Справа № 804/9157/16
Суддя: Чорна Валерія Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 р. справа № 804/9157/16

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Чорна В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області до Комунального підприємства «Житлово-комунальна контора» Дніпропетровської обласної ради про стягнення податкового боргу, -

в с т а н о в и в:

23 грудня 2016 року Державна податкова інспекція у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить стягнути з банківських рахунків Комунального підприємства «Житлово-комунальна контора» Дніпропетровської обласної ради податковий борг із земельного податку з юридичних осіб в сумі 947,17 грн., а також з податку на додану вартість в сумі 549 641,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач має податковий борг в загальній сумі 550 588,17 грн., який утворився внаслідок несплати узгоджених податкових зобов'язань, визначених податковими деклараціями. Відповідачем сума податкового боргу у добровільному порядку не сплачена, що стало підставою для звернення податкового органу до суду із зазначеним позовом.

В судовому засіданні 23.03.2017 року судом здійснено заміну позивача з Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, у зв'язку з перейменуванням, що відбулось відповідно до Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" від 09.04.2015 р. № 317, Постанови Кабінету Міністрів України від 14.12.2016 р. № 941 "Про перейменування деяких територіальних органів Державної фіскальної служби".

В судове засідання 11.05.2017 року сторони, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, не прибули.

Позивач у позовній заяві зазначив про здійснення розгляду справи без участі представника в порядку письмово провадження (а.с. 5).

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав.

За викладених обставин, у відповідності до вимог ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто без участі сторін в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені наступні обставини.

Комунальне підприємство «Житлово-комунальна контора» Дніпропетровської обласної ради зареєстровано 26.06.1998 р. Станом на час розгляду справи, перебуває на обліку як платник податків та зборів в Державній податковій інспекції у Шевченківському районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

19.02.2015 року КП «Житлово-комунальна контора» подано до контролюючого органу податкову декларацію з плати за землю, якою задекларовано земельний податок за 2016 рік у розмірі 2207,97 грн., у тому числі січень-листопад по 184,00 грн. щомісячно, грудень - 183,97 грн.

Самостійно нараховане податкове зобов'язання було сплачено відповідачем частково, залишок в розмірі 947,17 грн. залишився не сплаченим, внаслідок чого, за ним утворився податковий борг з земельного податку на вказану суму.

Також, відповідачем самостійно визначені грошові зобов'язання з податку на додану вартість у поданих ним деклараціях з вказаного податку, а саме: у декларації за січень 2015 року, поданій 19.02.2015 року - у сумі 36456 грн.; у декларації за лютий 2015 року, поданій 18.03.2015 року - у сумі 17512 грн.; у декларації за березень 2015 року, поданій 14.04.2015 року - у сумі 20560 грн.; у декларації за квітень 2015 року, поданій 20.05.2015 р. - у сумі 28997 грн.; у декларації за травень 2015 року, поданій 19.06.2015 р. - у сумі 28452 грн.; у декларації за червень 2015 року, поданій 20.07.2015 р. - у сумі 44222 грн.; у декларації за липень 2015 року, поданій 19.08.2015 р. - у сумі 28376 грн.; у декларації за серпень 2015 року, поданій 21.09.2015 р. - у сумі 18107 грн.; у декларації за вересень 2015 року, поданій 19.10.2015 р. - у сумі 36274 грн.; у декларації за жовтень 2015 року, поданій 18.11.2015 р. - у сумі 21835 грн.; у декларації за листопад 2015 року, поданій 21.12.2015 р. - у сумі 51372 грн.; у декларації за грудень 2015 року, поданій 19.01.2016 р. - у сумі 34659 грн.; у декларації за січень 2016 року, поданій 19.02.2016 р. - у розмірі 18499 грн.; у декларації за лютий 2016 року, поданій 12.03.2016 р. - у сумі 21549 грн.; у декларації за березень 2016 року, поданій 20.04.2016 р. - у сумі 26528 грн.; у декларації за квітень 2016 року, поданій 20.05.2016 р. - у розмірі 25911 грн.; у декларації за травень 2016 року, поданій 21.06.2016 р. - у сумі 25365 грн.; у декларації за червень 2016 року, поданій 20.07.2016 р. - у розмірі 20287 грн.; у декларації за липень 2016 року, поданій 19.08.2016 р. - у розмірі 26683 грн.; у декларації за серпень 2016 року, поданій 19.09.2016 р. - у сумі 17997 грн.

Самостійно задекларовані зобов'язання з податку на додану вартість відповідачем у встановлений термін не сплачені.

Згідно з ч. 1 ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлений законом.

Відповідно до ст.. 16 Податкового кодексу України, платники податків зобов'язані сплачувати належні суми податків у встановлені законом терміни.

Згідно з п. 36.1, п. 36.2 ст. 36 Податкового кодексу України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.

У відповідності до п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до ст. 269 Податкового кодексу України, платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) і землекористувачі.

Згідно п. 285.1 ст. 285 Податкового кодексу України, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

У відповідності до п.286.2 ст.286 Податкового кодексу України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Згідно п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п.59.4 ст.59 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Згідно з п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно з п. 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Враховуючи, що податковий борг КП «Житлово-комунальна контора» виник до 2011 року, відповідно до норм Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» позивачем сформовано першу податкову вимогу форми «Ю1» № 1/2357 від 31.12.2010 р. про обов'язок відповідача сплатити податковий борг за узгодженим грошовим зобов'язанням у розмірі 27207,22 грн.

Доказів оскарження податкової вимоги форми «Ю1» № 1/2357 від 31.12.2010 року матеріали справи не містять, також зазначена вимога у встановленому порядку не відкликана.

Станом на час розгляду справи відповідач не сплатив узгоджену суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість та з орендної плати, внаслідок чого податковий борг в сумі 550 588,17 грн. підлягає стягненню в судовому порядку.

Підпунктом 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України передбачено право податкового органу звертатися до суду щодо визначання у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов'язань платників податків

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ч. 6 ст. 128, ст.ст. 160-162, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області - задовольнити

Стягнути з рахунків у банках, що обслуговують платника податків Комунальне підприємство «Житлово-комунальна контора» Дніпропетровської обласної ради () на користь державного бюджету податковий борг:

- із земельного податку з юридичних осіб (на р/р 0004 в ГУДКУ в Дніпропетровській області, МФО 805012, код бюджетної класифікації 18010500) в сумі 947,17 грн. (дев'ятсот сорок сім гривень сімнадцять копійок);

- з податку на додану вартість (на р/р 0004 в ГУДКУ в Дніпропетровській області, МФО 805012, код бюджетної класифікації 14010100) в сумі 549 641,00 грн. (п'ятсот сорок дев'ять тисяч шістсот сорок одна гривня).

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Чорна