Справа № 808/1521/17
Суддя: Матяш Ольга Віталіївна
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 червня 2017 року , о 12:55 годині,Справа № 808/1521/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Матяш О.В., за участю секретаря Передерій А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Запорізькій області до державного підприємства «Запорізький автомобільний ремонтний завод» (військова частина НОМЕР_1 ) про стягнення коштів з рахунків платника податків у банках та вилучення готівки,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду із вказаним позовом, зазначивши в заяві, що за відповідачем обліковується податковий борг за спеціальне використання води в розмірі 5567,3 гривень, з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 49170 гривень та земельного податку з юридичних осіб в розмірі 681647,69 гривень, який виник внаслідок несплати самостійно визначених податкових зобов`язань та прийняття податкових повідомлень-рішень. Позивач просить стягнути зазначені суми боргу.

В судове засідання представник ГУ ДФС не з`явився, до його початку надав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився з неповажної причини, про час, дату і місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Судову повістку направлено на його адресу, що вказана у витязі з ЄДРПОУ, та отримано уповноваженою особою 10.06.2017, про що свідчить підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, форма №119.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов належить задовольнити з огляду на таке: згідно зі ст. 15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Згідно з п.п. 14.1.217 п. 14.1 ст. 14 ПК України, рентна плата - загальнодержавний податок, який справляється за користування надрами для видобування корисних копалин; за користування надрами в цілях, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин; за користування радіочастотним ресурсом України; за спеціальне використання води; за спеціальне використання лісових ресурсів; за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами аміаку територією України.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

По податку за спеціальне використання води судом встановлено, що відповідач подав до Запорізької ОДПІ податкові декларації за спеціальне використання води, в яких са-мостійно визначив податкове зобов`язання: № від 29.04.2015 за I квартал 2015 року - 709,95 гривень (а.с.14-16); № від 06.07.2015 за півріччя 2015 року - 532,2 гривень (а.с.17-18); № від 13.10.2015 за 3 квартали 2015 року - 1139,03 гривень (а.с.19-20); податкові декларації з рентної плати за спеціальне використання води № від 18.02.2016 за IV квартал 2015 року - 1580,68 гривень (а.с.21), № від 11.04.2016 за II квартал 2016 року - 541,95 гривень (а.с.22-23), № від 02.08.2016 за II квартал 2016 року - 352,72 гривень (а.с.24), № від 12.10.2016 за III квартал 2016 року - 361,73 гривень (а.с.25), № від 23.01.2017 за IV квартал 2016 року - 349,04 гривень (а.с.26).

По ПДВ з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) судом встановлено, що відпо-відач подав до ОДПІ податкові декларації, в яких самостійно визначив податкове зобов`язання з ПДВ: № від 18.01.2016 за 12 місяць 2015 року - 822 гривні (а.с.30-32); № від 19.02.2016 за счень 2016 року - 1828 гривень (а.с.33); № від 18.03.2016 за лютий 2016 року - 5805 гривень (а.с.34); № від 19.04.2016 за березень 2016 року - 2984 гривні (а.с.35); № від 17.05.2016 за квітень 2016 року - 3392 гривні (а.с.36); № від 16.06.2016 за травень 2016 року - 3050 гривень (а.с.37); № від 18.08.2016 за липень 2016 року - 138 гривень (а.с.38); № від 16.09.2016 за серпень 2016 року - 823 гривні (а.с.39); № від 19.10.2016 за вересень 2016 року - 3901 гривня (а.с.40-41); № від 18.11.2016 за жовтень 2016 року - 4168 гривень (а.с.42); № від 23.01.2017 за листопад 2016 року - 4183 гривні (а.с.43); № від 23.01.2016 за грудень 2016 року- 3690 гривень (а.с.44); № від 20.02.2017 за січень 2017 року - 4318 гривень (а.с.45); № від 17.03.2017 за лютий 2017 року - 5268 гривень (а.с.46); № від 19.04.2017 за березень 2017 року - 4800 гривень (а.с.47).

З земельного податку з юридичних осіб судом встановлено, що відповідач подав до ОДПІ податкові декларації з плати за землю, в яких самостійно визначив річну суму податкового зобов`язання: № від 17.02.2015 за 2015 рік - 266854,5 гривень, а саме з січня по листопад - по 22237,88 гривень, за грудень - 22237,82 гривень, але не сплатив грошове зобов`язання з серпня по листопад в сумі 111189,34 гривень (а.с.53-54); № від 19.02.2016 за 2016 рік - 450955,21 гривень, а саме з січня по листопад - по 37579,6 гривень, за грудень - 37579,61 гривень, однак не сплатив за січень - грудень 450955,21 гривень (а.с.55-56); № від 10.02.2017 за 2017 рік - 478012,53 гривень, а саме з січня по листопад - по 39834,38 гривень, за грудень - 39834,35 гривень, однак не сплатив за січень - березень 119503,14 гривень (а.с.57-58).

Згідно з п. 46.1 ст. 46 ПК, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п. 57.1 ст.57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пп. 14.1.178 п. 14.1 ст. 14 ПК, податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Згідно з п. 202.1 ст. 202 ПК, звітним (податковим) періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал.

Відповідно до ст. 203 ПК, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Згідно з пп. 258.1.1. п. 258.1 ст. 258 ПК, на платника рентної плати покладається відповідальність за правильність обчислення, повноту і своєчасність її внесення до бюджету, а також за своєчасність подання контролюючим органам відповідних податкових декларацій згідно із нормами цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно з п. 287.3 ст. 287 ПК, податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України, не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків. Згідно з пп. 14.1.175. п.14.1 ст.14 ПК, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Таким чином, сума податкового зобов`язання державного підприємства «Запорізький автомобільний ремонтний завод» (військова частина НОМЕР_1 ), визначена ним самостійно і не сплачена у строк, передбачений Податковим кодексом України, є податковим боргом: за спеціальне використання води - 5567,3 гривень, з ПДВ з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) - 49170 гривень, з земельного податку з юридичних осіб - 681647,69 гривень, що виник внаслідок несплати самостійно визначених податкових зобов`язань.

Відповідно до п.п. 95.1, 95.3 ст. 95 Податкового Кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Судом встановлено, що контролюючий орган вживав заходи стягнення податкового боргу у встановленому законом порядку: 16.08.2004 на адресу відповідача направлена податкова вимога форми «Ю1» №1/495 від 21.07.2004 на суму 4443,14 гривень, яку отримано уповноваженою особою відповідача 17.08.2004 , про що свідчить підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.12), 17.09.2004 на адресу відповідача направлена податкова вимога форми «Ю2» №2/609 від 15.09.2004 на суму 3965,68 гривень, яку отримано уповноваженою особою відповідача 20.09.2004, про що свідчить підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.13).

Згідно з п. 42.2 ст. 42 ПК, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Відповідно до абз. 1 п. 59.3 ст. 59 ПК, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Згідно з п. 59.5 ст. 59 ПК, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Таким чином, кодексом не передбачено надіслання податкових вимог на кожну суму боргу, а тому податкова вимога на борг, що утворився після надіслання вимоги, не надсилалась.

Отже, оскільки наявними у справі доказами підтверджено, що обставиною, яка зумовила звернення контролюючого органу до суду, є наявність у відповідача податкового боргу та сплив 60-ти денного терміну з моменту направлення/вручення податкової вимоги, суд дійшов висновку про наявність необхідної сукупності обставин, які дають підстави для висновку про обґрунтованість пред`явленого позову.

Оскільки на момент судового розгляду справи податковий борг відповідачем не сплачено, суд вважає, що борг необхідно стягнути у судовому порядку.

Відповідно до ч.4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб`єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 17, 158-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити.

Стягнути з рахунків у банках державного підприємства «Запорізький автомобільний ремонтний завод» (військова частина НОМЕР_1 ) (, адреса: 69600, м. За-поріжжя, вул. Уральська, буд. 1), а також за рахунок готівки, що належить такому платнику податку, на користь УК у Шевченківському районі м. Запоріжжя код одержувача 38025367 в ГУДКС України у Запорізькій області МФО 813015 податковий борг:

- за спеціальне використання води в розмірі 5567 (п`ять тисяч п`ятсот шістдесят сім) гривень 30 копійок (код платежу 13020100 на р/р 0009);

- з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 49170 (сорок дев`ять тисяч сто сімдесят) гривень (код платежу 14060100 на р/р 0009);

- з земельного податку з юридичних осіб в розмірі 681647 (шістсот вісімдесят одна тисяча шістсот сорок сім) гривень 69 копійок (код платежу 18010500 на р/р 0009).

Постанова може бути оскаржена у Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд через Запорізький окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання постанови шляхом подання апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, що її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Матяш