Справа № 537/5695/16-а
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 р. Справа № 537/5695/16-а
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Яковенка М.М.

суддів: Лях О.П., Старосуда М.І.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 18 квітня 2017 року по справі № 537/5695/16-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області третя особа Управління соціального захисту населення Крюківськогої району Департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання поновити виплату пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Крюківського районного суду м. Кременчука з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, третя особа Управління соціального захисту населення Крюківськогої району Департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, в якому просив визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області по невиплаті йому (ОСОБА_1.) щомісячної пенсії, починаючи з 01 липня 2016 року; зобов'язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області нарахувати і виплатити йому щомісячну пенсію, починаючи з 01 липня 2016 року та продовжувати виплачувати в подальшому і встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання Головне Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подати до суду у встановлений судом строк з моменту набрання рішенням законної сили , звіт про виконання рішення суду.

Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука від 18 квітня 2017 року задоволено частково позов.

Визнано протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області по припиненню виплати ОСОБА_1 щомісячної пенсії по інвалідності , починаючи з 01 липня 2016 року.

Зобов'язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області продовжити виплату ОСОБА_1 щомісячної пенсії по інвалідності, починаючи з 01 липня 2016 року.

Зобов'язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області Полтавської області подати в місячний строк звіт про виконання даної постанови суду.

В задоволені іншої частини вимог відмовлено.

Відповідач не погодившись з постановою суду першої інстанції, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, прийняття з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову у повному обсязі (а.с. 213-215).

Апелянт вказує на не врахуванні та суперечливості висновків судом першої інстанції вимог ст..1, ч.2 ст.52 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Наголошує на відсутності права позивача на продовження отримання пенсії відповідно до цього Закону, як особу яку наказом УМВС України від 27.02.2015 року № 85 о/с позбавлено спеціального звання «старшина міліції», тому виплату раніше призначеної пенсії по інвалідності припинено з 01.07.2016 року. Зазначає, що право на подальше отримання пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» позивач втратив на підставі вимог ст. 1 та ч.2 ст. 5 Закону. В той же час має право на отримання пенсії по інвалідності на підставах, установлених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» не передбачено призначення пенсій особам, позбавленим військових звань. Законних підстав для відновлення виплати пенсії позивачу немає.

Розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження. Неявка сторін в судове засідання не є перешкодою для вирішення справи за наявними у справі матеріалами. Позивач скориставшись своїм правом, на адресу Харківського апеляційного адміністративного суду надіслав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить суд апеляційну скаргу ГУПФ України в Полтавській області без задоволення, а постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 18 квітня 2017 року залишити без змін. Розгляд справи здійснити без участі позивача.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовльнити з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, що наказом ГУ МВС в Полтавській області від 04.09.2009 року № 190 о/с старшину міліції ОСОБА_1 - міліціонера стройового підрозділу ізолятора тимчасового тримання затриманих і взятих під варту осіб, підпорядкованого Кременчуцькому міському управлінню, звільнено у запас через хворобу. Дата звільнення 31.07.2009 року.

Вислуга років станом на 31.07.2009 року для призначення пенсії складала 21 рік 04 місяці 28 днів, для обчислення відсоткової надбавки за вислугу років 19 років 06 місяців 13 днів.

З 01.08.2009 року позивач ОСОБА_1 перебував на обліку у Головному Управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та отримував пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 12.01.2016 року при повторному огляді Позивачу встановлена 2 група інвалідності з 01.01.2016 року по січень 2019 року.

Вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22.06.2012 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 365 ч.2 КК України та йому призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з позбавленням права займати будь-які посади в правоохоронних органах, пов'язані з здійсненням функцій представника влади - на три роки. На підставі ст. 54 КК України ОСОБА_1 позбавлений спеціального звання - старшини міліції.

Наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області № 85 о/с від 27.02.2015 року ОСОБА_1 відповідно до вироку Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області позбавлено спеціального звання «старшина міліції».

З 01.07.2016 року Головним Управлінням пенсійного фонду України в Полтавській області ОСОБА_1 припинена виплата пенсії на підставі вимог статті 1 та частини 2 статті 5 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Зазначені обставини підтверджується також матеріалами пенсійної справи надані стороною відповідача до суду першої інстанції.

Здійснюючи апеляційний перегляд колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ врегульовано Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Положеннями ст.1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначені види пенсійного забезпечення, що здійснюється відповідно до цього закону. Одним з таких видів, є пенсія по інвалідності, а саме військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали інвалідами за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Як було встановлено, з серпня 2009 року ОСОБА_1 перебував на обліку у ГУ Пенсійного фонду України в Полтавській області та отримував пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (надалі - Закон), як особа, що звільнено у запас через хворобу у званні старшина міліції.

Відповідно до ч.2 ст.5 Закону (у редакції чинній на момент прийняття рішення про припинення виплати пенсії) на підставах, установлених Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначаються також пенсії особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, позбавленим військових або спеціальних звань (у тому числі під час перебування їх у запасі або у відставці), а також звільненим зі служби у зв'язку із засудженням за умисний злочин, вчинений з використанням свого посадового становища, та членам їх сімей.

Враховуючи вищенаведені норми права, колегія суддів прийшла до висновку, що особи, які позбавлені військових або спеціального звання, втрачають право на подальше отримання пенсії на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та такий вид пенсії може бути призначений підставах, установлених Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Тобто, вищенаведені норми чітко предписують припинення виплати пенсії за цим Законом, як спеціальним, не залежно від виду призначення пенсії чи то за вислугу років, чи то по інвалідності. При чому така особа, яку позбавлено певного звання не втрачає право на отримання пенсії на загальних підставах відповідно до Закону №1058.

Вказана правова позиція висловлена Пленумом Верховного Суду України у постанові від 15.04.2005 №4 "Про окремі питання застосування судами України законодавства про пенсійне забезпечення військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" в п.5, де зазначено, що відповідно до ч. 2 ст. 5 та п. "б" ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" військовослужбовцям і особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, але були позбавлені військових чи спеціальних звань або звільнені зі служби у зв'язку із засудженням за умисний злочин, вчинений з використанням свого посадового становища, або за вчинення корупційного діяння, та членам їхніх сімей пенсія призначається на загальних підставах, встановлених Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

При чому, колегія суддів звертає увагу на положення ст..5-1 Закону, яким встановлена можливість відновлення права на отримання пенсії за цим Законом, після поновлення у військовому (спеціальному) званні, крім осіб, звільнених зі служби у зв'язку із засудженням за умисний злочин, вчинений з використанням свого посадового становища, пенсії призначаються на умовах і за нормами, встановленими цим Законом, якщо вони на день позбавлення військового (спеціального) звання мали право на пенсію за вислугу років або по інвалідності (статті 12, 18 - 20).

Висновки суду першої інстанції про те, що позбавлення спеціального звання може впливати на отримання пенсії за вислугу років, а не на отримання пенсії по інвалідності, оскільки право на пенсію за вислугу років регламентується спеціальним законом, а право на пенсію по інвалідності є соціальною гарантією держави, є помилковими та такими, що суперечать вищенаведеним нормам матеріального права. При чому, посилання судом на норми Закону, що регулюють питання призначення пенсії, жодним чином не впливає на підстави для її припинення.

Доводи позивача про те, що нормами ч. 2 ст. 5 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не передбачено припинення виплати вже призначеної пенсії по інвалідності, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки дія норм Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" поширюється на осіб, які мають право на пенсію згідно із даним законом, коло яких визначено у преамбулі та ст. 4 цього Закону, є вичерпним і розширенню не підлягає. Оскільки позивач був позбавлений спеціального звання, то на позивача дія Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" припиняється.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції ухвалена не у відповідності до вимог норм матеріального права, а тому колегія суддів, з урахуванням ст..202 КАС України, вважає, що існують підстави для її скасування, з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.2, 11, 159, 160, 167, 195, 197, 198, 202, 205, 206, 211-212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - задовольнити.

Постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 18 квітня 2017 року по справі № 537/5695/16-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити у повному обсязі.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Яковенко М.М.
Судді(підпис) (підпис) Лях О.П. Старосуд М.І.