Справа № 466/7023/16-а
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 червня 2017 року № 876/5941/17
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Судової-Хомюк Н.М., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Львова від 10 квітня 2017 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова, житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, скасування рішення та поновлення на квартирному обліку,

встановив:
У серпні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідачів Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова, житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив: 1) визнати протиправними дії відповідачів щодо зняття з квартирного обліку позивача та членів його сім`ї; 2) скасувати рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 (протокол № 4) від 20.05.2016 року та поновити позивача разом із членами його сім`ї на квартирному обліку для покращення житлових умов з 25.03.2016 року.

Постановою Шевченківського районного суду міста Львова від 10.04.2017 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова та житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо зняття з квартирного обліку капітана ОСОБА_1 та членів його сім`ї. Скасовано рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 (протокол № 4) від 20.05.2016 року та поновлено капітана ОСОБА_1 разом із членами його сім`ї на квартирному обліку для покращення житлових умов з 25.03.2016 року.

З цією постановою суду першої інстанції від 10.04.2017 року не погодився Львівський обласний військовий комісаріат та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена постанова суду є незаконною, а тому підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт посилається на те, що рішенням житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 (протокол № 4) від 20.05.2016 року позивача разом із членами його сім`ї правомірно знято з квартирного обліку, оскільки перевіркою облікових справ було встановлено, що позивач житлом забезпечений, бо володіє на праві спільної сумісної власності 3-х кімнатною квартирою АДРЕСА_1 загальною площею 65 м.кв..

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції від 10.04.2017 р. та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі та з`явились в засідання суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави і межі апеляційної скарги, вважає, що таку апеляційну скаргу слід задоволити частково.

Так, судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що рішенням житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 (протокол № 4) від 20.05.2016 року позивача ОСОБА_1 разом із членами його сім`ї знято з квартирного обліку ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що при вирішенні даного позову ОСОБА_1 про визнання протиправними дій відповідачів, скасування рішення та поновлення на квартирному обліку, судом першої інстанції не враховано наступного.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ч.2 ст.4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Також, згідно ст.17 ч.1 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку з здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Статтею 3 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду, а відповідач - це суб`єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Із змісту наведених вище правових норм зумовлюється висновок про те, що суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю суб`єктів владних повноважень у сфері дотримання прав та свобод громадян та юридичних осіб за допомогою процесуального закону. Однією з визначальних особливостей КАС є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична чи юридична особа, чиї права, свободи чи інтереси вони вважають порушеними, а відповідачем - суб`єкт владних повноважень.

При цьому, юрисдикція адміністративних судів поширюється не на всі публічно-правові спори, а лише на ті спори, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій і для яких законом не встановлений інший порядок судового вирішення. При визначенні юрисдикції справи, необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб`єктного складу сторін, предмету спірних правовідносин.

Так, завданням цивільного судочинства, відповідно до ст.1 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що поняття «житлові відносини» включає і реалізацію права особи на одержання житла, в тому числі у зв`язку з проходженням публічної служби. Облік осіб, які потребують покращення житлових умов, в тому числі постановлення і зняття з квартирного обліку, являється одним із етапів у процедурі реалізації особою права на отримання житла.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що ініційований позивачем судовий спір щодо поновлення позивача на квартирному обліку стосується реалізації позивачем своїх житлових прав та інтересів. Відносини позивача із відповідачами КЕВ міста Львова та житловою комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 зумовлені саме здійсненням позивачем цих прав та інтересів, а тому стосуються житлових правовідносин.

Аналогічна правова позиція відображена у висновках Верховного Суду України, зокрема у постанові від 02.12.2014 року по справі № 21-530а14.

При цьому, слід зазначити, що формулювання позовних вимог у спосіб визнання протиправними дій та рішення відповідача у сфері житлових правовідносин не змінює суті і характеру існуючого цивільного спору. До повноважень адміністративного суду не входить поновлення осіб на квартирному обліку, як про це просить позивач.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що розглядуваний спір підлягає розгляду в порядку цивільного, а не адміністративного судочинства.

Відповідно до ст.203 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і провадження у справі закривається з підстав, встановлених статтею 157 цього Кодексу.

Згідно ст.157 КАС України, суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанову суду першої інстанції слід скасувати і провадження по адміністративній справі закрити.

Позивачу слід роз`яснити, що розгляд заявленого спору належить до юрисдикції цивільного суду, з врахуванням правил підсудності.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 254 КАС України, суд

ухвалив:
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволити частково.

Постанову Шевченківського районного суду міста Львова від 10 квітня 2017 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова, житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, скасування рішення та поновлення на квартирному обліку скасувати.

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова, житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, скасування рішення та поновлення на квартирному обліку.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Н.М. Судова-Хомюк

Р.Й. Коваль

Повний текст ухвали виготовлено 22.06.2017 року