Справа № 810/419/17
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/419/17 Головуючий у 1-й інстанції: Лапій С.М. Суддя-доповідач: Грибан І.О.
У Х В А Л А

Іменем України

22 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючий-суддя Грибан І.О.

судді Беспалов О.О., Парінов А.Б.

за участі :

секретар с/з Кузик М.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Броварської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року по справі за адміністративним позовом Комунального підприємства Київської обласної ради "Переяслав-Хмельницьктепломережа" до Переяслав-Хмельницького відділення Броварської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до Переяслав-Хмельницького відділення Броварської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.07.2016 № .

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив ухвалену постанову скасувати та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

На розгляд справи в апеляційному порядку сторони, будучи належним чином повідомлені не з'явилися. Колегія суддів, враховуючи, що в матеріалах справи міститься достатньо доказів для з'ясування всіх обставин, вважає за можливе здійснювати розгляд справи у відсутності сторін.

В зв'язку з неявкою сторін, на підставі ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 12.07.2016 відповідачем проведено камеральну перевірку своєчасності сплати КП КОР "Переяслав-Хмельницьктепломережа" податкових зобов'язань.

За результатами перевірки складено акт від 07.07.2016 № 1110 / 10-17-15-01, в якому зафіксовано порушення позивачем позивачем положень пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України в частині несвоєчасної сплати самостійно визначених податкових зобов'язань.

Зокрема, податковий орган вказував, що у позивача існує податковий борг по сплаті самостійно визначених податкових зобов'язань з ПДВ за лютий 2014 та березень 2014 р.

15.07.2016 на підставі вказаного Акту перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким зобов'язано позивача сплатити штраф у розмірі 20% в сумі 82309,23 грн. за платежем: податок на додану вартість.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що у позивача відсутнє порушення строку сплати податку на додану вартість, а тому є протиправним застосування санкцій.

Колегія суддів апеляційної інстанції не може не погодитися з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Пунктом 54.1 ст. 54 ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.126.1. ст.126 Кодексу, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, із сплачених позивачем сум податку на додану вартість за січень, лютий, березень, квітень і травень 2016 року на загальну суму 497 520, 00 грн. відповідач, змінивши призначення податкових платежів, зарахував 411 546,15 грн. на погашення податкового боргу з податку на додану вартість за лютий та березень 2014 року.

У зв'язку із порушенням граничних термінів сплати узгоджених грошових зобов'язань за лютий та березень 2014 року податковий орган застосував до позивача оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням штрафні санкції.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що 17.03.2014 позивач подав до Переяслав-Хмельницької ОДПІ податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2014 року (реєстраційний номер № ), у якій самостійно визначив суму грошового зобов'язання у розмірі 241 360, 00 грн.

Податок на додану вартість за вказаний період сплачений у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням від 19.03.2014 № 276 із відміткою банківської установи про проведення платежу 19.03.2014.

Також, 17.04.2014 позивачем подано до Переяслав-Хмельницької ОДПІ податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2014 року (реєстраційний номер № ), у якій самостійно визначив суму грошового зобов'язання у розмірі 191854, 00 грн.

Податок на додану вартість за вказаний період сплачений у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 422 від 22.04.2014 із відміткою банківської установи про проведення платежу 22.04.2014.

Таким чином, позивачем в межах граничного строку сплачено податкові зобов'язання по податку на додану вартість. Борг з податку на додану вартість за лютий та березень 2014 року у позивача відсутній.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для застосування штрафних санкцій.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що висновки суду першої інстанції є обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновки суду першої інстанції.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з дотриманням норм матеріального та процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтверджених доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Броварської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя О.О. Беспалов

Суддя А.Б.Парінов

Повний текст виготовлено - 22.06.2017.

Головуючий суддя Грибан І.О.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.