Справа № 185/1725/17 (2-а/185/185/17)
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 червня 2017 рокусправа № 185/1725/17 (2-а/185/185/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С. Ю.,

суддів: Гімона М.М. Юрко І.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 3 травня 2017 року у справі № 185/1725/17 (2-а/185/185/17) за позовом ОСОБА_1 до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії з 14.02.2017 року пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058 (далі - Закон № 1058) з урахуванням ч. 2 ст. 40 щодо застосування показника середньої заробітної плати працівників зайнятих у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком;

- зобов'язати відповідача при значити пенсію за віком з 14.02.2017 року відповідно до ст. 26 з урахуванням ч. 2 ст. 40 Закону № 1058 із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, провести перерахунок та виплатити різницю між фактичною та призначеною пенсією.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 3 травня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Колегія суддів розглянула справу відповідно до вимог ст. 197 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

З 06.04.2000 року перебуває на обліку у відповідача та отримує пільгову пенсію за віком по Списку № 2 зі зниженням пенсійного віку згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991 року. (далі - Закон № 1788).

14.02.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону № 1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням комісії при Павлоградському об'єднаному управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій № 136 від 20.02.2017 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії відповідно до її заяви від 14.02.2017 року, про що повідомлено позивача листом від 20.02.2017 року. (а.с. 38-41)

При вирішенні справи колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства);

3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

За приписами п. 16 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058 положення Закону № 1788-ХІІ застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Таким чином, законодавець для визначення права особи на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відсилає до приписів Закону № 1788.

Відповідно до ст. 2 Закону № 1788-ХІІ за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

При цьому до розділу ІІ "Пенсії за віком" Закону № 1788-ХІІ законодавцем також віднесені пенсії, які призначаються особам відповідно до статей 13 та 14 цього Закону.

Таким чином, за приписами чинного законодавства вказані пенсії є різновидами пенсії за віком, якими визначені особливості щодо віку та стажу роботи для певних категорій працівників і передбачають можливість їх виходу на пенсію за віком раніше, ніж передбачено статтею 26 Закону № 1058.

При цьому нормами ст. 10 Закону № 1058-IV та ст. 6 Закону № 1788-ХІІ визначено, що особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV державне переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З огляду на вказане переведенням з одного виду пенсії на інший є саме зміна виду пенсії, зокрема, переведення з пенсії по інвалідності або пенсії за вислугу років на пенсію за віком.

Відповідно до ст. 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років.

Проте позивач скористався правом на призначення пенсії за віком на пільгових умовах як особа, що набула відповідного стажу на роботі з особливо шкідливими умовами праці за Списком № 2 і досягла встановленого ст. 13 Закону № 1788 віку, коли останньому призначено пенсію за віком на пільгових умовах з квітня 2000 року. При цьому з 1 січня 2004 року вказана пенсія обчислена позивачу відповідно до положень статті 40 Закону № 1058.

Отже, в даному випадку переведення з одного виду пенсії на інший відсутнє, оскільки пенсія за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку, призначена відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», є різновидом пенсії за віком, що унеможливлює призначення позивачу пенсії за віком повторно у зв'язку із досягненням ним загального пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що, оскільки позивач з квітня 2000 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах, яка є різновидом пенсії за віком, підстави для призначення чи переведення позивача на пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та визначення її розміру з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки відсутні.

Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції приймає до уваги посилання апелянта на правову позицію викладену в постанові Верховного суду України № 133/476/15-а 29.11.2016, яка у відповідності до вимог ч. 2 ст. 161 та ч. 1 ст. 244-1 Кодексу адміністративного судочинства України повинна враховуватись судами при застосуванні правових норм в аналогічних правовідносинах, проте вважає за необхідне зазначити, що у вказаній справі предметом спору було переведення особи з пенсії за вислугу років на пенсію за віком вперше, а не з пенсії за віком на пенсію за віком як у справі, що розглядається.

Колегія суддів також зауважує, що порядок визначення заробітної плати (доходу) як для обчислення пенсій, що призначаються відповідно до статей 13 та 14 Закону № 1788, так і для обчислення пенсії відповідно до статті 26 Закону № 1058 є однаковим і визначається положеннями статті 40 Закону № 1058.

Таким чином, предмет спору та спірні правовідносини в даній справі та у справі, що переглядалась Верховним Судом України, є різними і не можуть ототожнюватись, у зв'язку з чим посилання апелянта на вказану вище постанову ВСУ є безпідставним.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає, що постанова суду першої інстанції винесена законно та обґрунтовано, апеляційна скарга позивача, не ґрунтується на законі та не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції має бути залишена без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 3 травня 2017 року у справі № 185/1725/17 (2-а/185/185/17) залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції, прийнята в порядку письмового провадження, набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: С.Ю. Чумак

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: І.В. Юрко