Справа № 810/839/16
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/839/16 Головуючий у 1-й інстанції: Кушнова А. О. Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

15 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Беспалова О. О.

суддів: Грибан І. О., Губської О. А.

за участю секретаря: Присяжної Д. В.

представника відповідача Ярового А. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 24 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «МОФ» до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «МОФ» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.09.2015 р. № , № .

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 24 травня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою позовні вимоги залишити без задоволення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, особу, що з'явилась, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду - без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, відповідачем в період з 13.08.2015 р. по 19.08.2015 р. проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ «Еколайн-СТ» та ТОВ «Ді-Некс» за період - жовтень 2014 року.

Результати перевірки оформлені актом № 278 від 27.08.2015 р. «Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ «МОФ» () з питань дотримань вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ «Еколайн-СТ» та ТОВ «Ді-Некс» за період жовтень 2014 року ( а. с.9-20 Т. 1).

В акті перевірки відповідачем встановлено порушення п. 198.2 п. 198.3 п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 п. 200.2 ст. 200 ПК України, що призвело до заниження податку на додану вартість, який підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету (р. 25 Декларації) за жовтень 2014 року на суму 71450, 00 грн.; п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п. 138.1 п. 138.5.1 п. 138.5 ст. 138 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток за жовтень 2014 р. на суму 64305, 00 грн.

На підставі вказаних висновків відповідачем прийняті оскаржувані ППР Висновки акту перевірки покладені відповідачем в основу прийнятих податкових повідомлень-рішень від 18 вересня 2015 року:

- № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 89313, 00 грн., в тому числі за основним платежем 71450, 00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 17863, 00 грн. ( а. с. 21 Т. 1);

- № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 80381, 00 грн., в тому числі за основним платежем 64305, 00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 16076, 00 грн. ( а. с. 22 Т. 1).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне

Відповідно до пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно з пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Пунктом 138.2 ст. 138 ПК України визначено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

До складу валових витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування відповідно до пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України, входять витрати від операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, 138.11 цієї статті: інші витрати, визначені згідно з пунктами 138.5, 138.10 -138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу валових витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно з пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

У відповідності до п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Приписами п. 201.10 ст. 201 ПК України визначено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

З огляду на вищезазначені норми, колегія суддів дотримується позиції, що необхідною умовою для віднесення сплачених цін за товари (послуги) до валових витрат та сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності.

Господарські операції для визначення податкового кредиту для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість та податком на прибуток мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність таких операцій.

Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних, документів або сплати грошових коштів а також брати участь у формування податку на прибуток.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «МОФ» (замовник) та ТОВ «Ді-Некс» (виконавець) було укладено договір про надання послуг № 0110/0612К від 01.10.2014 р. (а. с.82-84 Т. 1) та додаток № 1 від 01.10.2014 р. до вказаного договору ( а. с. 85 Т. 1).

Відповідно до п. 1. 1, 1. 2 вказаного договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець, особисто чи із залученням третіх осіб, зобов'язується за завданням замовника протягом визначеного в договорі строку надавати за плату клінінгові послуги на території складського комплексу, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Антонова, будинок 1-А, а замовник зобов'язується оплачувати надані послуги. Детальна інформація щодо послуг, які надаються за цим договором, міститься у додатку № 1 до цього договору.

Пунктами 3. 1 та 3. 2 договору встановлено, що вартість наданих послуг вказана в додатку № 1, що є невід'ємною частиною цього договору; послуги оплачуються протягом 30 днів після підписання сторонами відповідного акту, допускається повна або часткова передоплата.

Здавання послуг виконавцем та приймання їх результатів замовником оформлюється актом здавання-приймання наданих послуг, який підписується повноважними представниками сторін протягом 3 робочих днів після фактичного надання послуг (п. 3. 3 договору).

Основними роботами є:

1) територія складського комплексу, що прибирається: прибирання внутрішніх під'їзних шляхів території складського комплексу, тротуарів, в т.ч. прибирання від снігу і сніжних утворень (зимовий період); збір сміття з території; видалення бруду з бордюрного каменю, розчищання, видалення сміття зі сміттєвих урн, заміна пакетів; повне очищення території від бруду; очищення території за допомогою щіткових машин;

2) офісні приміщення: сухе прибирання оргтехніки в офісних приміщеннях; прибирання кухні та миття посуду; поповнення місць загального користування витратними матеріалами; прибирання вхідної групи; чищення системи брудозахисту; чищення, миття, дезінфекція урн; забезпечення корзин та баків для сміття одноразовими мішками; прибирання та дезінфекція місць загального користування; видалення випадкових забруднень; локальне вологе прибирання місць інтенсивного потоку; заміна одноразових мішків в корзинах для сміття по необхідності; виніс сміття в контейнери;

3) паркінг складського комплексу (для вантажних автомобілів (митний термінал із зоною прибуття): оперативне підмітання території паркінгу, заїздів, виїздів від бруду, дрібного сміття; спорожнення урн із заміною пластикових пакетів; видалення локальних забруднень; прибирання від снігу та утворень (зимовий період) із застосуванням бешефіту; очищення території за допомогою машин для прибирання снігу.

На виконання умов договору вказаного договору ТОВ «Ді-Некс» було надано позивачу клінінгові послуги (послуги по прибиранню приміщень) на загальну суму 146040, 00 грн., в тому числі ПДВ 24340, 00 грн., що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) за жовтень 2014 року № 154 від 31.10.2014 р. на суму 50742, 00 грн., в т.ч. ПДВ - 8457, 00 грн., № 155 від 31.10.2014 р. на суму 46494, 00 грн., в тому числі ПДВ - 7749, 00 грн., № 156 від 31.10.2014 р. на суму 48804, 00 грн., в тому числі ПДВ - 8134, 00 грн. та копіями звітів від 31.10.2014 р. до акту № 154 від 31.10.2014 р. здачі-прийняття робіт (надання послуг) за жовтень 2014 р. на суму 50742, 00 грн. в т.ч. ПДВ - 8457, 00 грн., до акту № 155 здачі-прийняття робіт (надання послуг) за жовтень 2014 р. на суму 46494, 00 грн. в тому числі ПДВ - 7749, 00 грн., до акту № 156 здачі-прийняття робіт (надання послуг) за жовтень 2014 р. на суму 48804, 00 грн., в тому числі ПДВ - 8134,00 грн., в яких конкретизовано види робіт, які проводились на території складського комплексу, в офісних приміщеннях та в паркінгу складського комплексу (для вантажних автомобілів (митний термінал із зоною прибуття) (а. с. 86-91 Т. 1).

ТОВ «Ді-Некс» на користь позивача були виписані наступні податкові накладні: № 154 від 31.10.2014 р. на суму 50742, 00 грн., в тому числі ПДВ - 8457, 00 грн., № 155 від 31.10.2014 р. на суму 46494, 00 грн., в тому числі ПДВ - 7749, 00 грн. № 156 від 31.10.2014 р. на суму 48804, 00 грн., в тому числі ПДВ - 8134, 00 грн. (а. с. 92-94 Т. 1).

Суми сплаченого ПДВ у розмірі 24340, 00 грн. ТОВ «МОФ» включено до складу податкового кредиту та відображено у додатку № 5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів (Д5)» до декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 р., а факт отримання вищевказаних податкових накладних відображений в реєстрі виданих та отриманих податкових накладних за жовтень 2014 року (а. с. 95-118 Т. 1).

Оплата наданих послуг підтверджується платіжним дорученням № 321 від 19.11.2014 р на суму 146040, 00 грн. ( а. с. 80 Т. 1).

В бухгалтерському обліку господарські операції позивачем відображено на рахунку бухгалтерського обліку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку № 631 за період з 31.10.2014 р. по 24.11.2015 р. в розрізі контрагента ТОВ «Ді-Некс» (а. с.121 Т. 1).

Також, між ТОВ «МОФ» (замовник) та ТОВ «Еколайн-СТ» (виконавець) було укладено договір про надання послуг № 0108/0612 від 01.08.2014 р. (а. с. 55-57 Т. 1) та додатки № 1, № 2 від 01.08.2014 р. та від 01.10.2014 р. до вказаного договору (а.с.58-61 Т. 1).

Відповідно до п. 1.1 договору в порядку та на умовах визначених цим договором, виконавець зобов'язується надати послуги, пов'язані із забезпеченням функціонування складського комплексу, який знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Антонова, буд. 1-А, а замовник зобов'язується прийняти і оплатити послуги, що надані виконавцем відповідно до умов цього договору.

Як вбачається із додатків до договору № 1 від 01.08.2014 р. та № 2 від 01.10.2014 р., основними роботами є: послуги для транспортного засобу вантажопідйомністю понад 3 тони; послуги для транспортного засобу вантажопідйомністю до 3-х тон.

Крім цього, зі змісту додатків до договору вбачається, що додатковими роботами є регулювання руху транспортних засобів.

На виконання умов договору ТОВ «Еколайн-СТ» позивачу були надані послуги, пов'язані із забезпеченням функціонування складського комплексу на загальну суму 282660, 00 грн., в тому числі ПДВ - 47110, 00 грн., що підтверджується копіями актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) за жовтень 2014 року № 396 від 31.10.2014 р. на суму 57408, 00 грн. (регулювання руху транспортних засобів), у тому числі ПДВ - 9658, 00 грн.; № 397 від 31.10.2014 р. на суму 6300, 00 грн. (вантажно-розвантажувальні послуги, які використовуються для виконання необхідних робіт на території складського комплексу для транспортного засобу вантажопідйомністю до 3-х тон), у тому числі ПДВ - 1050, 00 грн.; № 398 від 31.10.2014 р. на суму 59904, 00 грн. (вантажно-розвантажувальні послуги, які використовуються для виконання необхідних робіт на території складського комплексу для транспортного засобу вантажопідйомністю понад 3 тони), у тому числі ПДВ - 9984, 00 грн.; № 399 від 31.10.2014 р. на суму 51600, 00 грн. (перевантаження товару з одного транспортного засобу на інший вручну для транспортного засобу вантажопідйомністю понад 3 тони), у тому числі ПДВ - 8600, 00 грн.; акту № 400 від 31.10.2014 р. на суму 48384, 00 грн. (розвантажувальні роботи вручну для транспортного засобу вантажопідйомністю понад 3 тони), у тому числі ПДВ - 8064, 00 грн.; № 401 від 31.10.2014 р. на суму 59064, 00 грн. (вантажні роботи вручну для транспортного засобу вантажопідйомністю понад 3 тони), у тому числі ПДВ - 9844, 00 грн. та звітами до вищевказаних актів прийому-передачі наданих послуг, в яких конкретизовано види послуг, які проводились для транспортного засобу вантажопідйомністю понад 3 тони, для транспортного засобу вантажопідйомністю до 3-х тон та регулювання руху транспортних засобів (а. с. 62-73 Т. 1).

ТОВ «Еклайн-СТ» на адресу позивача були виписані наступні податкові накладні: № 396 від 31.10.2014 р. на суму 57408, 00 грн., в тому числі ПДВ - 9568, 00 грн., № 397 від 31.10.2014 р. на суму 6300, 00 грн., в тому числі ПДВ - 1050, 00 грн., № 398 від 31.10.2014 р. на суму 59904, 00 грн., в тому числі ПДВ - 9984, 00 грн., № 399 від 31.10.2014 р. на суму 51600, 00 грн., в тому числі ПДВ - 8600, 00 грн., № 400 від 31.10.2014 р. на суму 48384, 00 грн., в тому числі ПДВ - 8064, 00 грн., № 401 від 31.10.2014 р. на суму 59064, 00 грн., в тому числі ПДВ - 9844, 00 грн. (а. с. 74-79 Т. 1).

Суми сплаченого ПДВ у розмірі 47110, 00 грн. ТОВ «МОФ» включено до складу податкового кредиту та відображено у додатку № 5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів (Д5)» до декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 року, а факт отримання вищевказаних податкових накладних відображений в реєстрі виданих та отриманих податкових накладних за жовтень 2014 року (а. с. 95-118 Т. 1).

Опалата послуг підтверджується платіжним дорученням № 334 від 24.11.2014 р. на суму 282 660, 00 грн. (а. с. 81 Т. 1).

В бухгалтерському обліку господарські операції позивачем відображено на рахунку бухгалтерського обліку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку № 631 за період з 31.10.2014 р. по 24.11.2014 р. в розрізі контрагента ТОВ «Еколайн-СТ» ( а. с. 120 Т. 1).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність первинними документами, наявними в матеріалах справи, реальності господарських операцій позивача з контрагентами, взаємовідносини з якими були предметом перевірки.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

В акті перевірки відповідачем було зазначено, що податкові накладні, виписані контрагентами позивача не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки сума ПДВ менше 10 тис. грн., що свідчить про умисел контрагентів з метою уникнення їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З даного приводу суд першої інстанції вірно зазначив, що у відповідності до пункту 11 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) реєстрація податкових накладних платниками податку на додану вартість - продавцями в Єдиному реєстрі податкових накладних запроваджується для платників цього податку, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить: понад 1 мільйон гривень - з 1 січня 2011 року; понад 500 тисяч гривень - з 1 квітня 2011 року; понад 100 тисяч гривень - з 1 липня 2011 року; понад 10 тисяч гривень - з 1 січня 2012 року. Податкова накладна, в якій сума податку на додану вартість не перевищує 10 тисяч гривень, не підлягає включенню до Єдиного реєстру податкових накладних.

За таких обставин доводи відповідача в цій частині є необґрунтованими, позаяк у спірних правовідносинах податкові накладні оформлені у відповідності до законодавства та відповідають статусу первинних документів.

Також, відповідач зазначив про встановлення факту відсутності за місцезнаходженням обох контрагентів позивача.

В акті перевірки відповідач посилається на податкову інформацію, отриману від ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, від 20.03.2015 р. № 374/26-59-22-03/37922377, про неможливість проведення зустрічної звірки у зв'язку з відсутністю ТОВ «Ді-Некс» за місцезнаходженням.

Аналогічно, відсутність за місцезнаходженням ТОВ «Еколайн-СТ» встановлена податковою інформацією ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві ВІД 23.03.2015 Р. № 223/26-55-22-09/37882209.

З даного приводу колегія суддів звертає увагу на те, що предметом перевірки у даній справі були господарські відносини позивача з зазначеними контрагентами, що мати місце у жовтні 2014 року.

Відтак, відсутність контрагентів позивача за своїм місцезнаходженням у березні 2015 року значення для правильного вирішення справи не має.

Доводи відповідача щодо відсутності у ТОВ «Ді-Некс» транспортних засобів також не беруться колегією суддів до уваги, оскільки наявність транспорту не перебуває у наслідковому зв'язку з виконанням послуг по прибиранню приміщень.

В той же час, в матеріалах справи наявний укладено договір оренди складського приміщення з ТОВ «МЛП-Чайка» від 31.12.2013 р., розташованого за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Антонова, буд. 1-А строком з 01.01.2014 р. по 30.11.2016 р. (а. с. 187-208 Т. 1).

Вказаний договір підтверджує надання контрагентами послуг позивачу в конкретно визначеному місці, що не спростовується доводами відповідача.

Доводи відповідача про відсутність у контрагентів трудових ресурсів в порядку ч. 2 ст. 71 КАС України не підтверджуються матеріалами справи, так як згідно податкової інформації, викладеної в акті перевірки, чисельність працюючих у обох контрагентів в жовтні 2014 року становила по 14 осіб.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю.

Згідно статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Крім того, відповідачу було відстрочено сплату судового збору за розгляд апеляційної скарги, відтак, вирішенню підлягає питання про стягнення на користь Державного бюджету України відстроченого судового збору в порядку ст. ст. 88, 94 КАС України.

Так у відповідності до п. п. 2 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VI (в редакції, чинній на дату подання апеляційної скарги) за подання апеляційної скарги на рішення суду судовий збір становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно п. п. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на дату подання позову) за подання до адміністративного суду позову майнового характеру юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Так позивачем 09.03.2016 року подано позов, предметом якого є 2 вимоги майнового характеру на загальну суму 164394, 00 грн.

Відтак, при поданні позову сплаті підлягав судовий збір у розмірі 164394, 00 грн.х1, 5 %=2465, 91 грн.

Відповідно, стягненню з апелянта судового збору за розгляд апеляційної скарги підлягатиме: 2465, 91 грн.*110 %=2712, 50 грн.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 24 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «МОФ» до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 24 травня 2016 року залишити без змін.

Стягнути з Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області () на користь Державного бюджету України (стягувач: Державна судова адміністрація України, р/р 0001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача: 820019, код класифікації доходів бюджету: 22030106) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір у розмірі 2712, 50 гривень (дві тисячі сімсот дванадцять гривень 50 копійок).

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя О. О. Беспалов
Суддя І. О. Грибан
Суддя О. А. Губська

(Повний текст ухвали виготовлено 15.06.2017 р.)

Головуючий суддя Беспалов О.О.

Судді: Губська О.А.

Грибан І.О.