Справа № 210/4276/16-а(2-а/210/22/17)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 червня 2017 рокусправа № 210/4276/16-а провадження №2-а/210/22/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 25 квітня 2017 року по справі №210/4276/16-а (провадження №2-а/210/22/17) за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м.Кривому Розі Гончара Валерія Валерійовича про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову серії ДР №140521 від 13.09.2016р. по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

В обгрунтування заявлених вимог позивач вказував на те, що при розгляді справи відповідачем не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

Постановою Дзержинського районного суду м.Кривогу Рогу від 25 квітня 2017 року у задоволенні позову відмовлено. Постанова суду мотивована обґрунтованістю оскарженого рішення відповідача з огляду на доведеність факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.121 КУпАП. Такі висновки суд обґрунтував тим, що рух транспортних засобів по тротуарам є порушенням п.11.13 Правил дорожнього руху та створює склад правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.121 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Заявник апеляційної скарги вказує на те, що він зупинив автомобіль на стоянці в межах ПДР, оскільки територія майданчику біля магазину побутової хімії була застосовано безпосередньо для тимчасової зупинки транспортних засобів, при цьому, інших в'їздів на зазначений майданчик не існувало.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 13.09.2016 року інспектором роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі Гончар В.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР №140521, згідно з якою позивач, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив рух по тротуару, чим порушив вимоги п.11.13 ПДР України.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

У відповідності до п.11.13 ПДР України забороняється рух транспортних засобів по тротуарам і пішохідним доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під'їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1.-26.3 цих Правил.

Таким чином, ПДР України встановлено заборону на рух транспортними засобами про тротуарам і пішохідним доріжкам. Виключенням з цього правила є рух транспортних засобів, які застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під'їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1.-26.3 цих Правил.

Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Суд першої інстанції, дослідивши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який відповідно до ст..251 КУпАП є доказом у справі про адміністративне правопорушення, обґрунтовано вказав на доведеність вини позивача у скоєнні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.121 КУпАП, оскільки з вказаного відеозапису чітко вбачається те, що позивач, керуючи транспортним засобом, здійснював рух по тротуару.

Вказаний факт фактично не заперечувався і позивачем, який зазначив те, що необхідність руху по тротуару обумовлена тим, що до паркувального майданчику магазину «Побутової хімії» не існує іншого в'їзду. Але, вказані доводи позивача колегія суддів вважає безпідставними, оскільки Правилами дорожнього руху України заборонено рух про тротуарам, окрім вищезазначених винятків, яких у спірному випадку не існувало, так як позивач не здійснював рух на транспортному засобі для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок. Крім цього, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що місце зупинки транспортного засобу позивача не можливо визнати паркувальним майданчиком (паркувальною зоною, місцем для стоянки автомобілів), оскільки зазначене місце не позначене відповідними дорожніми знаками, які б відповідали вимогам ПДР України.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 25 квітня 2017 року по справі №210/4276/16-а (провадження №2-а/210/22/17) - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з часу її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому ст..212 КАС України.

(Повний текст ухвали виготовлено 21.06.2017р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк