Справа № 212/7009/16-а(2-а/212/222/16)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Білак С. В.
Головуючий у 1 інстанції - Зімін М.В.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 червня 2017 рокусправа № 212/7009/16-а(2-а/212/222/16)
Приміщення суду за адресою: 49083, м. Дніпро, пр.Слобожанський, 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Олефіренко Н.А. Шальєвої В.А. , секретар судового засідання - Спірічев Я.В., з участю представника позивача - ОСОБА_2, представника відповідача - Логінова Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 грудня 2016 року у справі №212/7009/16а(2а/212/222/2016) за позовом ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Покровської районної у місті ради про визнання рішення протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради м. Кривий Ріг (далі - відповідач) про визнання рішення протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Позивач просила визнати протиправним рішення Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради м. Кривий Ріг Дніпропетровської області щодо відмови в призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на підставі заяви від 31.08.2016 року та зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради м. Кривий Ріг Дніпропетровської області призначити їй щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з моменту припинення її виплати з часу подання нею заяви від 31.08.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 28.08.2014 року вона була змушена покинути своє місце проживання у АДРЕСА_1 з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту та переміститися до м.Кривий Ріг Дніпропетровської області. 22.10.2015 року вона була взята на облік в Управлінні, як внутрішньо переміщена особа. На підставі заяви від 22.10.2015 року, рішенням Управління їй, як особі працездатного віку, яка працює, на той час на посаді експерта групи «Фінанси» дирекції з трансформації бізнес-процесів Фінансової дирекції структурного підрозділу ТОВ «МЕТІНВЕСТ ХОЛДІНГ» м.Кривий Ріг за переведенням з ПрАТ «Комсомольське рудоуправління», була призначена щомісячна адресна допомога для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в сумі 442 грн., яку вона отримувала до 21.04.2016 року. В подальшому на підставі наступної заяви в квітні 2016 року Управлінням, як особі працездатного віку знову була призначена щомісячна адресна допомога у розмірі 442,00 грн. У зв'язку із звільненням 13.05.2016 року, на підставі ст.36 п.1 КЗпП України та встановленням з 01.06.2016 року іншої форми трудових відносин з роботодавцем розмір допомоги на наступні два місця був скорочений вдвічі, а на наступний період виплата допомоги була припинена, у зв'язку з відсутністю офіційного працевлаштування. На підставі наказу Криворізького міського центру зайнятості від 24.05.2016 року вона набула статус безробітної та їй було призначено допомогу по безробіттю, але відповідно до Договору цивільно-правового характеру від 31.05.2016 року вона в ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» виконувала роботи з організації та проведенню менеджерського навчання за програмою корпоративного університету ТОВ «МЕТІНВЕСТ ХОЛДІНГ», який був розірваний 15.08.2016 року. Також 29.08.2016 року між нею та ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» був підписаний новий договір цивільно-правового характеру за № 64 строком дії з 22.08.2016 року до 31.12.2016 року. Оскільки між нею та ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» укладено цивільно-правовий договір, підприємством сплачується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування вона, в розумінні п.7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року за № 505 не може вважатись не працевлаштованою, тому дії відповідача, щодо відмови у призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам є неправомірними.

В судовому засіданні відповідача Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради м. Кривий Ріг замінено на правонаступника Управління праці та соціального захисту населення виконкому Покровської районної у місті ради.

Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 грудня 2016 р. В задоволенні позову позивачу було відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначила, що роботи за договорами цивільно-правового характеру підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, цивільно-правовий договір обкладається єдиним соціальним внеском. Період роботи за цивільно-правовими договорами зараховується до страхового стажу. Інформація про зарахування страхового стажу за цивільно-правовими договорами відображається у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру, яку використовують в тому числі і органи праці та соціального захисту населення.

Представник позивача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, пояснення сторін, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що виходячи із аналізу Порядку № 505, останній передбачає обов'язкову умову для призначення грошової допомоги працездатним особам - наявність їх працевлаштувалися згідно КЗпП України. Водночас наявність цивільно-правового договору не свідчить про її працевлаштування за нормами КЗпП України, та вказує на правомірність дій управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради м. Кривий Ріг з відмови у призначенні грошової допомоги. Таким чином, виходячи із наявних у справі наданих сторонами доказів в їх сукупності, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно довідки № 121001679 від 22.10.2015 року, позивач постійно проживала в АДРЕСА_1 і 22.10.2015 року перемістилась з району проведення анттерористичної операції до м.Кривий Ріг (а.с.14).

Згідно записів у трудовій книжці, позивач з 16.01.2015 року прийнята до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТІНВЕСТ ХОЛДІНГ» на посаду експерта до групи «Фінанси» дирекції з трансформації бізнес-процесів Фінансової дирекції структурного підрозділу ТОВ «МЕТІНВЕСТ ХОЛДІНГ» м.Кривий Ріг за переведенням з ПрАТ «Комсомольське рудоуправління» та 13.05.2016 року звільнена з підприємства за угодою сторін п.1 ст.36 КЗпП України (а.с.15-17).

Відповідно до довідки Криворізького міського центру зайнятості за № 03-07/3300 від 25.05.2016 року позивач на 25.05.2016 року зареєстрована як безробітна у Криворізькому міському центрі зайнятості, статус безробітної надано з 18 травня 2016 року (а.с.29-31).

29 серпня 2016 року між Приватним акціонерним товариством «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (замовник) та ОСОБА_4 (виконавець) було укладено договір № 64 цивільно-правового характеру (далі - Договір № 64), згідно умов якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується на свій ризик виконати в порядку на умовах цього договору роботи обумовлені у п. 1.1. в обсязі передбаченим календарним планом (а.с. 37-41).

31 серпня 2016 року позивач звернулась із письмовою заявою до відповідача для призначення виплати адресної допомоги та до цієї заяви додала копію договору № 64 від 29.08.2016 року, довідку від 22.10.2015 року, копію довідки ПФУ від 31.08.2016 року, заяву про призначення допомоги від 31.08.2016 року (а.с. 35,42, 43).

Листом від 19.09.2016 року № 01-16/8735 Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради м. Кривий Ріг повідомило позивача про відмову у призначенні допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у зв'язку із невідповідністю нормам законодавства, через відсутність у заявниці трудових відносин на час звернення із відповідною заявою (а.с. 36).

Порядок здійснення обліку внутрішньо переміщених осіб врегульовано Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Згідно абз. 1 ч. 1 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Статтею 10 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» встановлено, що Кабінет Міністрів України, зокрема, координує і контролює діяльність органів виконавчої влади щодо вжиття ними необхідних заходів із забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб відповідно до цього Закону.

Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року затверджено порядок «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (далі - Порядок № 505).

Відповідно до п. 7 Порядку № 505, якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, або інвалідами I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Таким чином, однією з умов для призначення грошової допомоги працездатним особам є наявність їх працевлаштування.

Як вбачається з матеріалів справи, між Приватним акціонерним товариством «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» та ОСОБА_4 було укладено договір № 64 цивільно-правового характеру та згідно індивідуальної відомості про застраховану особу, за зазначеним договором сплачувалися страхові внески (а.с.43).

За приписами ч.1 ст.3 Закону України «Про зайнятість населення» кожен має право на вільно обрану зайнятість.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що позивач, уклавши цивільно-правові договори є працевлаштованою особою.

Висновки суду першої інстанції про те, що обов'язковою умовою для призначення грошової допомоги працездатним особам повинна бути наявність їх працевлаштувалися згідно КЗпП України, а укладений цивільно-правовий договір не свідчить про її працевлаштування за нормами КЗпП України, є помилковим.

Таким чином, вимоги позивача є правомірними та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, які мають значення для вирішення справи, порушено норми матеріального права, а висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а позов задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 грудня 2016 року у справі № 212/7009/16а(2а/212/222/2016) за позовом ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Покровської районної у місті ради про визнання рішення протиправними про визнання рішення протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - скасувати.

Позов ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської районної у місті ради про визнання рішення протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним рішення Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради м. Кривий Ріг Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_4 в призначенні щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на підставі заяви від 31.08.2016 року та зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської районної у місті ради призначити ОСОБА_4 щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з моменту припинення її виплати з часу подання заяви від 31.08.2016 року.

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 14 червня 2017 року, в повному обсязі постанова складена 19 червня 2017 року.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова суду може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складання рішення відповідно до ст.160 КАС України - з дня складання рішення в повному обсязі.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді Н.А.Олефіренко

В.А.Шальєва