Справа № 805/2632/16-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2017 р. Справа №805/2632/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови:

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича при секретарі судового засідання Проніні Д.С. розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КПФ Валев» смт. Олександрівна

до Добропільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області

про скасування податкових повідомлень-рішень від 11 квітня 2016 року № , ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «КПФ Валев», звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Добропільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень від 11 квітня 2016 року №№, , .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 12.04.2016 року Добропільською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області керівнику ТОВ «Валев» були вручені податкові повідомлення-рішення від 11.04.2016 року №, №, № про застосування фінансових санкцій за порушення вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та Податкового кодексу України. Позивач не погоджується з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Зазначає, що доводи зазначені у актах фактичних перевірок №16/05-99-40-01/36976217 від 16.03.2016 року та №17/05-99-40-01/36976217 від 17.03.2016 року не відповідають дійсності, оскільки перевірки були проведені з порушенням чинного законодавства. Просив суд скасувати податкові повідомлення-рішення від 11 квітня 2016 року № , , .

Представник позивач просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача надав до судового засідання заперечення до позовної заяви відповідно до яких просив суд відмовити у задоволені позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та з урахуванням вимог ст. 41, ст. 122, ст. 128 КАС України, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за наявними в справі матеріалами та доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «КПФ Валев», зареєстрований як юридична особа, включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України за кодом 13587809.

Відповідач, Добропільська об'єднана державна податкова інспекція Головного Управління ДФС у Донецькій області є суб'єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження.

У відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п. 80.1 ст. 1 Податкового кодексу України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно з п.п. 80.2.5 п. 80.2 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, зокрема, у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Пунктом 80.1 статті 80 Податкового кодексу України передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до пункту 80.2. статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки.

Згідно з п.80.4 ст.80 ПК України перед початком фактичної перевірки з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Пунктом 80.5 статті 80 Податкового кодексу України встановлено, що допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до п. 80.7 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Згідно з пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки. Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється. При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Відповідно до наказу Головного управління ДФС у Донецькій області від

16.03.2016 року №56 та направлення на перевірку від 16.03.2016 року №№63,64,

Головним управлінням ДФС у Донецькій області, проведена фактична перевірка магазину за адресою: вул. Радянська, 2, смт. Олександрівка, Олександрівський р-н., Донецька обл., в якому здійснює підприємницьку діяльність ТОВ «КПФ Валев» з питань

додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, за результатами чого складено акт від 16 березня 2016 року №16/05-99-40-01/36976217.

Перевірка проведена у присутності продавця ОСОБА_2, яка ознайомлена з направленнями на проведення перевірки та отримала копію наказу, про що свідчить її підпис. Після закінчення перевірки та ознайомлення з актом, продавець ОСОБА_2 відмовилась від його підписання та отримання, що зафіксовано у акті від 16.03.2016 року №12/05-99-40-01/36976217.

Згідно висновків акту перевірки відповідачем встановлені наступні порушення:

- знаходження в реалізації алкогольних напоїв (пляшка горілки «Щедрий ярморок», місткість 0,5 л, міцністю 40 %, за ціно 55 грн. виробник ПрАТ «Люботинський завод «Продтовари») без марки акцизного податку встановленого зразка, чим порушено статтю 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року

№ 481/95-ВР, за що передбачена сума штрафних санкцій у розмірі 17000 грн.;

- роздрібна торгівля алкогольними напоями за цінами нижче за встановлені мінімальні роздрібні ціни, а саме продаж пляшки горілки «Хлібний дар» місткістю 0,5 л, міцністю 40 %, виробник ТОВ «Національна горілчана компанія», за ціною 50,50 грн. що нижче мінімальної встановленої роздрібної ціни, яка складає 54,90 грн., чим порушено Постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 року №957, за що передбачена сума штрафних санкцій 10000 грн.;

- роздрібна торгівля тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних встановлених цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, а саме продаж пачки сигарет «LM» за ціною 10 грн., яка є вищою за встановлену максимальну роздрібну ціну на тютюнові вироби, вказану виробником на пачці в розмірі 9,50 грн. (з урахуванням 5% акцизного податку максимальна роздрібна ціна на такі цигарки не повинна перевищувати 9,98 грн.), чим порушено ст. 11-1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-ВР, за що передбачена сума штрафних санкцій 10000 грн.

За підсумками акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення рішення № від 11 квітня 2016 року, яким за порушення ст. 11-1, ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року №481/95-ВР, Постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 року №957, застосовано суму штрафної (фінансової) санкції (штрафу) у зальному розмірі 37000 грн.

Позивач, не погодившись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням звертався до Головного управління ДФС у Донецькій області та Держаної фіскальної служби України зі скаргами, за розглядом яких податкове повідомлення-рішення № від 11 квітня 2016 року залишено без змін.

Відповідно до наказу Головного управління ДФС у Донецькій області від

16.03.2016 року №55 та направлення на перевірку від 16.03.2016 року №№63,64,

Головним управлінням ДФС у Донецькій області, проведена фактична перевірка магазину «Апрель» за адресою: вул. Радянська, 18, смт. Олександрівка, Олександрівський р-н., Донецька обл., в якому здійснює підприємницьку діяльність ТОВ «КПФ Валев» з питань

додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, за результатами чого складено акт від 17 березня 2016 року №17/05-99-40-01/36976217.

Перевірка проведена у присутності продавця ОСОБА_3 та директора ТОВ «КПФ «Валев» ОСОБА_1, який ознайомився з направленнями на проведення перевірки та отримала копію наказу, що підтверджено його підписом.

Після закінчення перевірки та ознайомлення з актом, директор відмовилась від його підписання та отримання та не надав до перевірки документів, про що складено акт від 16.03.2016 року №11/05-99-40-01/36976217.

Згідно висновків акту перевірки відповідачем встановлені наступні порушення:

- знаходження в реалізації алкогольних напоїв (дві пляшки «Советське шампанське», напівсолодке, місткістю 0,75 л, за ціною 43,90 грн., виробник ПрАТ «Ізмаїльський виноробний завод») без марки акцизного податку встановленого зразка, чим порушено статтю 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР, за що передбачена сума штрафних санкцій у розмірі 17000 грн.;

- роздрібна торгівля алкогольними напоями за цінами нижче за встановлені мінімальні роздрібні ціни, а саме продаж пляшки горілки «Олександрія кришталева» місткістю 0,75 л, міцністю 40 %, виробник ТОВ «Національна горілчана компанія», за ціною 49 грн., що нижче мінімальної встановленої роздрібної ціни, яка складає 54,90 грн., чим порушено Постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 року №957, за що передбачена сума штрафних санкцій 10000 грн.;

- роздрібна торгівля тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних встановлених цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, а саме продаж пачки сигарет «Camel Blue» за ціною 19,45 грн., що є вищою за встановлену максимальну роздрібну ціну на тютюнові вироби, вказану виробником на пачці в розмірі 18,50 грн. (з урахуванням 5% акцизного податку максимальна роздрібна ціна на такі цигарки не повинна перевищувати 19,43 грн.), чим порушено ст. 11-1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-ВР, за що передбачена сума штрафних санкцій 10000 грн.

- не надання платником податків контролюючим органам оригіналів документів, чи їх копій при здійснення податкового контролю, чим порушено п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України та за що передбачено штраф у сумі 510 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення рішення від 11 квітня 2016 року:

- №, яким за порушення за порушення ст. 11-1, ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-ВР, Постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 року №957, до позивача застосовано суму штрафної (фінансової) санкції (штрафу) у зальному розмірі 37000 грн.;

- №, яким за порушення п.85.2 ст. 85 Податкового кодексу України позивачу збільшено суму грошового зобов'язання зі штрафної санкції у розмірі 510 грн.

Позивач, не погодившись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями звертався до Головного управління ДФС у Донецькій області та Держаної фіскальної служби України зі скаргами, за розглядом яких податкові повідомлення-рішення № та № від 11 квітня 2016 року залишено без змін.

Щодо посилань позивача на процедурні порушення під час проведення перевірки, суд зазначає наступне.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України (висловлену в постанові від 24.12.2010 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Foods and Goods L.T.D." до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька, третя особа - Державна податкова адміністрація в Донецькій області, про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій), саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Зазначене узгоджується з приписами статті 67 Конституції України, відповідно до яких кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в розмірі і в порядку, встановленими законом. Тому процедурні порушення, допущені контролюючим органом при призначенні та/або проведенні перевірки, не можуть бути обставиною, яка звільняє платника податків від відповідальності за невиконання його податкового обов'язку.

Спірні правовідносини, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95 від 19.12.1995 року (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЗУ №481/95).

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №481/95, тютюнові вироби - сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання чи жування

Статтею 11-1 Закону №481/95 передбачено, що встановлена виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби наноситься на пачку, коробку або сувенірну коробку тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення.

Максимальна роздрібна ціна за пачку, коробку або сувенірну коробку наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається з її цифрового виразу та скороченого найменування грошової одиниці України.

Дата виготовлення наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається із шести цифр, перші дві з яких означають день, наступні дві - місяць, останні дві - рік такої дати.

Нанесення максимальної роздрібної ціни та дати виготовлення на упаковку тютюнових виробів, призначених для вивезення (експортування) за межі митної території України, здійснюється згідно з умовами відповідної угоди на експорт.

Згідно із ч.1 ст.17 Закону України №481/95-ВР, за порушення норм цього Закону, щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ч.2 ст.17 Закону України №481/95-ВР, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема, роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів, - 100 відсотків вартості наявних у суб'єкта господарювання тютюнових виробів, але не менше 10000 гривень.

Постановою Кабінету Міністрів України №790 від 02.06.2003 року затверджено Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених ст.17 Закону №481/95-ВР.

Отже, як вбачається з акту перевірки 16 березня 2016 року №16/05-99-40-01/36976217 та пояснень представника відповідача у справі, під час перевірки магазину, де здійснює свою підприємницьку діяльність позивач, за адресою: вул. Радянська, 2, смт. Олександрівка, Олександрівський р-н., Донецька обл., перевіряючими було придбано пачку сигарети «LM» за ціною 10 грн. (що підтверджується фіскальним чеком від 16.03.2016 року №0004, роздрукованим на реєстраторі розрахункових операцій MINI - 500.02МЕ, заводський №ПБ57515748, фіскальний №), тоді як вказана виробником ціна на пачці складала 9,50 грн., тому з урахуванням 5% акцизного податку максимальна роздрібна ціна на такі цигарки не повинна перевищувати 9,98 грн.

Продавець ОСОБА_2 надала письмові пояснення від 16.03.2016 року, якими підтвердила факт реалізації сигарет «LM» за ціною 10 грн., тоді, як позивач в позовній заяві вказує на те, що факт реалізації пачки цигарок «LM» за ціною, що не відповідає чинному законодавству не підтверджується жодним документом.

В ході розгляду справи було встановлено, що оплата за цигарки була здійснена платіжною карткою через термінал ПриватБанку, при цьому позивач вказує на те, що згідно отриманого чеку вбачається, що до оплати зараховано 9,80 грн., тому ним не порушено норми закону.

Суд дослідивши вказаний чек (що знаходиться в матеріалах справи, сторінка справи 75, том 1), не приймає такі доводи позивача, з огляду на те, що по-перше згідно фіскального чеку магазину від 16.03.2016 року № сплачена сума за тютюнові вироби марки «LM» складає все ж таки 10 грн., та по-друге у відповідності до чеку з терміналу ПриватБанку, дійсно до сплати зазначено 9,80 грн. та 0,20 грн. зараховано бонусом, проте списано з карткового рахунку покупця саме 10 грн.

Крім того, згідно акту перевірки від 17 березня 2016 року №17/05-99-40-01/36976217 та пояснень представника відповідача у справі, під час перевірки магазину «Апрель», де здійснює свою підприємницьку діяльність позивач, за адресою: вул. Радянська, 18, смт. Олександрівка, Олександрівський р-н., Донецька обл., перевіряючими було придбано пачку сигарети «Camel Blue» за ціною 19.45 грн., тоді як вказана виробником ціна на пачці складала 18,50 грн., тому з урахуванням 5% акцизного податку максимальна роздрібна ціна на такі цигарки не повинна перевищувати 19,43 грн.

Продавець ОСОБА_3 надала письмові пояснення, якими підтвердила факт реалізації сигарет «Camel Blue» за ціною 19,45 грн.

Позивачем доказів протилежного суду не надано.

При цьому суд не приймає до уваги показання ОСОБА_3 як свідка, що вона в цей день була на прийомі у податковій інспекції, оскільки це не знаходить свого документального підтвердження.

Крім того, директор ТОВ «КПФ Валев» в своїх пояснення до позову вказує на те, що з письмових пояснень ОСОБА_3 не можливо встановити, чи знаходилась вона в трудових відносинах з позивачем.

Вказані доводи спростовуються наданим відповідачем звітом про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за березень 2016 року та податковим розрахунком сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб із сум утриманого з них податку за І квартал 2016 року з яких вбачається що ОСОБА_3 перебувала у трудових відносинах з ТОВ «КПФ «Валев».

З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідачем правомірно та у відповідності до приписів чинного законодавства застосовано до позивача штрафні санкції за порушення приписів ст.11-1 Закону №481/95 в частині реалізації тютюнових виробів за ціною вищою від максимальної роздрібної ціни на тютюнові вироби, встановленої виробником або імпортером таких тютюнових виробів, збільшеним на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів.

Згідно з ч. 4 ст.11 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», із змінами та доповненнями (далі - Закон № 481), алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону №481 до суб'єктів господарювання у разі зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Відповідно до пп. 14.1.107 п. 14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України марка акцизного податку це спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Відповідно до п. 226.1 ст. 226 Податкового Кодексу України у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов'язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Марки акцизного податку є обов'язковим спеціальним знаком, що підтверджує легальність реалізації товару на території України та відсутність якої на алкогольних чи тютюнових виробах є підставою для накладення штрафних санкцій у випадку виробництва, зберігання, транспортування та реалізації таких товарів.

Постановою Кабінету Міністрів України № 790 від 02.06.2003 р. затверджено Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Відповідно до п. 5 Порядку підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є: акт перевірки додержання суб'єктом підприємницької діяльності встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб'єкта підприємницької діяльності, пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Згідно з п. 6 Порядку рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (Департамент контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації, його регіональні управління та їх територіальні підрозділи, Мінекономіки), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, Державної податкової адміністрації, Держкомстату, Держспоживстандарту у межах їх компетенції, визначеної законодавством.

Отже, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій можуть слугувати, зокрема, матеріали податкових органів про недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог чинного законодавства.

Місце зберігання - це місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання.

Місце торгівлі - це місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.

З акту перевірки від 17 березня 2016 року №17/05-99-40-01/36976217 та пояснень представника відповідача у справі, під час перевірки магазину «Апрель», де здійснює свою підприємницьку діяльність позивач, за адресою: вул. Радянська, 18, смт. Олександрівка, Олександрівський р-н., Донецька обл., перевіряючими було встановлено знаходження в реалізації алкогольних напоїв (дві пляшки «Советське шампанське», напівсолодке, місткістю 0,75 л, за ціною 43,90 грн., виробник ПрАТ «Ізмаїльський виноробний завод») без марки акцизного податку встановленого зразка, чим порушено статтю 11 ЗУ № 481/95-ВР.

Продавець ОСОБА_3 в наданих письмових пояснення, з підстав відсутності акцизних марок на пляшках «Советського шампанського» вказала на те, що акцизна марка ймовірно була відірвана внаслідок вбирання в приміщенні.

З акту перевірки від 16 березня 2016 року №16/05-99-40-01/36976217 та пояснень представника відповідача у справі, під час перевірки магазину, де здійснює свою підприємницьку діяльність позивач, за адресою: вул. Радянська, 2, смт. Олександрівка, Олександрівський р-н., Донецька обл., перевіряючими також було встановлено знаходження в реалізації алкогольних напоїв (пляшка горілки «Щедрий ярморок», місткість 0,5 л, міцністю 40 %, за ціно 55 грн. виробник ПрАТ «Люботинський завод «Продтовари») без марки акцизного податку встановленого зразка, чим порушено статтю 11 ЗУ № 481/95-ВР.

Представник позивача надав суду пояснення в яких зазначив, що усі алкогольні напої марковані марками акцизного збору та шампанське без марок акцизного збору в приміщенні магазину не зберігається та тим паче не реалізується, тоді як факт відсутності акцизного збору на пляшках «Советское шампанское» напівсолодке нічим не задокументовано.

Доводи позивача про те, що у відповідача не має крім акту перевірки ніяких фактичних доказів, не звільняє останнього від відповідальності, оскільки акт є носієм доказової інформації про виявлені податковим органом під час проведення перевірки порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання, обов'язковим документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

При цьому суд зазначає, що для застосування положень абз.15 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» достатньо самого факту здійснення зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.

Виходячи з того, що під час проведення перевірки у магазинах, де здійснює підприємницьку діяльність позивач відповідачем був належним чином встановлений факт зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку, суд приходить до висновку, що застосовані до позивача штрафні санкції є обґрунтованим та таким, що відповідають приписам чинного законодавства.

Щодо не надання платником податків контролюючому органу оригіналів документів, чи їх копій при здійснення податкового контролю, в результаті чого ним порушено п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України суд зазначає наступне.

В своїх поясненнях представник позивача зазначив, що оскільки перевірка проводилась одночасно за двома адресами, директор ТОВ «КПФ Валев», що був присутній під час проведення перевірки в магазині «Апрель» за адресою: вул. Радянська, 18, смт. Олександрівка, Олександрівський р-н., Донецька обл., повідомив перевіряючих, що реєстраційний адрес позивача вул. Радянська, 53, смт. Олександрівка, Олександрівський район, Донецька область та запропонував надати документи за місцем ведення бухгалтерського обліку проте службові особи відповідача відмовились та почали перевірку.

Пунктом 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Згідно п.п. 20.1.6 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючим органам надане право запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, повязану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Статтею 16 Податкового кодексу України на платника податків покладені обовязки, зокрема, подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством; виконувати законні вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів з питань оподаткування та митної справи і підписувати акти (довідки) про проведення перевірки; не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов'язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи.

Згідно п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Як вже зазначалось судом та не заперечувалось позивачем в ході судового розгляду справи, під час проведення перевірки необхідні документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки, фахівцям відповідача надані не були.

Відповідно до п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

При цьому, суд звертає увагу на те, що фактична перевірка проводиться з певною метою, зокрема для контролю за дотриманням законодавства з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, тому надання копій документів в рамках мети, зазначеної в направленні на перевірку, є обов'язком платника податків.

Враховуючи наведене, суд не приймає доводи позивача та вважає, що відповідачем правомірно застосовано до позивача штраф в зазначеному розмірі.

Щодо позовних вимог в частині застосування до позивача відповідальності за порушення Постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 року №957 в частині роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами нижче за встановлені мінімальні роздрібні ціни, суд зазначає наступне.

Згідно з абз. 13 ч. 2 ст. 17 Закону №481, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

Відповідно до статті 116 Податкового кодексу України у разі застосування контролюючими органами до платника податків штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, такому платнику податків надсилаються (вручаються) податкові повідомлення-рішення.

Частиною 10 статті 18 Закону України Закону № 481 право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої надано Кабінету Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 року №957 встановлено розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв згідно з додатком.

Зі змісту акту перевірки від 16 березня 2016 року №16/05-99-40-01/36976217 вбачається, що під час перевірки магазину, де здійснює свою підприємницьку діяльність позивач, за адресою: вул. Радянська, 2, смт. Олександрівка, Олександрівський р-н., Донецька обл., перевіряючими було придбано пляшку горілки «Хлібний дар» місткістю 0,5 л, міцністю 40 %, виробник ТОВ «Національна горілчана компанія», за ціною 50,50 грн. що нижче мінімальної встановленої роздрібної ціни, яка складає 54,90 грн., чим порушено Постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 року №957.

Зі змісту акту перевірки від 17 березня 2016 року №17/05-99-40-01/36976217 вбачається, що під час перевірки магазину «Апрель», де здійснює свою підприємницьку діяльність позивач, за адресою: вул. Радянська, 18, смт. Олександрівка, Олександрівський р-н., Донецька обл., перевіряючими було придбано пляшку горілки «Олександрія кришталева» місткістю 0,75 л, міцністю 40 %, виробник ТОВ «Національна горілчана компанія», за ціною 49 грн., що нижче мінімальної встановленої роздрібної ціни, яка складає 54,90 грн., чим порушено Постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 року №957.

При цьому, відповідач при встановлені факту роздрібної торгівлі алкогольним напоями за ціною нижчою від встановленої мінімальної роздрібної ціни на алкогольні напої керувався приписами додатку до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 року №957 у редакції, викладеній з урахуванням змін, внесених Постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року №462 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року №957», яка набрала чинності 17.06.2015 року.

У відповідно з додатком до вказаної постанови мінімальна роздрібна ціна на горілку та лікеро-горілчані вироби, інші, код згідно з УКТЗЕД 2208 60, 2208 70, 2208 90, за 1 літр 100-відсоткового спирту, з 01 вересня 2015 року складає 274,50 грн., (тобто 10,98 грн. за 0,1 л. горілки 40 % об. од.)

Постанова Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року №462 оскаржувалась у судовому порядку.

Так, Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.12.2015 року по справі №826/17459/15 Постанову Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року №426 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року №957» визнано незаконною та нечинною.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2016 року постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.12.2015 року по справі №826/17459/15 залишено без змін.

Судові рішення набрали законної сили 11.02.2016 року.

Таким чином, на час прийняття рішення про застосування до позивача фінансових санкцій, постанова Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року №426 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року N957» , яка визначала мінімальний розмір роздрібної ціни на алкогольні напої, не дотримання якої і стало підставою для притягнення позивача до відповідальності вже не діяла, оскільки була визнана не чинною відповідно до вказаного судового рішення.

При цьому суд не приймає посилання представника відповідача на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 01.03.2016 року якою виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.12.2015 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2016 року по справі №826/17459/15 зупинено до розгляду справи судом касаційної інстанції.

За змістом статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України випливає, що в разі задоволення позову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень суд повинен зазначити про це в судовому рішенні та одночасно застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про скасування або визнання нечинними рішення чи окремих його положень.

Скасування акта суб'єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта. Визнання ж акта суб'єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Відповідно до частини п'ятої ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Згідно з частиною першої ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Таким чином, на час проведення перевірки 16 березня 2016 року та винесення спірних податкових повідомлень-рішень постанова Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року №426 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року №957» втратила чинність.

При цьому суд враховує той факт, що ухвалою Вищого адміністративного суду України у справі № К/800/5606/16 від 30.06.2016 року постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 15.12.2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2016 року залишено без змін.

Отже, станом на дату реалізації позивачем алкогольних напоїв діяла редакція Постанови Кабінету Міністрів України в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11 червня 2014 р. №177, згідно з додатком до якої мінімальна роздрібна ціна на горілку та лікеро-горілчані вироби, інші, код згідно з УКТЗЕД 2208 60, 2208 70, 2208 90, за 1 літр 100-відсоткового спирту, з 01 серпня складає 199,5 грн., тобто 7,98 грн. за 0,1 л. горілки 40 % об. од.

Таким чином, позивач в частині реалізації пляшки горілки «Хлібний дар» місткістю 0,5 л, міцністю 40 %, виробник ТОВ «Національна горілчана компанія», за ціною 50,50 грн. в магазині за адресою: вул. Радянська, 2, смт. Олександрівка, Олександрівський р-н., Донецька обл., не допустив порушення постанови Кабінету Міністрів України №957 від 30.10.2008 року, оскільки встановлена мінімальна роздрібна ціна за 0,5 л горілки складає 39,90 грн.

Враховуючи вищевикладене, спірне податкове повідомлення-рішення від 11.04.2016 року № в частині визначення позивачу штрафної санкції у розмірі 10000 грн. підлягає скасуванню.

Щодо продажу у магазині «Апрель» за адресою: вул. Радянська, 18, смт.Олександрівка, Олександрівський р-н., Донецька обл., пляшки горілки «Олександрія кришталева» місткістю 0,75 л, міцністю 40 %, виробник ТОВ «Національна горілчана компанія», за ціною за ціною 49 грн., що як зазначає відповідача нижче мінімальної встановленої роздрібної ціни, яка складає 54,90 грн., суд вказує на наступне.

Контролюючий орган під час розрахунку встановленої мінімальної роздрібної ціни на горілку (54,90 грн.) виходив з об'єму пляшки 0,5 л, проте з акту перевірки та пояснень продавця вбачається, що реалізовано було пляшку горілки «Олександрія кришталева» місткістю 0,75 л.

Таким чином, встановлена мінімальна роздрібна ціна на горілку у відповідності до чинної редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 року №957 (від 11 червня 2014 р. №177) за 0,75 л становить 59,85 грн., що в свою чергу є більшою вартістю від ціни за яку було реалізовано таку пляшку позивачем.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що хоча, відповідачем і було здійснено помилковий розрахунок мінімальної роздрібної ціни, позивачем фактично при реалізації алкоголю все ж таки було допущено порушення приписів Постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 року №957 (від 11 червня 2014 р. №177) в наслідок чого, застосована до позивача штрафна санкція у розмірі 10000 грн. у відповідно до податкового повідомлення-рішення від 11.04.2016 року № є правомірною.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись Конституцією України, ст. ст. 2-15, 17-18, 33-35, 45-46, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 160, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КПФ Валев» до Добропільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень від 11 квітня 2016 року №, №, № - задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.04.2016 року № прийняте Добропільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Донецькій області в частині визначення позивачу штрафної санкції у розмірі 10000 грн. за порушення Постанови Кабінету Міністрів від 30.10.2008 року №957.

В інший частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Добропільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КПФ Валев» (84000, Донецька область, Олександрівський район, смт. Олександрівка, вул. Радянська, 53, ) судовий збір у розмірі 185 (сто вісімдесят п'ять) гривень.

Повний текст постанови складено та підписано 19 червня 2017 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кониченко О.М.