Справа № 2-88/04
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-88/04 Головуючий у 1-й інстанції: Бужак Н.П. Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

13 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Беспалова О.О. Собківа Я.М. Кондратенко Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 28 січня 2004 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Державної податкової адміністрації України про стягнення вихідної допомоги, середньої заробітної плати за період працевлаштування, середнього заробітку за час затримки виплати вихідної допомоги, відшкодування моральної шкоди та відшкодування витрат на юридичну допомогу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Державної податкової адміністрації України про стягнення вихідної допомоги, середньої заробітної плати за період працевлаштування, середнього заробітку за час затримки виплати вихідної допомоги, відшкодування моральної шкоди та відшкодування витрат на юридичну допомогу.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 28 січня 2004 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_5 звертався з апеляційною скаргою, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 було задоволено частково. Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 28 січня 2004 року - скасовано та ухвалено нову постанову, якою стягнуто з Державної податкової адміністрації України на користь ОСОБА_5 16 819 грн. та судові витрати в сумі 168,19 грн.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22 березня 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2013 року в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні скасовано та справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2013 року залишено без змін.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, з 1997 року ОСОБА_5 перебував на посаді головного державного податкового інспектора ДПА України.

23 лютого 2000 року позивача було звільнено з вказаної посади, на підставі пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України, у зв'язку з скороченням чисельності та штату працівників.

При звільненні позивачу вчасно не зараховано та не виплачено вихідну допомогу.

Згідно з довідкою головного спеціаліста-бухгалтера по заробітній платі ДПА України від 30 березня 2001 року № 381, при проведенні перевірки розрахунку по заробітній платі ОСОБА_5 за лютий 2000 року виявлена технічна помилка, в результаті якої йому не була нарахована вихідна допомога, про що його повідомлено та запропоновано отримати кошти.

22 червня 2001 року ДПА України виплатило позивачу вихідну допомогу в сумі 541,80 грн. та компенсацію, у зв'язку з порушенням терміну її виплати в сумі 101,32 грн., а всього 643,12 грн.

Отже, відповідач визнав свої грошові зобов'язання щодо вихідної допомоги, нарахував її та компенсацію за несвоєчасну виплату і позивачем ці кошти отримані. Однак, позивач не погодився з розміром вихідної допомоги, у зв'язку з чим, пред'явив вимоги щодо стягнення недоплачених йому сум та санкцій за затримку розрахунку при звільненні.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2017 року провадження у даній справі було зупинено та витребувано з Відділу реєстрації смерті Головного управління юстиції у м. Києві Київського міського управління юстиції належним чином завірену копію акта запису про смерть ОСОБА_5

08 травня 2017 року на адресу Київського апеляційного адміністративного суду від Відділу державної реєстрації смерті Головного управління юстиції у м. Києві надійшов лист від 05.05.2017р. № 1325/16.2-09, в якому було повідомлено про направлення за належністю для подальшого виконання запиту про надання копії актового запису про смерть ОСОБА_5, оскільки згідно відомостей державного реєстру актів цивільного стану громадян, актовий запис про смерть № 2096 від 19.12.2014р. складений Дніпровським районним у м. Києві В/ДРАЦС ГТУЮ у м. Києві.

18 травня 2017 року до Київського апеляційного адміністративного суду від Дніпровського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві надійшла належним чином завірена копія актового запису про смерть № 2096 від 19.12.2014р. відносно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.н.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою особи, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що провадження у справі слід закрити, оскільки зобов'язання Державної податкової адміністрації України до вчинення дій стосуються виключно ОСОБА_5, а отже, спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Статтею 203 КАС України передбачено, що постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 та 157 цього Кодексу.

Дослідивши оскаржувану постанову в цій справі, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв законну та обґрунтовану постанову, а обставини, які стали підставою для закриття провадження у справі (смерть позивача), виникли після її прийняття, а тому, відповідно до ч. 2 ст. 203 КАС України таку постанову слід визнати нечинною та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 41, 157, 160, 167, 198, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 28 січня 2004 року визнати нечинною.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Державної податкової адміністрації України про стягнення вихідної допомоги, середньої заробітної плати за період працевлаштування, середнього заробітку за час затримки виплати вихідної допомоги, відшкодування моральної шкоди та відшкодування витрат на юридичну допомогу - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Судді Вівдиченко Т.Р. Беспалов О.О. Собків Я.М.

Повний текст ухвали виготовлено 15.06.2017 року

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Собків Я.М.

Беспалов О.О.