Справа № 815/573/17
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/573/17

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М. М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого -судді Романішина В.Л.,

суддів Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

за участю секретаря Колеснікова-Горобець І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи Одеська виправна колонія №14 управління Державної пенітенціарної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної установи Одеська виправна колонія №14, в якому просив суд: визнати протиправним та скасувати наказ начальника Одеської виправної колонії №14 управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області Стахова О.А. від 06.12.2016р. №42/ОС-16 про звільнення ОСОБА_1 з посади молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Одеської виправної колонії №14; поновити ОСОБА_1 на службі в Державній установі Одеська виправна колонія №14 на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки; стягнути з Державної установи Одеська виправна колонія №14 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 07 грудня 2016 року і до моменту фактичного поновлення на службі; стягнути з Державної установи Одеська виправна колонія №14 п'ять тисяч гривень завданої моральної шкоди.

Позов обґрунтовував тим, що його незаконно звільнено з займаної посади на підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), оскільки позивач не був повідомлений про проведення службового розслідування, йому не було запропоновано надати свої письмові пояснення, а висновки відповідача про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння не підтверджені належними доказами та є припущеннями.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 11.04.2017р. позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин справи, та прийняти нову постанову, якою його позов задовольнити.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано правової оцінки доводам позивача про порушення відповідачем встановленого законодавством порядку підтвердження перебування особи у стані алкогольного сп'яніння для цілей застосування до неї дисциплінарної відповідальності. Єдиною законною та достовірною підставою для встановлення зазначеного факту є протокол лікаря психіатра-нарколога спеціального медичного закладу, який складається навіть у випадку, якщо особа відмовляється від огляду.

Заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, з жовтня 2011 року ОСОБА_1 проходив службу в Державній установі Одеська виправна колонія №14 на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки.

Наказом №449-ОД-16 від 28.11.2016р. за фактом порушення службової дисципліни, що виразилося у прибутті старшим сержантом внутрішньої служби ОСОБА_1 на службу 25.11.2016р. з явними ознаками алкогольного сп'яніння, було призначене службове розслідування.

06.12.2016р. виконуючим обов'язки начальника установи - начальника арештного дому ОВК УДПтСУ в Одеській області (№14) підполковником внутрішньої служби Стаховим О.А. затверджено висновок за фактом порушення службової дисципліни молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки Одеської виправної колонії (№14) старшим сержантом внутрішньої служби ОСОБА_1, що виразилось у прибутті на службу з явними ознаками алкогольного сп'яніння.

З вказаного висновку вбачається, що 25.11.2016р. згідно наказу про забезпечення охорони та нагляду на добу №329 від 24.11.2016р. молодший інспектор відділу нагляду і безпеки Одеської виправної колонії (№14) старший сержант внутрішньої служби ОСОБА_1 повинен був заступити на добове чергування, але цього дня прибув на службу з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук. Факт вживання алкоголю напередодні не заперечував. Вказаний факт виявлений начальником відділу нагляду та безпеки Одеської виправної колонії (№14) капітаном внутрішньої служби Великим М.Ю., про що він доповів керівництву установи рапортом. Факт порушення службової дисципліни молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки Одеської виправної колонії (№14) старшим сержантом внутрішньої служби ОСОБА_1, що виразилось у прибутті на службу з явними ознаками алкогольного сп'яніння, також підтвердили черговий помічник начальника установи майор внутрішньої служби Завірюха В.П. та заступник чергового помічника начальника установи прапорщик внутрішньої служби Коваленко Е.В., що підтверджується рапортами.

Після виявлення даного випадку начальником відділу нагляду і безпеки Одеської виправної колонії (№14) капітаном внутрішньої служби Великим М.Ю. було доставлено старшого сержанта внутрішньої служби ОСОБА_1 до відділу по роботі з персоналом установи для проведення освідчення в установленому порядку, але він став поводити себе неадекватно заперечуючи свій стан сп'яніння. Вищезазначеному співробітнику в присутності виконуючого обов'язки начальника відділку охорони ОВК (№14) капітана внутрішньої служби Черника І.І., начальника оперативного відділу ОВК (№14) майора внутрішньої служби Друмова Р.Г., начальника відділу нагляду та безпеки ОВК (№14) капітана внутрішньої служби Великого М.Ю., старшого інспектора відділу нагляду та безпеки ОВК (№14) старшого лейтенанта внутрішньої служби Черника Р.І. та фельдшера медичної частини установи Гласкова П.Ф. було запропоновано пройти медичний огляд, з метою підтвердження чи спростування вищезазначеної інформації. Молодший інспектор відділу нагляду і безпеки старший сержант внутрішньої служби ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду, надати будь-які пояснення своїм діям відмовився, про що складено акт відмови. У вищезазначеному стані молодший інспектор відділу нагляду і безпеки старший сержант внутрішньої служби ОСОБА_1 до виконання службових обов'язків допущений не був.

Також, у висновку службового розслідування зазначено, що молодший інспектор відділу нагляду і безпеки старший сержант внутрішньої служби ОСОБА_1 має діючі стягнення: 01.06.2016р. - догана (наказ №273), 10.06.2016р. - сувора догана (наказ №286), 10.06.2016р. - попередження про не повну службову відповідність (наказ №287). Враховуючи непоодинокі випадки порушення службової дисципліни, небажання виконувати законні розпорядження керівництва установи, прогули, низький рівень особистої дисциплінованості та професійної підготовки, за грубе порушення вимог статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006р. №3460-IV, Кодексу етики та службової поведінки персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України, схваленого рішенням колегії ДПтС №11 РК від 19.12.2012р., що виразилось у систематичних порушеннях службової дисципліни, відмову проходити первинну професійну підготовку, прибутті на службу з явними ознаками алкогольного сп'яніння, молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ОВК УДПтС України в Одеській області (№ 14) старшого сержанта внутрішньої служби ОСОБА_1 рекомендовано звільнити з органів Державної кримінально-виконавчої служби, не нараховувати грошове забезпечення за відсутність на службі 25.11.2016р. та позбавити премії за листопад місяць 2016 року в повному обсязі.

06.12.2016р. відповідачем також були складені:

- акт №1/3/8006 про відмову від надання письмового пояснення молодшим інспектором ВНіБ Одеської виправної колонії (№14) старшим сержантом внутрішньої служби ОСОБА_1 по факту прибуття ним на службу 25.11.2016 року з явними ознаками алкогольного сп'яніння;

- акт про відмову ознайомлення з матеріалами службового розслідування;

- акт №7/3/8065 про відмову від ознайомлення з наказом про порушення службової дисципліни та притягнення винних осіб до відповідальності.

Відповідно до наказу №458/ОД-16 від 06.12.2016р. «Про порушення службової дисципліни та притягнення винних осіб до відповідальності» вирішено, за грубе порушенню вимог статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-ІV, Кодексу етики та службової поведінки персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України, схваленого рішенням колегії ДПтС № 11 РК від 19.12.2012, що виразилось у систематичних порушеннях службової дисципліни, відмову проходити первинну професійну підготовку, прибутті на службу з явними ознаками алкогольного сп'яніння, молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ОВК УДПтС України в Одеській області (№ 14) старшого сержанта внутрішньої служби ОСОБА_1 звільнити з органів Державної кримінально-виконавчої служби.

Наказом Одеської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби в Одеській області від 06.12.2016р. №42/ОС-16 «З особового складу», у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію», наказу ДДУВП №222 від 07.10.2009р. «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового та начальницького складу Державної кримінально-виправної служби України», старшого сержанта внутрішньої служби ОСОБА_1, молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки, звільнено 06.12.2016р. за ст. 77 ч. 1 п. 6 (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) Закону України «Про Національну поліцію».

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування наказу Одеської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби в Одеській області від 06.12.2016р. №42/ОС-16 та поновлення на посаді, дійшов висновку, що Державною установою Одеська виправна колонія №14 доведено правомірність спірного наказу, а позивачем не спростовані обставини, встановлені в ході проведення службового розслідування. Також, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не оскаржено наказ «Про порушення службової дисципліни та притягнення винних осіб до відповідальності» від 06.12.2016р. №458-ОД-16. Суд першої інстанції зазначив, що оскаржуваний наказ №42/ос-16 від 06.12.2016р. є лише актом індивідуальної дії, що прийнятий як захід реалізації дисциплінарного стягнення, а тому, за умови чинності накладеного дисциплінарного стягнення наказом №458-ОД-16, відсутні підстави для скасування наказу №42/ос-16 від 06.12.2016р., виданого на підставі п.6 ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію».

Колегія суддів погоджується з такими висновками Одеського окружного адміністративного суду. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23 грудня 2015 року №901-VIII до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» на поліцейських поширено дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22 лютого 2006 року № 3460-IV.

Відповідно до ст.2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни, а згідно частини 1 статті 5 вказаного Статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може накладатися такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з посади.

При цьому, звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Згідно ст.14 Дисциплінарного статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, вчиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Наказом Міністерства юстиції України від 12.03.2015р. № 356/5 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Державній кримінально-виконавчій службі України (далі Порядок №356/5)

Розділом ІІ Порядку №356/5 передбачено, що службове розслідування проводиться за рішенням уповноваженого на те начальника у разі, серед іншого, невиконання або неналежного виконання особами рядового і начальницького складу під час службової діяльності вимог чинного законодавства, що призвело до порушення прав та законних інтересів громадян або негативно вплинуло на забезпечення виконання покладених на органи і установи завдань.

Підстави для призначення службового розслідування можуть міститися у службових документах осіб рядового і начальницького складу, матеріалах перевірок, письмових зверненнях громадян України, осіб без громадянства та іноземців, депутатських запитах та зверненнях народних депутатів України, повідомленнях уповноважених органів досудового розслідування, заявах і повідомленнях інших правоохоронних органів, підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації або в інших документах, отриманих посадовими особами органів і установ в установленому законодавством України порядку.

Апеляційний суд встановив, що підставою призначення відповідно до наказу №449-ОД-16 від 28.11.2016р. проведення службового розслідування слугували рапорти начальника відділу нагляду та безпеки Одеської виправної колонії (№14) капітана внутрішньої служби Великого М.Ю. від 25.11.2016, чергового помічника начальника установи майора внутрішньої служби Завірюхи В.П. від 25.11.2016 року та заступника чергового помічника начальника установи прапорщика внутрішньої служби Коваленко Е.В. зі змісту яких вбачається, що 25.11.2016р. виявлено факт перебування на службі молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ОВК УДПтС України в Одеській області (№ 14) старшого сержанта внутрішньої служби ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що відповідачем порушено встановлений законодавством порядок підтвердження перебування особи у стані алкогольного сп'яніння для цілей застосування до неї дисциплінарної відповідальності. Зокрема, апелянт зазначає, що таке підтвердження має відбуватися в порядку, передбаченому Тимчасовою інструкцією про порядок медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю і стану сп'яніння, затвердженою заступником міністра Міністерства охорони здоров'я СРСР від 01.09.1988р. №06-14/33-14, відповідно до якої єдиною законною та достовірною підставою для встановлення перебування особи в стані алкогольного сп'яніння є протокол лікаря психіатра-нарколога спеціального медичного закладу, який складається навіть і у випадках, якщо особа, що оглядається, відмовляється від огляду.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апелянта про порушення відповідачем встановленого законодавством порядку підтвердження перебування особи у стані алкогольного сп'яніння для цілей застосування до неї дисциплінарної відповідальності, оскільки матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 притягнено до дисциплінарної відповідальності за систематичне порушення службової дисципліни, відмову проходити первинну професійну підготовку і, в тому числі, за прибуття на службу з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Службове розслідування, також, проводилося не по факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння, а по факту порушення службової дисципліни.

Відповідно до п.4 розділу VI Порядку №356/5 особа рядового чи начальницького складу, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право: отримувати інформацію про підстави проведення службового розслідування; брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, подавати виконавцю (голові, членам комісії), який (які) проводить (ять) службове розслідування, документи, які мають значення для проведення службового розслідування; висловлювати письмові зауваження щодо об'єктивності та повноти проведення службового розслідування, дій або бездіяльності службової особи (осіб), яка (і) його проводить (ять); відмовлятися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім'ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України; за письмовим зверненням ознайомлюватися з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, крім випадків, визначених законодавством України; оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, що визначені законодавством України.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, в ході проведення службового розслідування позивач мав право спростувати наведені в рапортах обставини, надавши письмові обґрунтовані пояснення, що ним зроблено не було та про що було складено відповідний акт №1/3/8066 від 06.12.2016р. В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили, що ОСОБА_1 намагався спростувати звинувачення у порушенні службової дисципліни у зв'язку із прибуттям 25.11.2016р. на службу з явними ознаками алкогольного сп'яніння, вимагав проведення медичного освідчення для цього у будь-якій установі.

Апеляційний суд, також, враховує, що наказ №ОВК-14 від 06.12.16р. №42/ОС-16 про звільнення ОСОБА_1 з посади молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Одеської виправної колонії №14 було видано на підставі подання на звільнення та наказу ОВК (14) від 06.12.2016р. №458/ОД-16. При цьому, наказ від 06.12.2016р. №458/ОД-16 «Про порушення службової дисципліни та притягнення винних осіб до відповідальності» позивачем в судовому порядку оскаржений не був, в межах даної справи не оскаржується також, отже є чинним та посвідчує у встановленому законом порядку обставину вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку (порушення службової дисципліни), за який до нього, з урахуванням попереднього накладення інших дисциплінарних стягнень (догана, сувора догана, попередження про неповну службову відповідність - протягом 2016 року), застосовано звільнення зі служби у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення.

Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України передбачено, що у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, аніж попереднє.

На підставі викладеного колегія суддів доходить висновку, що при прийнятті наказу від 06.12.2016р. №42/ОС-16 про звільнення ОСОБА_1 з посади молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Одеської виправної колонії №14 відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а тому підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про скасування вказаного наказу відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст. 200 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 196, 198 ч.1 п.1, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст ухвали виготовлено 16.06.2017р.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Семенюк Г.В.

Шляхтицький О.І.