Справа № 161/10487/14-а
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року № 876/6288/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Судової-Хомюк Н.М., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 березня 2017 року про відмову в роз`ясненні рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Луцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів,

встановив:

У липні 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області, в якому просив: 1) визнати неправомірними дії відповідача щодо неврахування матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку при призначенні позивачу пенсії згідно Закону України «Про державну службу»; 2) зобов'язати відповідача провести перерахунок розміру призначеної позивачу пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 90% від заробітної плати з урахуванням матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, збільшивши її місячний розмір на 288,58 грн.; 3) зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії за період з 25.01.2007 р. по червень 2014 р. з врахуванням перерахунку розміру раніше призначеної пенсії (збільшення на 288,58 грн.) та виплатити позивачу недоплачену з часу набуття позивачем права отримувати перерахований розмір пенсії (листопад 2009 року) пенсію в сумі 12697,52 грн.; 4) стягнути з відповідача на користь позивача 961,97 грн. компенсаційних витрат у зв'язку з ростом споживчих цін; 5) стягнути з відповідача на користь позивача 3% коштів на відшкодування шкоди, завданої суб'єктом владних повноважень рішенням, дією або бездіяльністю згідно ст.625 ЦКУ в сумі 1150,17 грн.; 6) зобов'язати відповідача надати інформацію та пояснення про проведені суми перерахунку пенсії в листопаді 2009 року з метою подальшого можливого уточнення суми позовних вимог; 7) постанову суду по даній справі допустити до негайного виконання.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.07.2014 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії УПФ України в м. Луцьку Волинської області щодо неврахування матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку при призначенні ОСОБА_1 пенсії згідно Закону України «Про державну службу». Зобов'язано УПФ України в м. Луцьку Волинської області провести перерахунок розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 90% від заробітної плати з урахуванням матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку. Зобов'язано УПФ України в м. Луцьку Волинської області провести перерахунок розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку за період із січня 2014 року по червень 2014 року. Стягнено із УПФ України в м. Луцьку Волинської області на користь ОСОБА_1 15,03 грн. завданої шкоди. У решті позовних вимог - відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2016 року задоволено частково апеляційну скаргу УПФ України в м. Луцьку Волинської області. Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.07.2014 року - скасовано в частині задоволення позовних вимог про стягнення з УПФ України в м. Луцьку Волинської області на користь ОСОБА_1 15,03 грн. завданої шкоди, та прийнято нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в цій частині відмовлено. В решта частині постанову суду першої інстанції залишено без змін.

27.07.2016 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області видано виконавчий лист щодо виконання вищевказаних судових рішень про перерахунок пенсії ОСОБА_1, а постановою від 01.08.2016 р. державного виконавця відділу ПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області відкрито виконавче провадження ВП № 51820283.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.11.2016 року замінено сторону у вказаному виконавчому провадженні, а саме боржника УПФ України в м. Луцьку Волинської області замінено правонаступником Луцьким об'єднаним УПФ України Волинської області.

У лютому 2017 року Луцьке об'єднане УПФ України Волинської області звернулось в суд із письмовою заявою про роз'яснення вказаної вище постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.07.2014 року. У заяві зазначається, що вказана постанова суду першої інстанції є незрозумілою в резолютивній частині стосовно того, з яких саме дат січня 2014 року та червня 2014 року обраховувати компенсацію за невикористану відпустку. Тому, заявник просить роз'яснити резолютивну частину постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.07.2014 року в частині того, з яких саме дат січня 2014 року та червня 2014 року має обраховуватись компенсація за невикористану відпустку при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.03.2017 року відмовлено Луцькому об'єднаному УПФ України Волинської області в задоволенні його заяви про роз'яснення судового рішення.

Із цією ухвалою суду першої інстанції від 21.03.2017 року не погодився позивач по справі ОСОБА_1 та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена ухвала суду прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, є необґрунтованою, винесена з неповним з'ясуванням обставин справи.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що суд першої інстанції зробив хибний висновок про виконання в цілому Луцьким об'єднаним УПФ України Волинської області постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.07.2014 року. Вказує, що ця постанова суду про перерахунок пенсії позивачу є виконаною лише частково, а тому суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень і не дослідив доказів по справі. Суд не витребував матеріалів виконавчого провадження, які б підтверджували стан виконання постанови суду і безпідставно обмежився лише довідкою УПФ № 11929/02-15 від 26.12.2016 року. Також апелянт зазначає, що суд першої інстанції безпідставно вказує, що сторони в судове засідання не з'явились, тоді як в дійсності позивач і представник відповідача вчасно з'явились до суду і приймали участь в судовому засіданні.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить: 1) змінити ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.03.2017 року, виключивши з мотивувальної частини цієї ухвали згадку про факт виконання відповідачем постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.07.2014 року, та виключити згадку про те, що сторони в судове засідання не з'явились; 2) відмовити Луцькому об'єднаному УПФ України Волинської області в роз'ясненні резолютивної частини постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.07.2014 року. Також апелянт просить дослідити докази, які не досліджувались і були свідомо проігноровані судом першої інстанції, витребувати відеоспостереження від 23.02.2017 року та 21.03.2017 року про участь сторін в судовому засіданні, стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір та понесені судові витрати пов'язані з розглядом апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави та межі апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КАС України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Таким чином, роз'яснено може бути судове рішення, у разі, якщо без такого роз'яснення його важко зрозуміти та виконати, внаслідок неясності (незрозумілості) його резолютивної частини.

При цьому, визначений ст.170 КАС України механізм не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення, чи не знає способу або порядку його виконання.

Підставою для роз'яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз'ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз'яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Суд апеляційної інстанції не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для роз'яснення постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.07.2014 року.

Так, із змісту вказаної постанови суду від 31.07.2014 року видно, що в резолютивній частині цієї постанови дійсно не вказано з яких саме дат січня 2014 року та червня 2014 року має обраховуватись компенсація за невикористану відпустку при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Крім цього, при вирішенні заяви про роз'яснення постанови суду від 31.07.2014 року суд першої інстанції дійшов необґрунтованих висновків про те, що ця постанова суду про перерахунок пенсії ОСОБА_1 виконана.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що про повне виконання вказаної постанови суду від 31.07.2014 року немає у справі належних доказів і судом першої інстанції не вказано покликань та такі докази. При цьому, довідка Луцького об'єднаного УПФ України Волинської області № 11929/02-15 від 26.12.2016 року про нарахування і виплату ОСОБА_1 пенсійних доплат не може бути безумовним доказом повного виконання судового рішення у виконавчому провадженні ВП № 51820283, оскільки заява цього ж Луцького об'єднаного УПФ України Волинської області про роз'яснення судового рішення подана до суду 09.02.2017 року і в цій заяві боржник зазначає, що рішення суду, тобто постанова від 31.07.2014 року, потребує роз'яснення саме для її виконання.

Отже, оскаржену ухвалу суду від 21.03.2017 року слід скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду і прийняття ухвали про роз'яснення судового рішення.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що частиною 1 ст.170 КАС України передбачено, що роз'яснення судового рішення здійснює суд, який його ухвалив.

Одночасно, суд апеляційної інстанції враховує, що оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, тому в користь апелянта слід присудити понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 800 грн. із Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 41 ч.1, 195, 196, 199, 202, 204, 205, 206, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити частково.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 березня 2017 року про відмову в роз`ясненні рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Луцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду і роз'яснення судового рішення.

Стягнути із Державного бюджету України в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), проживає в АДРЕСА_1 суму судового збору в розмірі 800 (вісімсот) грн. сплачену за подання апеляційної скарги згідно квитанції №0890-4174-1746-7370 від 09.06.2017 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Н.М. Судова-Хомюк

Р.Й. Коваль

Повний текст ухвали виготовлено 22.06.2017 року