Справа № 209/528/17 (2-а/209/31/17)
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 червня 2017 рокусправа № 209/528/17 (2-а/209/31/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С. Ю.,

суддів: Гімона М.М. Юрко І.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 квітня 2017 року у справі № 209/528/17 (2-а/209/31/17) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій і рішення протиправними та зобов'язання до вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати дії і рішення відповідача протиправними щодо встановлення ОСОБА_1 основного розміру пенсії 56 % грошового забезпечення;

- зобов'язати відповідача встановити ОСОБА_1 основний розмір пенсії 61 % грошового забезпечення у відповідності до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 основного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 61 % від грошового забезпечення згідно п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», починаючи з 30.08.2016 року.

Постановою Дніпропетровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 квітня 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано дії відповідача щодо встановлення ОСОБА_1 основного розміру пенсії 56 % грошового забезпечення протиправними. Зобов'язано відповідача встановити ОСОБА_1 основний розмір пенсії за вислугу років у розмірі 61 % грошового забезпечення у відповідності до п. «а» ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 основного розміру пенсії за вислугу років, виходячи з розміру 61 % грошового забезпечення з 30.08.2016 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В частині відмови в позові постанову суду не оскаржено.

Справу розглянуто відповідно до вимог ст. 197 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

26.08.2016 року наказом ГУНП в Дніпропетровській області № 237 о/с майор поліції ОСОБА_1 звільнений зі служби в поліції з 29.08.2016 року за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу) (а.с. 10).

З вказаного наказу вбачається, що вислуга років позивача складає: у календарному обчисленні- 22 роки 6 місяців 7 днів.

Згідно свідоцтва про хворобу № 195 від 25.08.2016 року Військово-лікарської комісії ДУ "ТМО МВС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби у мирний час, обмежено придатним у воєнний час, із зазначенням, що захворювання пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с. 11-12)

Листом заступника начальника ГУПФУ в Дніпропетровській області Корнійчук Н.І. № 25780/оз-10 від 12.10.2016 року ОСОБА_1 повідомлено, що у свідоцтві про його хворобу не міститься інформація про непридатність до служби в поліції, а лише визнано його непридатним до військової служби, та повідомлено про необхідність провести заміну раніше наданого свідоцтва про хворобу та подати виправлений документ на їх адресу. (а.с. 13).

Як вбачається з довідки № 2862 від 20.03.2017 року, розрахунку пенсії за вислугу років від 20.03.2017 року, та протоколу від 26.09.2016 року виданих відповідачем за пенсійною справою № НОМЕР_1 від 30.08.2016 року (а.с. 18, 19, 28), з 30.08.2016 року пенсія за вислугу років призначена позивачу у розмірі 56 % грошового забезпечення (вислуга років - 22 роки), оскільки у свідоцтві про його хворобу позивача не міститься інформації про непридатність до служби в поліції.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач звернувся до суду.

При вирішенні справи колегія суддів виходить з наступного.

За приписами статті 102 Закону України від 2 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580) пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом № 2262.

Згідно преамбули Закону України від 09.04.1992 року № 2262 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262) цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до статті 1 Закону № 2262 особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

За приписами пункту «а» ст. 13 Закону № 2262 пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Частиною 1 статті 77 Закону № 580 встановлено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв'язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; 11) у зв'язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Отже, статтею 77 Закону № 580 встановлено вичерпний перелік підстав звільнення особи, яка служить в органах Національної поліції України. При цьому, як правильно зазначив суд першої інстанції, однією із вказаних підстав для звільнення є хвороба особи, яка підтверджується висновком медичної комісії про її непридатність до служби в поліції.

Відповідно до п. 1.1 Положення про діяльність військово-лікарської комісії в системі МВС України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 85 від 06.02.2001, (надалі - Порядок № 85) медичний огляд проводиться з метою визначення: придатності кандидатів за станом здоров'я, фізичним розвитком, а для окремих видів службової діяльності за індивідуальними психофізіологічними особливостями до служби в органах внутрішніх справ на посадах рядового й начальницького складу, з урахуванням вимог пункту 1.43 цього Порядку.

Згідно з п. 1.117 Порядку № 85 свідоцтво про хворобу складається: у мирний час - на осіб рядового й начальницького складу, визнаних не придатними до військової служби зі зняттям з військового обліку, не придатними для військової служби в мирний час, з обмежено придатними у воєнний час, обмежено придатними до військової служби, на курсантів та слухачів навчальних закладів МВС, визнаних не придатними до подальшого навчання за станом здоров'я.

За результатами проходження позивачем медичного огляду військово-лікарською комісією ДУ «ТМО МВС України в Дніпропетровській області» видано свідоцтво про хворобу № 195 від 25.08.2016 року, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби в мирний час та обмежено придатним у воєнний час. При цьому наявні у позивача захворювання пов'язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ. (а.с. 11).

На підставі вказаного свідоцтва позивача звільнено зі служби в поліції за п. 2 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію», що відповідно до пункту «а» ст. 13 Закону № 2262 є підставою для призначення пенсії в розмірі 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення з нарахуванням 3 процентів відповідних сум грошового забезпечення за кожний рік вислуги понад 20 років.

Таким чином, оскільки вислуга позивача складає 22 роки, то до основного розміру пенсії у 55% необхідно додати 6 % за 2 роки вислуги понад 20 років. З огляду на вказане суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що розмір пенсії позивача повинен складати 61% (55%+6%).

При цьому доводи апелянта про невідповідність висновку лікарської комісії дослівному формулюванню звільнення через хворобу, яке зазначене в п. 2 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію» є безпідставними, оскільки визначальним для застосування приписів пункту «а» ст. 13 Закону № 2262 щодо розміру пенсії поліцейських є виключно підстава звільнення позивача з поліції. Орган поліції при звільненні позивача ототожнив непридатність позивача до військової служби в мирний час із непридатністю до служби в поліції, що є вірним в розумінні Законів № 580 та № 2262, і у відповідача немає підстав для ставлення такого висновку під сумнів, оскільки наказ про звільнення позивача є діючим. За правовою конструкцією пункту «а» ст. 13 Закону № 2262 при звільненні особи з поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" цій особі пенсія повинна призначатись в розмірі 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Іншого діюче законодавство не передбачає.

З огляду на вказане колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята законно та обґрунтовано, апеляційна скарга відповідача, не ґрунтується на законі та не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції має бути залишена без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 квітня 2017 року у справі № 209/528/17 (2-а/209/31/17) залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: С.Ю. Чумак

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: І.В. Юрко