Справа № 718/828/16-а
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
Судді Вищого адміністративного суду України Мойсюка М.І.
Зокрема, постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 6 червня 2016 року, яка залишена в силі касаційним судом, позов задоволено. Визнано протиправними дії УПФУ та зобов'язано останнє здійснити ОСОБА_2 перерахунок призначеної йому пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 5 листопада 1991 року) № 1789-ХІІ (зі змінами, внесеними Законом України від 12 липня 2001 року № 2663-ІІІ), що діяла станом на січень 2003 року, з розрахунку 90 % від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури, згідно довідки прокуратури Чернівецької області № 18/83-вих-16 від 9 березня 2016 року про заробітну плату, починаючи з 1 грудня 2015 року, без обмеження її максимального розміру.
Такий висновок суду першої інстанції, з яким погодився і Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 13 червня 2017 року, є помилковим, а тому з огляду на положення статті 25 Кодексу адміністративного судочинства України вважаю за необхідне висловити окрему думку з цього приводу.
Під час розгляду цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що з 4 січня 2003 року ОСОБА_2 перебуває на обліку в УПФУ та отримує пенсію за вислугу років, призначену за нормами Закону України від 5 листопада 1991 року № 1789-XII «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1789-XII) у розмірі 90% від суми заробітної плати.
17 березня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії за довідкою прокуратури Чернівецької області № 18/83вих-16 від 9 березня 2016 року (далі - довідка про розмір заробітної плати).
Однак, листом від 30 березня 2016 року № 9/І-11 УПФУ відмовило ОСОБА_2 у здійсненні перерахунку пенсії у зв'язку з втратою чинності Законом № 1789-XII з 15 липня 2015 року - дня набрання чинності Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1697-VII) та скасуванням з 1 червня 2015 року норм щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, згідно Закону № 1789-XII, відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України від 2 березня 2015 року № 213-VIIІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі - Закон № 213-VIIІ).
Так, у відповідності до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 18 статті 50-1 Закону № 1789-XII (в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) було передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.
З 1 січня 2015 року статтю 50-1 Закону № 1789-XII викладено у новій редакції, частиною 21 якої встановлено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, однак відповідної постанови Уряду так і не було прийнято.
Водночас, вищезазначені законодавчі приписи пов'язують виникнення права на перерахунок пенсії у особи, з певною подією, зокрема, кожного разу, коли відбувається підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.
Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - постанова КМУ № 1013), яка застосовується з 1 грудня 2015 року, підвищено посадові оклади (тарифні ставки, ставки заробітної плати) працівників 1 тарифного розряду Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2002 року № 1298 (Офіційний вісник України, 2002 року, № 36, стаття 1699).
Також, пунктом 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VIIІ передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до вищезазначених законів.
Оскільки Закон № 213-VIIІ не скасовано, його положення не визнано неконституційними, а до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то, відповідно, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, відповідно до Закону № 1789-XII, в тому числі і стаття 50-1 цього Закону.
Таким чином, станом на 1 грудня 2015 року (дати підвищення розміру заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників) стаття 50-1 Закону № 1789-XII, яка передбачала право на перерахунок пенсії, скасована.
Одночасно, Закон № 1789-XII, зокрема, і частина 21 статті 50-1 цього Закону, втратив свою чинність з 15 липня 2015 року - дня набрання чинності Законом № 1697-VII.
За приписами частини 1 статті 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.
Названій правовій нормі Основного Закону України дано офіційне тлумачення згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99.
У абзаці 2 пункту 2 мотивувальної частини зазначеного Рішення вказано, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
У даному випадку, законодавством, чинним на момент підвищення розміру заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, а також подання позивачем заяви про здійснення йому спірного перерахунку пенсії, не було передбачено можливості її перерахунку у зв'язку із збільшенням заробітної плати цих працівників прокуратури.
Таким чином, до спірних правовідносин не підлягає застосуванню стаття 50-1 Закону № 1789-XII, яка станом на 1 грудня 2015 року (дати підвищення розміру заробітної плати відповідних категорій прокурорсько - слідчих працівників), а також на момент звернення позивача до УПФУ з заявою про здійснення спірного перерахунку пенсії, вже не діяла.
Системний аналіз наведених положень законодавства, в контексті встановлених судами обставин справи, дає підстави для висновку, що у позивача не виникло право на спірний перерахунок пенсії.
Враховуючи викладене, висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову не ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального і дотриманні вимог норм процесуального права, про що правильно зазначив і апеляційний суд.
Суддя Вищого адміністративного
суду України М.І. Мойсюк