Справа № 805/4878/16-а
Суддя: Васильєва Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бабаш Г.П.
Суддя-доповідач - Васильєва І.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року справа №805/4878/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Васильєвої І.А., суддів Василенко Л.А., Гайдара А.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 03 березня 2017 р. у справі № 805/4878/16-а (головуючий І інстанції Бабаш Г.П.) за позовом ОСОБА_2 до Національної поліції України, Головного управління Національної поліції в Донецькій області, третьої особи: Департамента патрульної служби Національної поліції України про скасування рішення, викладеного протоколом ОП №15.00008188.0040377 від 19.07.2016 року щодо невідповідності займаній посаді та звільнення зі служби, скасування наказу в частині звільнення від 10.11.2016 року №372о/с, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Національної поліції України, Головного управління Національної поліції в Донецькій області, третьої особи: Департамента патрульної служби Національної поліції України про скасування рішення, викладеного протоколом ОП№15.00008188.0040377 від 19.07.2016 року щодо невідповідності займаній посаді та звільнення зі служби, скасування наказу в частині звільнення від 10.11.2016 року №372о/с, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди у розмірі 10000 грн. (а.с.4-7).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 03 березня 2017 року позовні вимоги задоволені частково. Суд першої інстанції скасував рішення Центральної атестаційної комісії №1 Національної поліції України, оформлене протоколом ОП№15.00008188.0040377 від 19.07.2016 року, щодо невідповідності займаній посаді ОСОБА_2 та його звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність; скасував наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 10.11.2016 року №372о/с в частині звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції з 11.11.2016 року з посади помічника командира батальйону - начальника чергової частини батальйону дорожньо-патрульної служби Головного управління Національної поліції в Донецькій області через службову невідповідність за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII); поновив ОСОБА_2 на службі в поліції на посаді помічника командира батальйону - начальника чергової частини батальйону дорожньо-патрульної служби Головного управління Національної поліції в Донецькій області з 12 листопада 2016 року; стягнув з Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу у розмірі 28330 грн. 38 коп. (з відрахуванням податків, зборів та інших обов'язкових платежів). В задоволенні решти позовних вимог відмовив (а.с.232-237 т.1).

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог. Обґрунтовано апеляційну скаргу тим, що вказана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Окрім того, зазначено, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи (а.с.2-5 т.2).

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що позивач пройшов атестування через претендування на посаду в Управлінні патрульної поліції в місті Маріуполя Департаменту патрульної поліції. Підстави проведення атестування позивачем під сумнів не ставилось та не оскаржувалось. Оскільки за результатами атестування забрано 38 балів, права на подання скарги до апеляційної атестаційної комісії він не набув. Відповідно до Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 17 листопада 2015 року № 1465 (далі - Інструкція № 1465), після отримання атестаційного висновку прийнято наказ про звільнення позивача. Апелянт зазначає, що позивач під час розгляду справи не заперечував намір проходити службу в Департаменті патрульної поліції (УПП в м. Маріуполі) на посаді начальника відділу озброєння, що підтверджується додатком № 1 до протоколу у відповіді на запитання. Посилковим є висновок суду щодо необґрунтованості рішення атестаційної комісії. Апелянтом зазначено, що у відповідності Інструкції № 1465 підчас проведення атестування дослідженню підлягає питання відповідності позивача посаді, на яку він був призначений, а не відповідність посаді, на яку він претендував. Крім того, судом невірно розраховано розмір грошового забезпечення за час вимушеного прогулу виходячи з робочих днів, застосувавши норми Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 (далі - Порядок № 100), а не спеціальне законодавство.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах апеляційної скарги відповідно до частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, встановила наступне.

ОСОБА_2, у відповідності до наказу ГУНП в Донецькій області від 07.11.2015 року №46о/с прийнятий на службу в Національну поліцію, проходив службу ГУНП в Донецькій області на посаду помічника командира батальйону - начальника чергової частини батальйону дорожньо-патрульної служби, присвоєне спеціальне звання - капітан поліції (а.с.20).

Наказами Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 29.06.2016 року №980, від 02.08.2016 року №1203, зокрема, ОСОБА_2 був відряджений у розпорядження Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції з 28.06.2016 року по 26.08.2016 року (а.с.168-170).

Відповідно до наказу Національної поліції України №210о/с від 20.11.2015 року з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, керуючись статтею 57 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) та вимоги Інструкції № 1465, вирішено провести атестування поліцейських апарату Національної поліції України, міжрегіональних територіальних органів (ДВБ, ДПН, ДЗЕ, ДК), Державної установи "Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України", головних управлінь Національної поліції в Київській області та м. Києві відповідно до вимог Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС від 17.11.2015 року №1465, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 18.11.2015 року за №1445/27890, центральною атестаційною комісією (а.с.65).

Наказом також, зобов'язано керівників структурних підрозділів, зокрема, скласти списки поліцейських, які підлягають атестуванню; скласти атестаційні листи стосовно поліцейських; підготувати для надання на засідання атестаційної комісії додаткові матеріали щодо проходження служби поліцейськими.

Відповідно до наказів від 28.12.2015 року №217, від 29.01.2016 року №80, від 29.03.2016 року №251, від 04.07.2016 року №555 продовжено проведення атестування поліцейських.

Наказом Національної поліції України від 02.12.2015 року за №134 затверджено персональний склад центральної атестаційної комісії Національної поліції.

Згідно наказів Національної поліції України від 22.03.2016 року №235, від 22.04.2016 року №345, від 08.06.2016 року №481 та від 15.07.2016 року №611 були внесені зміни до складу центральної атестаційної комісії Національної поліції.

13.07.2016 року командиром батальйону ДПС ГУНП в Донецькій області складено атестаційний лист відносно капітана поліції ОСОБА_2, в якому зазначено на сумлінне виконання позивачем своїх функціональних обов'язків, строге дотримання нормативних документів, що регламентують діяльність органів внутрішніх справ. Висновком прямого керівника в даному атестаційному листі встановлено відповідність позивача займаній посаді та можливість його призначення на вищу посаду (а.с.88, 110).

Протоколом №16.00008188 від 18.07.2016 року засідання апарату Центральної атестаційної комісії №1 затверджено список осіб, які проходять співбесіду 19.07.2016 року, до якого крім інших поліцейських включено ОСОБА_2 (а.с.133-135).

За результатами проведеної атестації позивача Центральною атестаційною комісією №1 Апарату НП складено Протокол ОП №15.00008188.0040377 від 19.07.2016 року. В даному протоколі вказано на те, що за результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення Центральною атестаційною комісією №1 Апарату НП прийнято рішення про невідповідність ОСОБА_2 займаній посаді та необхідність звільнення останнього зі служби в поліції через службову невідповідність. Так, комісією вказано на низький рівень теоретичних знань ОСОБА_2 законодавчих та нормативно-правових актів, що регулюють діяльність на займаній посаді, низькі бали за результатами тестування, низький рівень професійної та фізичної підготовки та невміння визначити функціональні обов'язки. Висновком атестаційної комісії від 19.07.2016 року встановлено невідповідність ОСОБА_2 займаній посаді та необхідність звільнення останнього зі служби в поліції через службову невідповідність. (а.с.110-112).

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 10.11.2016 року №372о/с капітана поліції ОСОБА_2 - помічника командира батальйону - начальника чергової частини батальйону дорожньо-патрульної служби ГУНП в Донецькій області з 11 листопада 2016 року відповідно до розділу VІІ Закону № 580-VIII звільнено зі служби в поліції за п. 5 ч. 1 ст. 77 (через службову невідповідність). Підставою прийняття даного наказу визначено рішення атестаційної комісії (а.с.23).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку про безпідставність прийняття рішення відносно позивача про звільнення зі служби в поліції.

Колегія суддів з зазначеним висновком суду першої інстанції погоджується, з наступних підстав.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, дослідивши правомірність даного звільнення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов'язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до п. п. 9, 10 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 580-VIII, працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Колегія суддів зазначає, що вказаним Законом передбачена альтернатива вибору для працівників міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, а саме: прийняття на службу за їх згодою або проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Отже, п. 9 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону не передбачає проведення атестування чи переатестування працівників міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач згідно з наказом N 46о/с від 07 листопада 2015 року, прийнятий на службу в поліцію в порядку переатестування, яке фактично не проводилось (а.с.10).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону № 580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

На підставі ч. 1 ст. 48 вказаного Закону, призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.

Відповідно до ст. 47 Закону № 580-VIII, призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України.

За пунктом 8 частини 10 статті 62 Закону № 580-VIII, поліцейській може бути переміщений по службі залежно від результатів виконання покладених на нього обов'язків та своїх професійних, особистих якостей.

Згідно частини 8 статті 65 Закону № 580-VIII, переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення

Інститут атестування поліцейських передбачено Законом № 580-VIII, відповідно до частини першої статті 57 якого атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

За частиною 2 зазначеної статті, атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Колегія суддів зазначає, що мета атестування, закріплена у частині 1 статті, не утворює самостійну підставу для проведення атестування і перебуває у системному взаємозв'язку з вичерпними підставами, визначеними у частині 2 статті 57 Закону № 580-VIII.

З зазначеного вбачається, що атестуванню підлягають лише ті поліцейські, які претендують на вищу посаду або щодо яких вирішується питання про переведення на нижчу посаду, або щодо яких вирішується питання щодо звільнення через службову невідповідність, а тому відповідно до списку поліцейських, які підлягають атестуванню (складається на підставі підпункту 2 пункту 1 розділу ІV Інструкції) слід включати лише тих поліцейських, відносно яких наявні підстави для проведення атестування, що передбачені частиною 2 статті 57 Закону № 580-VIII. При цьому, наведений перелік підстав є вичерпним і розширенню не підлягає.

Колегія суддів зазнає, що кожна з підстав для проведення атестування повинна бути пов'язана з певними передумовами.

Матеріали справи не містять жодного рішення, яке слугувало підставою для проведення атестування саме позивача, або іншого документального підтвердження щодо підстав проведення атестації відносно безпосередньо позивача.

Крім того, позивач прийнятий на роботу в поліцію, як особа, яка виявила бажання проходити службу в поліції, шляхом видання наказу про призначення за його згодою в порядку пере атестування на відповідну посаду з присвоєнням спеціального звання.

Колегія суддів не приймає посилання апелянта, як на підставу проведення атестування, на додаток № 1 до протоколу атестаційної комісії щодо відповіді позивача у співбесіді та не заперечення позивача підчас розгляду справи про намір проходити службу в Департаменті патрульної поліції (УПП в м. Маріуполі) на посаді начальника відділу озброєння, оскільки матеріали справи не містить заяви позивача з питання переведення на іншу посаду, натомість в додатку № 1 до протоколу атестаційної комісії позивачем підтверджено, що вказану заяву він не подавав. Крім того, намір позивача здійснити переведення за вищою посадою, ще не свідчить про прийняття ним такого остаточного рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що підстав для атестування прийнятого на службу в поліцію позивача не було.

Пунктом 2 розділу I Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1465 від 17 листопада 2015 року визначено, що керівники всіх рівнів зобов'язані забезпечити атестування на високому організаційному та правовому рівні з додержанням принципу відкритості (крім випадків, установлених законом) та об'єктивності в оцінці службової діяльності поліцейських, які атестуються.

Розділом IV Інструкції № 1465 визначений порядок організації, підготовки, проведення атестування.

За пунктом 110 розділу IV Інструкції № 1465, з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

Згідно з пунктом 11 розділу IV Інструкції № 1465, атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

Колегія суддів звертає увагу, що атестаційний лист не містить негативної інформації стосовно позивача, оскільки безпосередній керівник позивача характеризує його виключно позитивно. Відповідно до висновку прямого керівника позивач зазначеній посаді відповідає.

Відповідно до п. п. 15, 16 розділу IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

З протоколу засідання атестаційної комісії вбачається, що під час атестації позивача члени атестаційної комісії досліджували стандартний пакет документів, перелічених у самій формі бланку, а саме: атестаційний лист, декларацію про доходи, послужний список, інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", та інформацію з відкритих джерел.

Також, у протоколі атестаційної комісії зазначено, що позивачу були поставлені питання, які стосуються професійної діяльності поліцейського і мотивації щодо подальшого проходження служби в Національній поліції та інше.

Колегія суддів зазначає, що протокол засідання атестаційної комісії та висновок не містять жодних мотивів чи обґрунтувань, які покладено в основу висновку комісії про службову невідповідність позивача. Зокрема, в ньому відсутні будь-які посилання на обставини, що свідчать про недостатній рівень теоретичних знань та професійних якостей позивача, чи інші дані, які б свідчили про його низький професійний потенціал; невідповідність позивача оновленим вимогам суспільства до професії поліцейського, інших обставин, що свідчать про невідповідність особи позивача посаді, яку він займає.

Як зазначалось атестаційним листом, позивач був охарактеризований позитивно, в тому числі в частині його ділових та особистих якостей, при цьому, атестаційною комісією характеристика, наведена в атестаційному листі, не була спростована належними та допустимими доказами.

Також, як вірно зазначено судом першої інстанції, набрання позивачем за результатами тестування кількості балів, меншої за мінімальний необхідний рівень, комісією оцінено без зважання на решту доказів.

З Додатку № 1 до Протоколу засідання атестаційної комісії щодо проведеної співбесіди з позивачем вбачається, що позивачу ставились загальні не конкретизовані питання, відповіді на які позивачем надавались. Зазначений додаток не підтверджує низький рівень теоретичних знань позивача законодавчих та нормативно-правових актів, що регулюють діяльність на займаній посаді.

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не дають підстав для висновку, що позивач має незадовільні показники з критеріїв, встановлених пунктом 16 розділу IV Інструкції N 1465, а саме: що позивач неналежним чином виконує свої посадові обов'язки, має низькі результати службової діяльності, недостатній рівень теоретичних знань та професійних якостей, незадовільну фізичну підготовку.

Таким чином, атестаційна комісія в порушення вимог статті 57 Закону № 580 та пункту 16 розділу IV Інструкції не проводила глибокого і всебічного вивчення документів особової справи позивача, не аналізувала повноту виконання позивачем функціональних обов'язків (посадових інструкцій), показників службової діяльності, рівня теоретичних знань та професійних якостей, не враховувала наявність заохочень та дисциплінарних стягнень тощо.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновок атестаційної комісії, що позивач не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність не ґрунтується на матеріалах, передбачених Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських.

Також, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що в разі проведення атестування позивача з підстав невідповідності займаній ним посаді, таке атестування повинно було проводитись атестаційною комісією Головного управління Національної поліції України в Донецькій області, як то передбачено ч.ч. 3, 4 ст. 57 Закону №580-VIII, оскільки рішення щодо призначення позивача на посаду відповідно до передбаченої номенклатури відноситься до компетенції начальника Головного управління Національної поліції України в Донецькій області.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо безпідставності прийняття рішення відносно позивача про звільнення зі служби в поліції, що обумовлює скасування рішення атестаційної комісії, викладеного протоколом ОП№15.00008188.0040377 від 19.07.2016 року щодо невідповідності займаній посаді та звільнення зі служби позивача, скасування наказу в частині звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції від 10.11.2016 року №372о/с та щодо поновлення позивача на службі в поліції на попередній посаді підлягають задоволенню.

Щодо посилання апелянта на порушення вимог законодавства при розрахунку розміру грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та помилкове застосування Порядок № 100 замість спеціальних норм, колегія суддів зазначає наступне.

Верховний Суд України у постанові від 14 січня 2014 року (справа N 21-395а13) зазначив, що суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку.

Отже, при визначенні розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд першої інстанції вірно виходив з вимог Порядку № 100.

За частино 3 статті 91 Закону №580-VIII, для поліцейських установлюється п'ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями.

Пунктом 8 Порядку № 100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Колегія суддів зазначає, що Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 квітня 2016 року N 260 на якій посилається апелянт не містить положень щодо визначення розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу за календарні дні.

Отже, пунктом 8 зазначеного Порядку передбачено визначення у даному випадку розміру середньоденної заробітної плати за робочий день.

За два останні місяці, які передували звільненню грошове забезпечення складало у вересні 7627,50грн., у жовтні 2016 року - 7627,50грн., кількість робочих днів становила відповідно 20 та 22. Тому, середньомісячна заробітна плата позивача, з якої позивачу необхідно здійснити розрахунок середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, становить 7627,41 грн., середньоденна 363,21грн. Період вимушеного прогулу позивача складає 78 робочих днів. Таким чином, як вірно було визначено судом першої інстанції, розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу становити 28330,38грн.

Колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів робить висновок, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись статтями 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 03 березня 2017 р. у справі № 805/4878/16-а, - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 03 березня 2017 р. у справі № 805/4878/16-а, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий І.А. Васильєва

Судді Л.А. Василенко

А.В. Гайдар