Справа № 820/1773/17
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2017 р. № 820/1773/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Заічко О.В.,

суддів - Бідонька А.В., Шляхової О.М.,

при секретареві судового засідання - Мараєвій О.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача (Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області) - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Люксера" до Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, Головного управління ДФС у Харківській області, ДФС України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Люксера" з адміністративним позовом до Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області в якому просить суд:

- визнати дії відповідача неправомірними у відмові в реєстрації позивача платником податку на додану вартість;

- зобов'язати відповідача зареєструвати позивача платником податку на додану вартість.

Ухвалою суду від 15.05.2017 р. було залучено до участі у справі в якості відповідачів ОСОБА_3 управління ДФС у Харківській області та ДФС України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Київською об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області було протиправно відмовлено у реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю "Люксера" платником ПДВ, оскільки підприємством було дотримано всіх обов'язкових вимог, встановлених законом, для реєстрації, водночас, контролюючий орган, на відповідні заяви підприємства неодноразово пропонував подати нові реєстраційні заяви відповідно до п. 3.8 та 3.9 Положення про реєстрацію платників ПДВ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 № 1130, проте, вказані пункти носять загальний характер та, у спірних правовідносинах відсутні підстави, унормовані п. 183.8 ст. 183 ПК України, для відмови у реєстрації позивача в якості платника ПДВ.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, з огляду на обставини, які у ньому вказані.

Представник відповідача - Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області проти позову заперечував, посилаючись на доводи наданих суду письмових заперечень, просив у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки підприємством позивача, при подачі заяв про реєстрацію платником ПДВ вказано різні адреси місцезнаходження, а контролюючий орган фактично не відмовляв Товариству у реєстрації, а лише, в силу норм чинного законодавства, пропонував подати нові заяви. При цьому, представник відповідача наголошував, що такі пропозиції були обумовлені помилковим заповненням відповідного розділу заяв щодо місцезнаходження платника податків, оскільки вказані графи повинні заповнюватись тільки у разі перереєстрації такого платника.

Представники відповідачів - Головного управління ДФС у Харківській області та ДФС України у судове засідання не прибули, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи.

Суд, на підставі ст. 128 КАС України, вважає можливим розглянути справу без участі зазначених представників.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача - Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Судом встановлено та не заперечується присутніми у судовому засіданні представниками сторін, що ТОВ "Люксера" перебуває на податковому обліку в Київській об'єднаній державній податковій інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області.

На виконання вимог п.49.4 ст.49 Податкового кодексу України 26.03.2017 року між ТОВ «ЛЮКСЕРА» та Київською ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області було укладено договір №1 про визнання електронних документів.

Предметом названого договору є визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органів ДФС засобами телекомунікаційного звязку або на електронних носіях як оригіналу.

Вказана обставина підтверджується наявними у справі копіями договору № 1 та квитанцією № 2 ( а.с. 8-11).

Матеріалами справи підтверджено, що 27.03.2017 року ТОВ «ЛЮКСЕРА» подало заяву за формою №1-ПДВ про добровільну реєстрацію платником податку на додану вартість засобами електронного звязку ( а.с.12-13).

На дану заяву 27.03.2017 року позивачем було отримано квитанцію №2 щодо розгляду реєстраційної заяви ТОВ «ЛЮКСЕРА», згідно якої, Київською ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області прийнято рішення запропонувати платнику податків подати нову реєстраційну заяву згідно з вимогами п.3.8 та п.3.9 Положення про реєстрацію платників ПДВ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 р. № 1130 ( а.с.14).

В подальшому, 05.04.2017 року TOB «ЛЮКСЕРА» відправило нову реєстраційну заяву, на яку, 10.04.2017 року отримало від Київської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області квитанцію №2 щодо розгляду вказаної реєстраційної заяви, якою також було прийнято рішення запропонувати платнику податків подати нову реєстраційну заяву згідно з вимогами п.3.8 та п.3.9 Положення про реєстрацію платників ПДВ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 р. № 1130 ( а.с. 16-18).

Отже, з відсутністю факту позитивного розгляду реєстраційних заяв позивач пов'язував порушення його прав, оскільки вважав дані пропозиції Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області протиправними відмовами у реєстрації його в якості платника ПДВ. Натомість, TOB «ЛЮКСЕРА» вважало, що відповідає всім вимогам, для встановлення відповідного статусу.

По суті позовних вимог суд зазначає наступне.

За приписами п. 180.1 ст.180 ПК України, що узгоджуються з нормою п. 1.5 Положення про реєстрацію платників ПДВ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 № 1130 ( надалі - Положення), для цілей оподаткування платником податку на додану вартість є будь-яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному ст.183 ПКУ.

Відповідно до ст. 182 ПК України, якщо особа, яка відповідно до пункту 181.1 статті 181 цього Кодексу не є платником податку у зв'язку з тим, що обсяги оподатковуваних операцій відсутні або є меншими від встановленої зазначеною статтею суми, вважає за доцільне добровільно зареєструватися як платник податку, така реєстрація здійснюється за її заявою.

У разі добровільної реєстрації особи як платника податку або особи, яка відповідає вимогам, визначеним підпунктом 6 пункту 180.1 статті 180 цього Кодексу, реєстраційна заява подається згідно з пунктом 183.7 цієї статті не пізніше ніж за 20 календарних днів до початку податкового періоду, з якого такі особи вважатимуться платниками податку та матимуть право на податковий кредит і складання податкових накладних ( п. 183.3 ст. 183 ПК України).

За змістом п. 183.7 ст. 183 ПК України, платники податку, які уклали з відповідним контролюючим органом договір про визнання електронних документів, можуть подати реєстраційну заяву засобами електронного звязку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Також, п. 3.5 Положення визначено, що будь-яка особа, яка підлягає обов'язковій реєстрації чи прийняла рішення про добровільну реєстрацію як платника ПДВ, подає до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву платника податку на додану вартість за формою № 1-ПДВ (додаток 1).

Крім того, згідно п. 3.8 Положення, при реєстрації платника ПДВ обов'язково проводиться перевірка його реєстраційних даних з Єдиного банку даних про платників податку - юридичних осіб або Реєстру самозайнятих осіб. Відомості про заявника мають бути включені до Єдиного державного реєстру. Дані реєстраційної заяви мають бути достовірними та відповідати відомостям Єдиного державного реєстру.

Якщо в заяві про реєстрацію не зазначені обов'язкові реквізити, надані недостовірні або неповні дані, її не скріплено печаткою заявника (за наявності), не підписано заявником (для фізичних осіб), відповідальною особою заявника (для юридичних осіб) чи особою, яка має документально підтверджене повноваження щодо підпису реєстраційної заяви від особи, яка реєструється платником ПДВ, відомості про заявника не включені до Єдиного державного реєстру, то протягом 3 робочих днів від дня отримання заяви контролюючий орган звертається до особи з письмовою пропозицією надати нову заяву про реєстрацію (із зазначенням підстав неприйняття попередньої). При цьому нова заява може бути подана до контролюючого органу з бажаною датою реєстрації, що була вказана у попередній неприйнятій заяві, якщо особою, яка добровільно реєструється платником ПДВ, ліквідовано недоліки, встановлені абзацом першим цього пункту, та така нова заява подана не пізніше ніж за 3 робочих дні до початку податкового періоду, з якого така особа вважатиметься платником ПДВ та матиме право на податковий кредит і виписку податкових накладних ( п. 3.9 Положення).

Відповідно до п. 183.8 ст. 183 ПК України та п. 3.10 Положення, контролюючий орган відмовляє в реєстрації особи як платника податку, якщо за результатами розгляду реєстраційної заяви та/або поданих документів встановлено, що особа не відповідає вимогам, визначеним статтею 180, пунктом 181.1 статті 181, пунктом 182.1 статті 182 та пунктом 183.7 статті 183 цього Кодексу, або якщо існують обставини, які є підставою для анулювання реєстрації згідно із статтею 184 цього Кодексу, а також якщо при поданні реєстраційної заяви чи визначенні бажаного (запланованого) дня реєстрації не дотримано порядок та строки (терміни), встановлені пунктами 183.1, 183.3-183.7 цієї статті.

Згідно п. 183.9 ст. 183 ПК України, у разі відсутності підстав для відмови у реєстрації особи як платника податку контролюючий орган зобовязаний протягом трьох робочих днів після надходження реєстраційної заяви до контролюючого органу внести до реєстру платників податку запис про реєстрацію такої особи як платника податку.

Реєстрація осіб платниками ПДВ, перереєстрація платників ПДВ проводяться шляхом внесення записів до Реєстру із формуванням за кожним таким записом окремого ідентифікатора. Особа є зареєстрованою платником ПДВ з відповідної дати реєстрації, внесеної до Реєстру. Реєстрація платника ПДВ є анульованою з дати виключення цього платника ПДВ з Реєстру згідно з розділом V цього Положення. Платником ПДВ можуть бути зареєстровані особи, визначені у пункті 1.4 розділу I цього Положення та які відповідають вимогам пункту 1.5 розділу I цього Положення. Для реєстрації платником ПДВ особа повинна перебувати на обліку в контролюючому органі за основним місцем обліку відповідно до Порядку обліку (крім договорів про спільну діяльність та договорів управління майном) ( п. 3.1-3.2 Положення).

Анулювання реєстрації платника податку на додану вартість нормативно закріплено ст. 184 ПК України.

Вирішуючи вказаний спір по суті, суд зазначає, що контролюючий орган, приймаючи рішення щодо запропонування подання нових реєстраційних заяв, посилався на п. 3.8, 3.9 Положення, в контексті помилкового заповнення заявником у поданих реєстраційних заявах від 27.03.2017 року та від 05.04.2017 року граф щодо місцезнаходження платника податків, оскільки вказані графи повинні заповнюватись тільки у разі перереєстрації такого платника.

У той же час, сторонами не заперечувалось, що позивач відповідає вимогам, що визначені статтею 180, пунктом 181.1 статті 181, пунктом 182.1 статті 182 та пунктом 183.7 статті 183 ПК Кодексу, для реєстрації платником ПДВ, відсутні підстави, унормовані ст. 184 ПК України, для анулювання реєстрації, у поданих реєстраційних заявах від 27.03.2017 року та від 05.04.2017 року Товариством було визначено бажаний (запланований) день реєстрації, а саме 01.05.2017, а також, дотримано порядок та строки (терміни), встановлені пунктами 183.1, 183.3-183.7 ст 183 ПК України, що свідчить про відсутність підстав для відмови ТОВ "Люксера" у реєстрації платником ПДВ, які передбачені п. 183.8 ст. 183 ПК України.

За таких обставин, Київська ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області була обтяжена обов'язком, передбаченим п. 183.9 ст. 183 ПК України, щодо внесення протягом трьох робочих днів після надходження реєстраційної заяви запису про реєстрацію ТОВ "Люксера" як платника ПДВ.

Невиконання таких дій, за своєю суттю є протиправною відмовою.

Посилання Київської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області на помилкове заповнення граф, що повинні бути заповнені виключно тільки у разі перереєстрації такого платника, як підстави прийняття рішень з пропозицією подання нових заяв, не передбачено п. 3.9 Положення, оскільки вказаний пункт містить вичерпний перелік обставин звернень контролюючого органу до особи з письмовою пропозицією надати нову заяву про реєстрацію, а саме: не зазначені обов'язкові реквізити; надані недостовірні або неповні дані; її не скріплено печаткою заявника (за наявності); не підписано заявником (для фізичних осіб), відповідальною особою заявника (для юридичних осіб) чи особою, яка має документально підтверджене повноваження щодо підпису реєстраційної заяви від особи, яка реєструється платником ПДВ; відомості про заявника не включені до Єдиного державного реєстру.

У даному випадку, такі недоліки поданих заяв з боку позивача відсутні.

Таким чином, суд критично ставиться до позиції представника Київської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області, що контролюючим органом пропозиціями подання нових заяв не було протиправно відмовлено позивачеві у реєстрації платником ПДВ, оскільки розглядом справи доведено відсутність підстав, які передбачені п. 183.8 ст. 183 ПК України, для відмови ТОВ "Люксера" у реєстрації платником ПДВ, а також, відсутність підстав для застосування п. 3.9 Положення та відсутність, у такому разі, права на звернення названого відповідача з пропозицією подання нової реєстраційної заяви.

За вказаних обставин, суд задовольняє позовну вимогу ТОВ "Люксера" про визнання неправомірними дій Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області по відмові в реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю "Люксера" платником податку на додану вартість.

Щодо решти позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно з Рекомендацією № R (80) 2 комітету ОСОБА_4 державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_4 Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Зі змісту наведених норм вбачається, що питання реєстрації суб'єкта господарювання платником податку на додану вартість є саме дискреційними повноваженнями контролюючого органу, при цьому, у зазначених спірних правовідносинах, останній здійснює реалізацію вказаних повноважень за наявності відповідної реєстраційної заяви платника та передбачених на те законом підстав.

З огляду на положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Отже, адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ч. 3 ст. 2 КАС України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

За таких обставин, у задоволенні позовної вимоги про зобов'язання Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області зареєструвати позивача платником податку на додану вартість суд відмовляє, проте, з метою повного захисту прав позивача, виходить за межі позовних вимог та зобов'язує Київську об'єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області розглянути питання про реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю "Люксера" платником податку на додану вартість.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що фактичне виконання судового рішення в даній частині, у разі набрання ним законної сили, щодо розгляду зазначеного питання контролюючим органом, можливе тільки за умови подання ТОВ "Люксера" відповідної реєстраційної заяви, оскільки попередні заяви від 27.03.2017 року та від 05.04.2017 року фактично вичерпали свою дію та за результатами їх розгляду вже прийняті рішення, при цьому, оскільки позивач не звертався до суду за їх скасуванням, останні є чинними.

Суд зазначає, що недотримання позивачем зазначеної умови може призвести до певних ускладнень у процесі виконання рішення, а також може обумовити підстави для звернення контролюючого органу до суду з заявою в порядку ст. 170 КАС України.

У свою чергу, суд звертає увагу відповідача - Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області щодо необхідності врахування висновків суду у даній справі під час вирішення питання про реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю "Люксера" платником податку на додану вартість після подання останнім відповідної реєстраційної заяви .

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється з урахуванням ст. 94 КАС України.

Щодо поданої позивачем заяви в порядку ст. 267 КАС України, суд зазначає, що зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, є правом, а не обов'язком суду.

У свою чергу, враховуючи встановлені обставини та висновки, до яких дійшов суд при вирішенні вказаного спору, беручи до уваги обов'язковість судового рішення, у разі набрання ним законної сили, що встановлено ст. 255 КАС України, суд не вбачає наявності підстав, які дають змогу вважати, що Київська ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області буде ухилятись від виконання зазначеної постанови.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 128, 160-163, 167, 186, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Люксера" до Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, Головного управління ДФС у Харківській області, ДФС України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати дії Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області по відмові в реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю "Люксера" платником податку на додану вартість - неправомірними.

Зобов'язати Київську об'єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області ( , вул. Чернишевська, 41, м.Харків, 61002) розглянути питання про реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю "Люксера" (, вул. Чернишевська, б.34, м.Харків, 61002) платником податку на додану вартість.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області ( , вул. Чернишевська, 41, м.Харків, 61002) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Люксера" (, вул. Чернишевська, б.34, м.Харків, 61002) судові витрати у розмірі 800,00 грн. ( вісімсот гривень 00 копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 22 червня 2017 р.

Головуючий суддя Заічко О.В.

Судді Бідонько А.В.

ОСОБА_5