Справа № 335/10206/16-а (2-а/335/354/2016)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 червня 2017 рокусправа № 335/10206/16-а (2-а/335/354/2016)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Чабаненко С.В. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2017 року у справі № 335/10206/16-а (2-а/335/354/2016) за адміністративним позовом Запорізької міської ради до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, треті особи, які не заявляють самостійних вимог - Міське комунальне підприємство "Основаніє", ОСОБА_1, ОСОБА_2, про визнання незаконним та скасування розпорядження,-

В С Т А Н О В И В:

Запорізька міська рада звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати незаконним та скасувати розпорядження Районної адміністрації по Орджонікідзевському району від 31.10.2012 року №844 про зміну договору найму житла міського комунального підприємства «Основаніє».

Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 03 квітня 2017 року задоволено адміністративний позов.

Не погодившись із постановою суду, ОСОБА_1, як третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, подана апеляційна скарга, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої не застосовані статті 64, 65 Житлового кодексу України, оскільки вона спільно мешкала з гр.ОСОБА_3, була вселена в квартиру на законних підставах і після його смерті залишилась єдиним наймачем квартири, що зобов'язувало відповідача прийняти рішення про зміну договору найму. Посилання суду першої інстанції на обставини, встановлені рішенням Орджонікідзевського районного суду від 21.10.2013 року по справі №335/3214/13-ц, як на такі, що не потребують доказуванню, на думку апелянта, є помилковим в силу статті 61 ЦПК України.

Від позивача та третьої особи - ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції надійшли письмові заперечення, відповідно до яких сторони просять постанову суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Від Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

У судовому апелянт ОСОБА_1 підтримала доводи викладені в апеляційній скарзі та наполягала на тому, що вона проживала спільно с померлим ОСОБА_3 та вела спільний побут, а отже після його смерті вона є єдиним наймачем квартири.

Представник позивача - ОСОБА_4 (довіреність №01/02-07/00493 від 23.02.2017 року) підтримала доводи, викладені у письмових запереченнях на апеляційну скаргу. Представники третьої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_5 (дог. про надання правової допомоги від 20.05.2017 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ЗП 001207 від 05.01.2017 року) та ОСОБА_6 (довіреність №3301 від 20.08.2016 року) заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити постанову суду першої інстанції в силі як обґрунтовану та законну.

Інші учасники процесу, належним чином повідомлені про день, місце і час розгляду апеляційної скарги у судове засідання не прибули.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Здійснюючи перевірку законності та обґрунтованості оскарженого рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених позовних вимог, колегія суддів керується приписами статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права дійшла висновку про відсутність підстав для його скасування.

Наявними у справі належними та допустимими письмовими доказами підтверджуються обставини того, що розпорядженням районної адміністрації по Орджонікідзевському район від 31.10.2012 року №844 «Про зміну договору найму житла міського комунального підприємства «Основаніє», відповідно до якого змінено наймача з ОСОБА_3 на співмешканку ОСОБА_1 по договору найму житлового приміщення розташованого за адресою: м.Запоріжжя, АДРЕСА_2, у зв'язку зі смертю основного квартиронаймача (а.с.11).

21 жовтня 2013 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення у справі №335/3214/13-ц (2/335/1350/2013), яким відмовлено у задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 та зобов'язання визнати факт, зміну черговості права на спадкування. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 03.12.2013 року рішення суду залишено в силі (а.с.1-23).

На підставі даного рішення ОСОБА_2 звернувся із заявою до Департаменту житлово-комунального господарства про перевірку законності прийнятого розпорядження районної адміністрації по Орджонікідзевському район від 31.10.2012 року №844 «Про зміну договору найму житла міського комунального підприємства «Основаніє».

24 січня 2014 року на підставі звернення гр. ОСОБА_2, рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 21.10.2013 року та Служби Безпеки України від 25.09.2013 року №59/К-300/13 виконавчим комітетом Запорізької міської ради прийнято рішення №14/1 «Про скасування розпорядження голови районної адміністрації по Орджонікідзеському району від 31.10.2012 №844» (а.с.18).

Постановами Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 30.09.2014 року та Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2015 року у справі №335/2729/14а задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Запорізької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення. Судом визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.01.2014 року №14/1 «Про скасування розпорядження голови районної адміністрації по Орджонікідзеському району від 31.10.2012 №844» (а.с.26-27, 14-16). Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.05.2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Запорізької міської ради (а.с.17).

Зважаючи на наведені обставини Запорізька міська рада оскаржила розпорядження районної адміністрації по Орджонікідзевському району від 31.10.2012 року №844 «Про зміну договору найму житла міського комунального підприємства «Основаніє» в порядку адміністративного судочинства України.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що, приймаючи розпорядження від 31.10.2012 року №844 «Про зміну договору найму житла міського комунального підприємства «Основаніє» районна адміністрація по Орджонікідзевському району, реалізуючи покладені на неї повноваження у сфері житлово-комунального господарства, діяла всупереч повноважень та без дотримання вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Житлового кодексу Української РСР.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

05 жовтня 2012 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району за вх.№С-1042 з проханням переоформити особовий рахунок та договір найму житлового приміщення за адресою АДРЕСА_2, на неї у зв'язку зі смертю чоловіка ОСОБА_3 Основним квартиронаймачем був ОСОБА_7, квартира не приватизована, не службова, не викуплена. ОСОБА_1 була зареєстрована за даною адресою. На підставі зазначеної заяви відповідачем було прийнято спірне рішення.

Відповідно до статті 61 Житлового кодексу Української РСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

З матеріалів справи вбачається, що ордер №5033 виданий 06.01.1960 року на ім'я громадянина ОСОБА_8. У зазначеній квартирі були зареєстровані: ОСОБА_9 1927р.н. помер ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_10 1929р.н. - померла ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_2 1953р.н. знятий з реєстрації 01.04.1977; ОСОБА_11 1960р.н. помер ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_3 був зареєстрований з 15.04.1980р. по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 (останній член родини с ким було укладено договір найму); ОСОБА_1 зареєстрована з 18.10.2005 року. (а.с.10, 25).

Відповідно до статті 64 Житлового Кодексу Української РСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Зі змісту статті 106 Житлового Кодексу Української РСР вбачається, що будь-який член сім'ї наймача, що має повну цивільну дієздатність, має право вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення. Виходячи з принципу рівності прав та обов'язків наймача та членів його сім'ї (ст. 64 ЖК), члени сім'ї заміщують наймача в договірних правовідносинах найму. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. Підставою для зміни договору найму може бути смерть наймача або втрата ним права на жиле приміщення за статтею 71 зазначеного Кодексу. Право вимагати зміни договору в цих випадках має будь-хто з членів сім'ї наймача, які залишились проживати у приміщенні, в тому числі і неповнолітні в особі законних представників.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.10.2013 року у цивільній справі №335/3214/13-ц, яке набрало законної сили, встановлено відсутність факту спільного проживання гр.ОСОБА_1 з гр.ОСОБА_3 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1980 року по 03.09.2012 року.

Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім того, відсутність актового запису про реєстрацію шлюбу між зазначеними громадянами підтверджується листом Орджонікідзевського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 10.04.2013 року №247/02-04/5 та не заперечується апелянтом (а.с.24).

Отже, ОСОБА_1 в силу норм чинного законодавства не є членом сім'ї наймача ОСОБА_3, а її доводи щодо спільного проживання не приймаються судом до уваги, оскільки вже були предметом доказування у цивільній справі та в силу статті 21 Сімейного кодексу України спільне проживання не визнається шлюбом з юридичної точки зору та не породжує жодних правових наслідків, у томі числі, права на зміну договору найму на квартиру АДРЕСА_2

Частиною 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або Законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

На підставі зазначених вище обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що районна адміністрація по Орджонікідзевському району м. Запоріжжя, приймаючи 31.10.2012 року розпорядження №844, діяла всупереч повноважень та без дотримання вимог чинного законодавства, а отже є незаконним та підлягає скасуванню.

Доводи апелянта про порушення Запорізькою міською радою строку звернення до суду з адміністративним позовом не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом при постановленні ухвали від 07.03.2017 року у даній адміністративній справі встановлені обставини, які свідчать про наявність правових підстав для висновку щодо поважності причин пропуску процесуального строку. Дане рішення набрало законної сили.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення не допущено порушень норм матеріального і процесуального права, а викладені в ньому висновки відповідають обставинам справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 03 квітня 2017 року у справі № 335/10206/16-а (2-а/335/354/2016) - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: Т.С. Прокопчук