Справа № 454/3380/16-а
Суддя: Веремчук О. А.
Дата ухвалення: 2017-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 454/3380/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2017 року Сокальський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Веремчук О. А.

при секретарі Баран О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сокалі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сокальського обєднаного Управління Пенсійного Фонду України Львівській області про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії-,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом до Сокальського об'єднаного УПФУ у Львівській області та просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку призначеної пенсії зі збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років відповідно до положень ч.2 ст.56 Закону України " Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов'язати провести перерахунок та виплату такої пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що є постраждалою особою внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії та відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із 31.01.2000 року отримує пенсію.

08 грудня 2016 року позивач звернувся із заявою до Сокальського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про обрання умов, норм та порядку пенсійного забезпечення відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ та з проханням провести перерахунок призначеної пенсії у відповідність нормам статті 56 цього Закону, однак, йому було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії та її виплаті.

Вважає дії відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії з її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років - протиправними, посилаючись на положення ч.2 ст.56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , оскільки ст. 49 Закону передбачає, що пенсії особам, віднесених до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Порівнюючи положення ч. 2 ст.ст. 56, 57 Закону № 796-ХІІ та ч.1 ст.28 Закону № 1058-ІУ, позивач вважає, що для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, підвищення до пенсії за понад встановлений мінімальний стаж роботи, має пільговий характер власне щодо тривалості трудового стажу та величини, з якої проводиться розрахунок. Тому починаючи з 01.01.2004 року, з впровадженням в Україні пенсійної реформи, призначення та перерахунок трудових пенсій особам, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС лише на підставі Закону № 796-ХІІ без врахування положень Закону № 1058-ІУ є неможливим, і навпаки - застосування окремих положень Закону № 1058-ІУ не є перешкодою до використання до цієї категорії осіб при обрахунку пенсії Закону № 796-ХІІ. При наявності права у пенсіонерів, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, на тотожні виплати застосуванню підлягають положення спеціального характеру, в цьому випадку - Закону № 796-ХІІ.

В запереченні на адміністративний позов, яке надійшло на адресу сулу 27.01.2017р. представник відповідача вважає вимоги позивача безпідставними, такими, що не ґрунтуються на чинному законодавстві, тому просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Зазначає, що ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії та перебуває на обліку в управлінні як одержувач пенсії за віком з 31.01.2000 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

У грудні 2016 року позивач звернувся до управління із заявою встановленого зразка про збільшення розміру пенсії з врахуванням понаднормового стажу роботи на підставі п.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", проте за результатами розгляду заяви йому було відмовлено у перерахунку пенсії.

Відмова мотивована наступним: із 01.01.2004 року ввійшов в дію Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Усі пенсійні виплати, що до 01.01.2004 року були визначені за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення», з 01.01.2004 року були переглянуті відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Пункт 4 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Станом на 31.12.2003 року розмір пенсійної виплати ОСОБА_1, обчислений згідно вимог п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» був визначений як 73% від його середньомісячного заробітку та був обмежений максимальним розміром пенсії, визначеним постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2003 р. №544 «Про підвищення розмірів трудових пенсій» - 150 грн.

Згідно з частиною другою ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за бажанням застрахованої особи частину розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом (до 01.01.2004 р.), може бути визначено відповідно до раніше чинного законодавства (з обмеженням максимальним розміром, що діяв на 31.12.2003 р.), а частину розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Оскільки ОСОБА_1 не має набутого після 01.01.2004 р. страхового стажу, обчислення пенсії згідно з частиною другою ст. 27 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є недоцільне.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та в їх обґрунтування зіслався на обставини викладені в позові, просить позов задоволити.

Представник відповідача Федчина Р.Б. проти позову заперечила, надала пояснення аналогічні викладеним у поданих запереченнях проти позову та просила відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити з таких підстав:

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пункт 6 ст. 92 Конституції України встановлює, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім'ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров'я; екологічної безпеки.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-ІV (зі змінами та доповненнями) має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Відповідно до ч.1 ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991р. №796-ХІІ особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»:

Згідно абз.1-2 п.1 ч.1 ст.55 Закону №796 учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: - які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів зменшення віку відбувається на 10 років, а у період з 01.01.1987 р. по 31.12.1987 р .- не менше 14 календарних днів зменшення віку відбувається на 8 років.

Частиною третьою ст. 55 Закону №796 передбачено, що призначення та виплата пенсій названим категоріям проводиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (2 категорія), перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Сокальському районі як одержувач пенсії за віком з 31.01.2000 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Зазначеним порядком визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Як було встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 не є інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи і не отримує пенсію по втраті годувальника з цих підстав.

Особам, які мають статус потерпілих і отримують пенсію за віком та мають посвідчення 2, 3, 4 категорій, призначення та виплата пенсій проводиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто обчислення заробітної плати та розмір пенсій проводиться відповідно до норм цього Закону.

Станом на 31.12.2003 року розмір пенсійної виплати ОСОБА_1, обчислений згідно вимог п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» був визначений як 73% від його середньомісячного заробітку та був обмежений максимальним розміром пенсії, визначеним постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2003 р. №544 «Про підвищення розмірів трудових пенсій» - 150 грн.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, оскільки підстав для перерахунку йому пенсії не встановлено, оскільки ОСОБА_1 не має набутого після 01.01.2004 року страхового стажу, обчислення пенсії згідно з частиною другою ст. 27 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Керуючись ст.ст. 2, 11, 21, 71, 87, 105, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

в и р і ш и в:

в позові ОСОБА_1 до Сокальського обєднаного Управління Пенсійного Фонду України Львівській області про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії- відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови

Головуючий: О. А. Веремчук