Справа № 392/337/17(2-а/392/74/17)
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 червня 2017 рокусправа № 392/337/17(2-а/392/74/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 21.04.2017 р. в справі № 392/1337/17 за позовом ОСОБА_1 до Маловисківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Маловисківського районного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом до Маловисківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання протиправними дій щодо невиплати пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; зобов'язання поновити виплату пенсії з 01.06.2015 р., виплативши її за цей період. Також позивач просила визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду.

Постановою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 21.04.2017 р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову, ухвалити нове рішення про задоволення позову через порушення норм матеріального та процесуального права.

Особи, які беруть участь у справі, до судового засідання не з'явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, у зв'язку з чим у відповідності до вимог ст. 197 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивачу припинено виплату пенсії з 01.04.2015 р. на підставі ч. 7 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. № 213-VIII через те, що позивач станом на 01.06.2015 р. працювала і дотепер працює на посаді секретаря Хмелівської сільської ради Кіровоградської області. Виплату пенсії позивачу поновлено 01.01.2017 р.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність поважних причин пропуску позивачем строку звернення до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у період з 01.04.2015 р. по 31.12.2015 р. існувало законодавче обмеження щодо виплати пенсії особам, що перебувають на посадах в органах місцевого самоврядування і отримують пенсію.

Колегія суддів вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Маловисківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Кіровоградської області як отримувач пенсії за в віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне страхування» з травня 2011 р.

Позивач працює на посаді секретаря Хмелівської сільської ради Кіровоградської області, у зв'язку з чим на неї розповсюджується дія Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування в Україні» від 07.06.2001 р. № 2493-ІІІ (далі - Закон № 2493).

З 01.04.2015 р. позивачу припинено виплату пенсії.

Статтею 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» встановлено, що пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу. Вирішуючи питання правомірності припинення виплати пенсії позивачу, колегія суддів виходить з такого.

01.04.2015 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII, яким, зокрема, внесено наступні зміни до законів, що регулюють питання пенсійного забезпечення певного кола осіб.

Як встановлено абзацом 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) в редакції, яка чинна з 01.04.2015 р., тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються;

у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється

Частину сьому статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» доповнено реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 01.04. 2015 року по 31.12.2015 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються».

Зазначені приписи законодавства не пов'язують припинення виплати пенсії особам, які працюються на посадах в органах місцевого самоврядування, із можливістю призначення пенсії за вислугу років за Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» або Законом України «Про державну службу.

Колегія суддів зазначає, що приписи частина 7 статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» щодо припинення виплати пенсій особам, які працюють в органах місцевого самоврядування, носять імперативний характер, а тому підлягають застосуванню до даних правовідносин, у зв'язку з чим припинення виплати позивачу пенсії органом Пенсійного фонду з 01.04.2015 р. є правомірним.

Частиною 7 статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» в редакції, що діяла з 01.01.2016 р., встановлено, що тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються.

Отже, припинення особам, які працюються на посадах в органах місцевого самоврядування, виплати пенсії з 01.01.2016 р. законодавець також не пов'язує з можливість в подальшому призначення пенсії за спеціальними законами.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 21.04.2017 р. в справі № 392/1337/17 залишити без задоволення.

Постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 21.04.2017 р. в справі № 392/1337/17 за позовом ОСОБА_1 до Маловисківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко