Справа № 805/2120/15-а
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" травня 2017 р. м. Київ К/800/41910/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Швеця В.В.,

Рецебуринського Ю.Й.,

Штульман І.В.,

провівши у порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (далі - ГУ МВС України в Донецькій області), Дружківського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (далі - Дружківський МВ ГУ МВС України в Донецькій області) про скасування наказу, поновлення на службі, відшкодування коштів,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22 липня 2015 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 9 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

2 червня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати протиправними та скасувати накази ГУ МВС України в Донецькій області № 805 від 9 квітня 2015 року в частині його звільнення з органів внутрішніх справ України та № 133 о/с від 28 квітня 2015 року, яким його звільнено з органів внутрішніх справ України у запас, за пунктом 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ; поновити на службі в органах внутрішніх справ з 7 травня 2015 року; стягнути з Дружківського МВ ГУ МВС України в Донецькій області грошове забезпечення за фактично відпрацьований час з 7 травня 2015 року по 2 червня 2015 року в сумі 4818, 42 грн., стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 7 травня 2015 року по день ухвалення судового рішення.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 22 липня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 9 вересня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

В обґрунтування касаційної скарги позивач посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування зазначених рішень та прийняття нового - про задоволення позовних вимог.

З огляду на те, що особи, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з'явились, суд, на підставі положень пункту 2 частини першої статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), здійснює касаційний розгляд справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді начальника сектору дільничних інспекторів міліції Дружківського ВМ ГУ МВС України в Донецькій області.

Наказом ГУ МВС України в Донецькій області № 805 від 9 квітня 2015 року ОСОБА_4 звільнено з органів внутрішніх справ за особисту недисциплінованість, низькі моральні якості, невиконання вимог Присяги та пункту 2.2 розділу ІІ, пункту 2.3 розділу ІV, підпункту 7.2, 7.3 розділу VII Правил поведінки та професійної етики осіб рядового і начальницького складу, затверджених наказом МВС України від 22 лютого 2012 року № 155, Закону України «Про міліцію», статей 7,8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України в частині обов'язкового дотримання чинного законодавства України, що призвело до надзвичайної події.

Наступним наказом ГУ МВС України в Донецькій області від 28 квітня 2015 року №133 о/с ОСОБА_4 звільнено з органів внутрішніх справ у запас (із постановкою на військовий облік), за пунктом 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

У зв'язку з перебуванням позивача на лікарняному наказом ГУ МВС України в Донецькій області від 8 липня 2015 року №214 о/с змінено дату його звільнення на « 14 травня 2015 року», а наказом від 3 серпня 2015 року №237 о/с - на « 3 червня 2015 року».

Підставою для звільнення позивача став висновок службового розслідування проведеного, на підставі наказу ГУ МВС України в Донецькій області від 8 квітня 2015 року №799, за фактом відкриття Прокуратурою Донецької області кримінального провадження № 0000164 за частиною першою статті 15, частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

За висновком службового розслідування від 9 квітня 2015 року, затвердженим начальником ГУ МВС України в Донецькій області 9 квітня 2015 року, встановлено, що 8 квітня 2015 року до ГУ МВС в області з УВБ в Донецькій області ДВБ МВС України надійшла інформація про те, що 3 квітня 2015 року першим слідчим відділом Прокуратури Донецької області за заявою громадянина ОСОБА_5 відкрито кримінальне провадження № 0000164 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 15, частиною третьою статті 368 КК України за фактом вимагання у заявника неправомірної вигоди працівниками Дружківського МВ ГУ МВС України в Донецькій області за непритягнення його до відповідальності за незаконну підприємницьку діяльність.

Проведеним ВІОС УКЗ ГУ МВС в області службовим розслідуванням встановлено, що 8 квітня 2015 року приблизно о 19:20, біля торгового комплексу «Колос» у місті Дружківка Донецької області групою працівників ДВБ МВС України та УВБ в Донецькій області спільно зі співробітниками СБУ та прокуратури області здійснено затримання тимчасово виконувача обов'язків заступника начальника відділу - начальника МГБ Дружківського МВ ГУ МВС України в Донецькій власті підполковника міліції ОСОБА_6 та начальника СДІМ цього ж міськвідділу майора міліції ОСОБА_4 при отриманні неправомірної вигоди сумі 3000 грн. від громадянина ОСОБА_5

Цього ж дня ОСОБА_4 затримано в порядку статті 208 Кримінального процесуального кодексу України та 9 квітня 2015 року Прокуратурою Донецької області повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України.

Висновком службового розслідування встановлено, що позивач проявив особисту недисциплінованість, низькі моральні якості, порушив вимоги Присяги та Кодексу честі працівника органів внутрішніх справ України, Закону України «Про міліцію», статті 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України в частині обов'язкового дотримання чинного законодавства України, що призвело до надзвичайної події.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що матеріалами службового розслідування підтверджується порушення позивачем дисципліни, а тому відповідачем правомірно звільнено позивача з органів внутрішніх справ за пунктом 64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Колегія суддів не погоджується з висновком судів попередніх інстанцій та вважає його передчасним з огляду на таке.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки визначені Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, а сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначені Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України.

Згідно зі статтею 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України (далі - Статут) службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України, а відповідно до статті 2 Статуту дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За змістом статті 7 Статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань на життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Види дисциплінарних стягнень за порушення службової дисципліни наведені в статті 12 Статуту, найсуворішим з яких є звільнення з органів внутрішніх справ, що застосовується як крайній захід дисциплінарного впливу.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень на осіб рядового і начальницького складу врегульовано статтею 14 Статуту.

Зокрема, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Порядок проведення службових розслідувань визначений Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 12 березня 2013 року № 230 (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 2.1 Інструкції підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

За змістом пункту 1.2 Інструкції службове розслідування - комплекс заходів, які здійснюються у межах компетенції з метою уточнення причин і умов подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, ступеня вини особи (осіб), якою (якими) вчинено дисциплінарний проступок, а також з'ясування інших обставин.

Відповідно до Інструкції №230 початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення (пункт 5.2) та завершується датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування (пункт 5.3).

Згідно з вимогами Інструкції №230 особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування (підпункт 6.3.1); брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування (підпункт 6.3.2); висловлювати письмові зауваження щодо об'єктивності та повноти проведення службового розслідування, дій або бездіяльності службової особи (осіб), яка (і) його проводить (ять) підпункт 6.3.3); відмовлятися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім'ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України (підпункт 6.3.4); за письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, крім випадків, визначених законодавством України (підпункт 6.3.5); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, що визначені законодавством України. Забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи РНС письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення (підпункт 6.3.6).

За перевіркою матеріалів справи, службове розслідування за фактом відкриття Прокуратурою Донецької області кримінального провадження № 0000164 за частиною першою статті 15, частиною третьою статті 368 КК України відносно начальника Дружківського МВ ГУ МВС в області майора міліції ОСОБА_4 призначено наказом № 799 від 8 квітня 2015 року, висновок службового розслідування складено наступного дня, тобто 9 квітня 2015 року, наказ №805 про притягнення до дисциплінарної відповідальності прийнято також 9 квітня 2015 року.

Як встановлено судами, на час проведення службового розслідування та складання відповідного висновку позивач перебував під вартою, йому не було повідомлено про проведення службового розслідування.

Відтак, перед накладенням дисциплінарного стягнення від позивача не відібрано письмових пояснень, тобто наявні ознаки порушення встановленого порядку проведення службового розслідування в органах внутрішніх справ та накладення дисциплінарного стягнення, а тому суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про проведення відповідачем службового розслідування відповідно до вимог Інструкції.

Таким чином, висновок суду першої інстанції, що позивач не мав змоги реалізувати свої права, передбачені пунктом 6.3.2 Інструкції у зв'язку з терміном проведення службового розслідування, що тривало один день є безпідставними.

Окрім цього, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною третьою статті 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

За перевіркою матеріалів справи, позивач в позовній заяви зазначив, що з оскаржуваним наказом ГУ МВС України в Донецькій області № 805 від 9 квітня 2015 року № 805 ознайомився 29 квітня 2015 року, проте, з позовом до суду звернувся лише 2 червня 2015 року, тобто з пропуском строку встановленого КАС України.

Таким чином, суди попередніх інстанцій, не встановили початок перебігу строку звернення позивача до суду та не з'ясували дотримання позивачем строку звернення до суду, що має суттєве значення для правильного вирішення спору.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що усі ухвалені судові рішення залишатися в силі не можуть і підлягають скасуванню, з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Частинами другою та третьою статті 159 КАС встановлено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

При новому розгляді судам слід враховувати наведене та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 222, 227, 231 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22 липня 2015 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 9 вересня 2015 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Судді В.В. Швець

Ю.Й. Рецебуринський

І.В. Штульман