Справа № 815/370/17
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/370/17

Категорія: 6.2 Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Осіпова Ю.В. та Скрипченка В.О.,

при секретарі Мадюді В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача Шамоти О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (далі ГУ Держгеокадастру в Одеській області), в якому просила:

- визнати протиправною відмову ГУ Держгеокадастру в Одеській області, оформлену листом від 10 січня 2017 року № П-19725/0-139/6-17, у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,12 га для ведення садівництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населеного пункту);

- зобов'язати відповідача повторно розглянути клопотання позивача від 14 грудня 2016 року із врахуванням вимог ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України;

- зобов'язати ГУ Держгеокадастру в Одеській області в 30-денний строк з моменту набрання постановою суду першої інстанції законної сили подати до суду звіт про виконання судового рішення, а копію названого звіту направити позивачу.

В обґрунтування позову зазначалось, що 14 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до ГУ Держгеокадастру в Одеській області з клопотанням щодо передачі їй безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,12 га для ведення садівництва за рахунок земель державної власності, розташованої на території Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населеного пункту), та просила надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки. Проте, листом від 10 січня 2017 року за вих. № П-19725/0-139/6-17 ГУ Держгеокадастру в Одеській області відмовлено позивачу у наданні вказаного дозволу, у зв'язку з прийняттям відповідачем наказу від 22 грудня 2016 року № 15-11150/13-16-СГ про надання згоди на проведення інвентаризації земельної ділянки. На думку позивача, названа відмова відповідача, оформлена листом від 10 січня 2017 року, є протиправною.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною відмову ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 10 січня 2017 року № П-19725/0-139/6-17 у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,12 га для ведення садівництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населеного пункту). Зобов'язано відповідача повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 14 грудня 2016 року з урахуванням вимог ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України. Зобов'язано ГУ Держгеокадастру в Одеській області в 30-денний строк з моменту набрання постановою суду законної сили подати до суду звіт про виконання судового рішення.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, перший заступник начальника ГУ Держгеокадастру в Одеській області в апеляційній скарзі зазначає, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, і, крім того, судом порушено норми матеріального та процесуального права, а саме ст. ст. 116, 118 Земельного кодексу України. Так, на думку апелянта, судом не враховано, що бажана земельна ділянка площею 0,12 га не є вільною та використовується зовсім для іншого цільового призначення. Крім того, відповідачем була надана мотивована відмова у наданні дозволу ОСОБА_1 на розроблення вказаного проекту землеустрою, яка відповідає вимогам ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, оскільки спочатку необхідно проведення робіт з інвентаризації земельної ділянки пл. 16,2075 га для визначення вільних земель та зміни цільового призначення земельної ділянки. У зв'язку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції з винесенням нової постанови про відмову задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача просить залишити оскаржене судове рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, виступи представника відповідача в підтримку апеляційної скарги, а також позивача та її представника про залишення постанови суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом встановлено, що 14 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до ГУ Держгеокадастру в Одеській області з клопотанням щодо передачі їй безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,12 га для ведення садівництва за рахунок земель державної власності, розташованої на території Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населеного пункту), та просила надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки.

Листом ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 10 січня 2017 року за вих. № П-19725/0-139/6-17 відмовлено позивачу у наданні вказаного дозволу, у зв'язку з прийняттям відповідачем наказу від 22 грудня 2016 року № 15-11150/13-16-СГ про надання згоди на проведення інвентаризації земельної ділянки.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що при прийнятті оскарженого рішення про відмову у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою ГУ Держгеокадастру в Одеській області не дотримано принципів, на яких ґрунтується земельне законодавство, зокрема, забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад, держави та забезпечення гарантій прав на землю, рівно як і принципів законності і правової визначеності, які є складовими верховенства права.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно п. «в» ч. 1 ст. 121 названого Кодексу громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах, для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара.

Частиною 6 ст. 118 Кодексу визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

На підставі ч. 7 названої статті Кодексу відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як встановлено матеріалами справи, 14 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до ГУ Держгеокадастру в Одеській області з клопотанням щодо передачі їй безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,12 га для ведення садівництва за рахунок земель державної власності, розташованої на території Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населеного пункту), та просила надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки (а. с. 7).

Матеріалами справи також встановлено, що листом від 10 січня 2017 року за вих. № П-19725/0-139/6-17 ГУ Держгеокадастру в Одеській області відмовлено позивачу у наданні вказаного дозволу (а. с. 9).

В названому листі від 10 січня 2017 року відповідач зазначив, що даний земельний масив, на якому позивач бажає отримати земельну ділянку, знаходиться в державній власності, в межах якого Головним управлінням вже надані дозволи на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок іншим громадянам. З метою впорядкування території та виявлення можливого вільного залишку земель, які можливо передати (надати) у власність (користування) фізичним чи юридичним особам, ГУ Держгеокадастру в Одеській області видано наказ про інвентаризацію земельної ділянки.

Таким чином, підставою для відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,12 га для ведення садівництва стало видання відповідачем наказу від 22 грудня 2016 року № 15-11150/13-16-СГ про надання згоди на проведення інвентаризації земельної ділянки.

Разом з цим, наведеними вище положеннями ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, яка містить виключні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, відсутня така підстава, як видання наказу на проведення інвентаризації земельної ділянки.

При цьому в листі відповідача від 10 січня 2017 року також відсутні будь-які конкретні дані щодо невідповідності указаного позивачем бажаного місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, схем землеустрою, і проектів землеустрою щодо впорядкування територій, затверджених у встановленому законом порядку.

За таких даних, відповідачем не підтверджено належними доказами наявність передбачених ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України підстав для відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 14 грудня 2016 року.

Апеляційний суд відхиляє посилання апелянта на те, що відповідачем була надана мотивована відмова у наданні дозволу ОСОБА_1 на розроблення вказаного проекту землеустрою, яка відповідає вимогам ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, у зв'язку з тим, що спочатку необхідно проведення робіт з інвентаризації земельної ділянки пл. 16,2075 га для визначення вільних земель та зміни цільового призначення земельної ділянки, оскільки, як вбачається з листа ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 10 січня 2017 року, в межах даного земельного масиву, на якому позивач бажає отримати земельну ділянку, без проведення названої відповідачем інвентаризації, вже надані дозволи на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок іншим громадянам.

Таким чином, як правильно зазначено судом першої інстанції, вказане свідчить про не дотримання відповідачем принципів, на яких ґрунтується земельне законодавство, зокрема, забезпечення рівності права власності на землю громадян і принципів законності та правової визначеності, які є складовими принципу верховенства права.

Із врахуванням викладеного, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про визнання протиправною відмови ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 10 січня 2017 року № П-19725/0-139/6-17 у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо передачі безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,12 га для ведення садівництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населеного пункту) та зобов'язання відповідача повторно розглянути клопотання позивача від 14 грудня 2016 року з урахуванням вимог ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, суд першої інстанцій правомірно, на підставі наведеної вище норми процесуального закону, зобов'язав ГУ Держгеокадастру в Одеській області в 30-денний строк з моменту набрання постановою суду законної сили подати до суду звіт про виконання судового рішення.

Доводи апелянта щодо того, що ГУ Держгеокадастру в Одеській області не порушувало терміну розгляду клопотання ОСОБА_1, а відтак задоволення вимоги про зобов'язання відповідача в 30-денний строк розглянути клопотання та надати звіт про виконання судового рішення є незаконним, не можуть бути визнані обґрунтованими виходячи з наступного.

Так, у відповідності до вимог ч. 7 ст. 118 ЗК України у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Таким чином, у разі не надання відповідачем дозволу на розроблення проекту землеустрою або мотивованої відмови у його наданні у місячний строк з дня реєстрації клопотання, позивач набуває право на замовлення документації із землеустрою без такого дозволу.

За таких даних, 30 - денний строк, встановлений окружним адміністративним судом для розгляду клопотання та надання звіту про виконання судового рішення, фактично узгоджується з названою вище нормою Земельного кодексу України, що свідчить про необґрунтованість доводів апелянта щодо порушення встановленим строком прав ГУ Держгеокадастру в Одеській області.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції на підставі ст. 200 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржену постанову окружного адміністративного суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 16 червня 2017 року.

Головуючий: О.С. Золотніков

Судді: Ю.В. Осіпов

В.О. Скрипченко