення митних правил, не пізніше 15 днів з дня вручення або надіслання їй копії постанови органу доходів і зборів про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше 15 днів з дня залишення скарги (адміністративного позову) без задоволення.

Частиною першою статті 540 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо штраф не буде сплачено у строки, встановлені статтею 539 цього Кодексу, постанова органу доходів і зборів або суду (судді) надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання або роботи порушника або за місцезнаходженням його майна.

Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» 02.06.2016 № 1404-VIII (далі-Закон № 1404-VIII) передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню, зокрема постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

У виконавчому документі зазначається дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню (стаття 4 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до частин першої та другої статті 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення та не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (ст. 26 Закону № 1404-VIII).

Як вже встановив суд, рішення Київського апеляційного адміністративного суду у справі № у справі № 751/10571/16-а набрало законної сили 21.03.2017, заява до виконавчої служби про примусове виконання постанови Чернігівської митниці ДФС від 10.11.2016 №0503/10200/16 подана 12.04.2017, отримана відповідачем 20.04.2017, тому державний виконавець Рожко Н.В. при відкритті виконавчого провадження від 20.04.2017 № 53809849 діяла в межах строку, зазначеного у статті 12 Закону № 1404-VIII.

Враховуючи, що рішення Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 751/10571/16-а за результатами розгляду апеляційної скарги про оскарження постанови Чернігівської митниці ДФС від 10.11.2016 №0503/10200/16 набрало законної сили 21.03.2017, штраф позивачем до 05.04.2017 не було сплачено, то станом на день винесення оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження (20.04.2017) строк предявлення постанови Чернігівської митниці ДФС від 10.11.2016 №0503/10200/16 до виконання не закінчився, отже, у відповідача були відсутні підстави для повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 4 Закону № 1404-VIII.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що виконавче провадження з примусового виконання постанови Чернігівської митниці ДФС у справі про порушення митних правил від 10.11.2016 №0503/10200/16 відкрито, без порушення вимог статті 536 Кодексу та статті 26 Закону № 1404-VIII.

Посилання представника позивача на те, що постанова Чернігівської митниці ДФС у справі про порушення митних правил від 10.11.2016 №0503/10200/16 перебуває на стадії касаційного оскарження, тому відповідно до статті 535 Митного кодексу України не підлягає виконанню, суд вважає безпідставними, з огляду на таке.

Підпунктом 5 частини першої статті 215 КАС України зазначено, що суддя доповідач протягом десяти днів після відкриття касаційного провадження вирішує питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються.

Проте докази, які б підтверджували факт зупинення виконання рішення Київського апеляційного адміністративного суду у справі №751/10571/16-а, відсутні.

Відповідно до частин першої та другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін і третьої особи, оцінивши досліджені під час розгляду справи докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про відсутність підстав для визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Рожко Н.В. про відкриття виконавчого провадження від 20.04.2017 № 53809849. Відтак у задоволенні адміністративного позову належить відмовити.

Питання про розподіл судових витрат вирішується судом відповідно до статті 94 КАС України.

Керуючись статтями 122, 158 - 163, 167, 181 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя І.І. Соломко