Справа № 813/4322/16
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2017 року Справа № 813/4322/16

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого cудді Кузана Р.І.

секретар судового засідання Тронка О.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до Камянка-Бузького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про скасування постанови та зобовязання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Державна архітектурно-будівельна інспекція України (далі позивач, ДАБІ України) звернулась до суду з позовом до Камянка-Бузького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області (далі відповідач, Камянка-Бузький районний відділ ДВС), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 (далі третя особа, ОСОБА_2Я.) в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 11.07.2016 № 51623246, прийняту державним виконавцем Зубиком Олегом Івановичем Камянка-Бузького районного відділу ДВС;

- зобовязати відповідача відкрити виконавче провадження за заявою 22.06.2016 вих. № 1013-6/3659-16 про відкриття виконавчого провадження згідно з виконавчим документом - постановою від 28.12.2015 № 1з/203-ф/пз про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що постановою державного виконавця Зубика О.І. Камянка-Бузького районного відділу ДВС від 11.07.2016 ВП №51623246 відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання постанови Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області від 28.12.2015 №1зз-203-ф/пз, у звязку з тим, що вказаний виконавчий документ не скріплений гербовою печаткою. Вважає оскаржувану постанову державного виконавця протиправною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що чинним законодавством делеговано повноваження щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення та прийняття постанов від імені Держархбудінспекції головним інспекторам будівельного нагляду в областях, які не мають і не можуть мати печатки із зображенням Державного герба України, оскільки входять до структурного підрозділу апарату Держархбудінспекції. Зазначив, що Постанова від 28.12.2015 №1зз-203-ф/пз скріплена печаткою Департаменту та відповідає вимогам закону. Додатково зауважив, що правомірність винесення такого виконавчого документа підтверджено постановою Каміянка-Бузького районного суду Львівської області від 17.03.2016 у справі №446/202/26-а.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у позовній заві, просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання, не прибув, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду письмові заперечення, зміст яких полягає в наступному. Підставою відмови у відкритті виконавчого провадження було неналежне оформлення виконавчого документа, що суперечило нормам передбачених законодавством (скріплення гербовою печаткою). Згідно з положенням про ДАБІ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 №294 Держархбудінспекція є юридичною особою публічного права, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в органах казначейства. Твердження представника позивача про те, що правомірність виконавчого документа підтверджена постановою Камянка-Бузького районного суду Львівської області від 17.03.2016 у справі №446/202/26-а не має жодного значення до даної справи, оскільки предметом розгляду у справі №446/202/26-а була законність проведення перевірки, а не процесуального складання та оформлення самої постанови. З цих підстав просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Третя особа участі повноважного представника в судовому засіданні не забезпечила, хоча, відповідно до ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України. Належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне:

Постановою державного виконавця Зубика О.І. Кам`янка-Бузького районного відділу ДВС від 11.07.2016 ВП №51623246 відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання постанови Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області від 28.12.2015 №1зз-203-ф/пз.

Підставною для прийняття такої постанови стало те, що, на думку державного виконавця, виконавчий документ (постанова від 28.12.2015 №1зз-203-ф/пз) не скріплений гербовою печаткою.

Не погодившись з таким рішенням державного виконавця позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, на час виникнення спірних правовідносин, були врегульовані Законом України "Про виконавче провадження" № 606-XIV (далі - Закон України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" (202/98-ВР) (далі - державні виконавці).

Згідно з ч. 1 та п.8 ч. 2 ст. 17 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу.

Статтею 18 Закону України Про виконавче провадження визначено вимоги до виконавчого документа.

Так, зокрема, відповідно до ч. 3 вказаної статті виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону

Згідно з ч. 2, 3, 4 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження про відмову у відкритті виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову протягом трьох робочих днів, а за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - не пізніше наступного робочого дня з дня надходження виконавчого документа і не пізніше наступного дня надсилає її заявникові разом з виконавчим документом. У разі відмови у відкритті виконавчого провадження на підставі пункту 6 частини першої цієї статті державний виконавець роз'яснює заявникові право на звернення до суду чи іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність з вимогами статті 18 цього Закону. Постанова державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження може бути оскаржена заявником у десятиденний строк з дня її надходження у порядку, встановленому цим Законом

Як встановлено судом, підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження стала невідповідність виконавчого документа вимогам ст. 18 Закону України Про виконавче провадження. А саме, постанова від 28.12.2015 №1зз-203-ф/пз не скріплена гербовою печаткою.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" № 3038-17 органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Згідно з абз. 5 п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності передбачено, що управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі - щодо обєктів I, II, III, IV, V категорій складності.

Відповідно до п. 2 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 № 244 справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, розглядаються Держархбудінспекцією. Накладати штраф від імені Держархбудінспекції мають право головні інспектори будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі.

Згідно з п.7 Положення про ДАБІ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 № 294, Держархбудінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 150 від 23.04.2014 Питання функціонування територіальних органів Державної архітектурно - будівельної інспекції Кабінет Міністрів України погодився із пропозицією ДАБІ України щодо утворення її територіальних органів, як структурних підрозділів апарату Держархбудінспекції України.

Наказом ДАБІ України №1004 від 08.09.2015, у редакції наказу від 12.10.2015, затверджено нове Положення, яким в п.1 визначено, що Департамент державної архітектурно будівельної інспекції у Львівській області є територіальним органом структурним підрозділом апарату Державної архітектурно будівельної інспекції України, без надання статусу окремої юридичної особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України Про центральні органи виконавчої влади центральний орган виконавчої влади має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в органах Державної казначейської служби України.

Враховуючи вищенаведене, законодавством України чітко визначено, що центральний орган виконавчої влади, яким є позивач у справі виконує свої повноваження по Україні через головних інспекторів будівельного нагляду у територіальних структурних підрозділах апарату, які не є юридичними особами у даному випадку Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області.

Пунктом 3 Положення про Департамент державної архітектурно будівельної інспекції у Львівській області, затвердженого наказом Держархбудінспекції від 08.09.2015 № 1004 визначено, що основним завданням є забезпечення державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду у випадках передбачених Законом України Про регулювання містобудівної діяльності на території Львівської області.

Згідно з п.п.10 п. 4 Положення, Департамент державної архітектурно будівельної інспекції у Львівській області відповідно до покладених на нього завдань та в межах повноважень визначених законом у сфері державного архітектурно будівельного контролю розглядає справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності із прийняттям відповідних рішень.

Абзацом другим п. 6 Положення встановлено, що від імені Департаменту здійснювати повноваження визначені п. 4 цього Положення мають право головні інспектори будівельного нагляду відповідно до посадових обовязків.

Відповідно до п. 14 Положення Департамент державної архітектурно будівельної інспекції у Львівській області має власний бланк, печатки та штампи. Вказані печатки та штампи не містять зображення Державного Герба України, оскільки ч. 2 ст. 4 Закону України Про центральні органи виконавчої влади чітко визначено, які саме державні органи мають печатки із зображенням Державного Герба України.

Таким чином, законодавцем наділено повноваженнями щодо розгляду справ про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності та прийняття постанов про накладення штрафів від імені Держархбудінспекції головним інспекторам будівельного нагляду в областях, які відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України Про центральні органи виконавчої влади не мають і не можуть мати печатки із зображенням Державного Герба України, оскільки останні входять до структурного підрозділу апарату Держархбудінспекції.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про помилковість покликання відповідача на необхідність скріплення постанови Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області від 28.12.2015 №1зз-203-ф/пз печаткою із зображенням Державного Герба України, оскільки наявність такої відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження не є обовязковою.

Водночас, суд, дослідивши вищезгаданий виконавчий документ, встановив, що такий скріплений печаткою Департаменту державної архітектурно будівельної інспекції у Львівській області з дотриманням вимог законодавства, відтак підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження із вказаних у спірній постанові обставин відсутні.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною та скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 11.07.2016 ВП № 51623246, прийняту державним виконавцем Зубиком О.І. Камянка-Бузького районного відділу ДВС.

Щодо позовної вимоги зобовязати відповідача відкрити виконавче провадження за заявою 22.06.2016 вих. № 1013-6/3659-16 суд зазначає таке.

На час розгляду справи діє Закон України "Про виконавче провадження" від 02.02.2016 №1404-VIII, тоді як на час прийняття оскаржуваної постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження діяв Закон України "Про виконавче провадження" № 606-XIV.

Таким чином, порядок та умови при наявності яких державний виконавець відкриває виконавче провадження у справі на час подання позивачем заяви від 22.06.2016 вих. № 1013-6/3659-16 про відкриття виконавчого провадження та на час вирішення спору по суті врегульовано різними нормативно-правовими актами.

Аналіз положень Закону України "Про виконавче провадження" (в попередній та діючій редакціях) дає підстави стверджувати, що відкриття виконавчого провадження є дискреційним повноваженням державного виконавця, а прийняттю такого рішення передують етапи перевірки поданих стягувачем документів.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Наділивши державні органи дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення. Такі рішення приймаються на підставі звернення зацікавленої особи та за результатами аналізу поданих нею документів.

Виходячи з вищевикладеного, відкриття виконавчого провадження можливе після звернення зацікавленої особи до відповідного відділу виконавчої служби з заявою про відкриття виконавчого провадження, після чого державний виконавець зобовязаний вчинити дії щодо перевірки відповідності виконавчого документу нормам Закону України «Про виконавче провадження».

Відтак, задоволення позовних вимог в цій частині є формою втручання в дискреційні повноваження державного органу.

При цьому суд зазначає, що заява позивача від 22.06.2016 вих. № 1013-6/3659-16 про відкриття виконавчого провадження вже розглянута відповідачем в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження» № 606-XIV. За результатами розгляду такої заяви державним виконавцем вже прийнято рішення. Підстави для повторного розгляду такої заяви в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження" від 02.02.2016 №1404-VIII відсутні.

Тому, в задоволенні позовної вимоги до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про зобов'язання відповідача вчинити дії слід відмовити.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений позивачем судовий збір з відповідача не стягується.

Керуючись статтями 7-14, 69-71, 86, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 11.07.2016 ВП № 51623246, прийняту державним виконавцем Зубиком Олегом Івановичем Камянка-Бузького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, виготовленої в повному обсязі. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Р.І. Кузан

Повний текст постанови виготовлено та підписано 19.06.2017