Справа № 2-а-2525/2010
Суддя: Завадська О. П.
Дата ухвалення: 2010-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
ПОСТАНОВА

22 липня 2010 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Завадської О.П.

при секретарі Поважнюк О.Б.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_2 до інспекції дорожньо-патрульної служби відділу дорожньо автомобільної інспекції м. Хмельницького про визнання неправомірною постанови про адміністративне правопорушення та застосування ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до інспекції дорожньо - патрульної служби відділу дорожньо - автомобільної інспекції м. Хмельницького про визнання неправомірною постанови про адміністративне правопорушення серії ВХ 093714 від 13 червня 2010 року, або заміну визначеної постановою міри покарання у виді штрафу на усне зауваження, посилаючись на те, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., оскільки він 13 червня 2009 року близько 13 години 55 хвилин по вул. Щорса м. Старокостянтинова, керуючи автомобілем марки „Мерседес Бенц державний номерний знак НОМЕР_1, порушив правила зупинки, а саме, здійснив зупинку ближче ніж за 10 метрів від пішохідного переходу.

Позивач в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, якою підтримав позовні вимоги та просив справу розглянути без його участі.

Представник відповідача позов не визнав і пояснив, що даний процесуальний документ складений в повній відповідності до вимог чинного законодавства, дії позивача містять ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13 червня 2009 року близько 13 години 55 хвилин по вул. Щорса м. Старокостянтинова, позивач, керуючи автомобілем марки „Мерседес Бенц державний номерний знак НОМЕР_1, порушив правила зупинки, а саме, здійснив зупинку ближче ніж за 10 метрів від пішохідного переходу, чим порушив п. 15.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою про адміністративне правопорушення серії ВХ 093714 від 13 червня 2010 року позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 255 грн., яку він отримав того ж дня.

Дані обставини визнаються позивачем в позовній заяві.

Частиною 1 статі 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів,

буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками порушення передбачено покарання у виді накладення штрафу у розмірі від пятнадцяти до двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Неоднозначну позицію позивача щодо своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, який в позовній заяві одночасно заявляв вимогу визнати неправомірною постанову чи застосувати усне зауваження, що по своїй суті виключають один одного - суд розцінює як намір уникнути юридичної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особи порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Дії позивача за ч. 1 статі 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення кваліфіковані вірно, адміністративне стягнення накладено в межах санкції зазначеного адміністративного закону з врахуванням всіх складових, визначених ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушення норм адміністративного права при розгляді справи про адміністративне правопорушення не встановлено, тому підстав для скасування постанови про адміністративне правопорушення немає, а отже в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 11, 14, 70, 71, 86, 138, 159- 163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі ст. ст. 33, ч. 1 ст. 122, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до інспекції дорожньо - патрульної служби відділу дорожньо - автомобільної інспекції м. Хмельницького про визнання неправомірною постанови про адміністративне правопорушення та застосування ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Старокостянтинівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ст. 186 ч. 5 КАС України

Суддя