Справа № 289/674/17
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Свінцицький Л.В.
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
ПОСТАНОВА

іменем України

"14" червня 2017 р. Справа № 289/674/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

Шевчук С.М.,

за участю секретаря судового засідання Витрикузи В.П.,

позивача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від "03" травня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просила:

- визнати неправомірними дії Управління Пенсійного Фонду України в Радомишльському районі Житомирської області щодо відмови у зарахуванні періоду роботи з 01.04.1983 по 13.02.1996 в Радомишському меблевому цеху №16 об'єднання "Житомирдрев";

- зобов'язати Коростишівське б'єднане правління Пенсійного фонду України в Житомирській області врахувати період роботи з 01.04.1983 по 13.02.1996 в Радомишському меблевому цеху №16 об'єднання "Житомирдрев", призначити та виплатити пенсію по інвалідності з 01.02.2017.

Постановою Радомишльського районного суду Житомирської області від 03.05.2017 визнано протиправними дії Коростишівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яке є правонаступником Управління Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області, про відмову у зарахуванні до трудового стажу ОСОБА_3 період її роботи в Радомишльському меблевому цеху №16 та Організації орендарів Радомишльського промислово-торгівельного підприємства «Рада», в період з 01.04.1983 року по 13.02.1996 року.

Зобов'язано Коришівське об'єднане Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яке є правонаступником Управління Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_3 період ї роботи в Радомишльському меблевому цеху №16 та Організації орендарів Радомишльського промислово-торгівельного підприємства «Рада», в період з 01.04.1983 року по 13.02.1996 року, здійснити їй перерахунок трудового стажу та перерахунок трудової пенсії з дня призначення пенсії з врахуванням встановленого судом стажу.

Зобов'язано Кортишівське об'єднане Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яке є правонаступником Управління Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області призначити ОСОБА_3 пенсію по інвалідності з 01.02.2017 року та провести нарахування пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Коростишівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Заслухавши позивача та представника відповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, в березні 2017 року звернулась з заявою до Управління Пенсійного Фонду України в Радомишльському районі Житомирської області з заявою про призначення пенсії по інвалідності.

Листом від 24.03.2017 №1347/02 повідомило, що при обрахунку страхового стажу неможливо врахувати період роботи з 01.04.1983 по 13.02.1996 Радомишському меблевому цеху №16 об'єднання "Житомирдрев", так як запис про даний період роботи скріплений печаткою Організації орендарів Радомишльсьго промислово-торгівельного підприємства "Рада". Дані про зміну назви чи підпорядкування Радомишського меблевого цеху №16 об'єднання "Житомирдрев" організації орендарів Радомишльсьго промислово-торгівельного підприємства "Рада" відсутні.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що трудова діяльність (робота) ОСОБА_3 . у період з з 01.04.1983 по 13.02.1996 підтверджена у відповідності до вимоги законодавства України, а відтак мала бути врахована пенсійним органом при призначенні йому пенсії.

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком виходячи з такого.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.32 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визнані інвалідами, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією для інвалідів ІІ та ІІІ груп: від 52 років до досягнення особою 55 років включно - 13 років.

Згідно статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено "Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній". У відповідності до п.1 даного Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Пунктом 3 даного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, то для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Однак, цей порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній.

Виходячи з системного аналізу вищевикладених норм, колегія суддів уважає, що єдиною підставою для визначення трудового стажу є трудова книжка, а у разі її відсутності або відповідних відомостей у ній уточнюючі довідки або рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

З трудової книжки позивача вбачається, що вона 01.04.1983 року була прийнята на роботу станковою в Радомишльський меблевий цех №16 об'єднання «Житомирдрев». 11.04.1974 року, Радомишльська меблева фабрика увійшла до складу об'єднання «Житомирдрев» на правах цеха, а згідно розпорядження Представника президента №289 від 30.07.1993 року, меблевий цех змінив назву на «Організації орендарів Радомишльського промислово-торгівельного підприємства «Рада», і що позивач працювала на даному підприємстві, була звільнена з підприємства, в її трудовій книжці не зазначено. Тому даний факт можна вважати, що вона дійсно працювала на даному підприємстві, а не внесення відповідного запису сталося не з її вини.

Крім того, з копій трудових книжок ОСОБА_5 та ОСОБА_6, згідно розпорядження представника Президента України №289 від 30.07.1993 року, назву підприємства було змінено на «Організацію орендарів Радомишльського промислово-торговельного підприємства «Рада», і як видно з повідомлення Державного комітету статистики України, від 11.02.2011 року «Організація орендарів Радомишльського-промислово-торгівельного підприємства «Рада» - ліквідовано 20.02.2002 року.

Згідно з ч.3 ст.44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" органам Пенсійного фонду надано право та можливість вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Відповідач, відмовляючи у призначенні їй пенсії за віком з підстав непідтвердження наявності у неї достатнього стажу роботи, будь-яких додаткових документів від позивача не вимагав й жодних дій по їх самостійному отриманню не вчинив.

Водночас наголошуючи на неправильності внесення та неповноті записів трудової книжки позивача щодо спірного періоду її роботи, відповідач, всупереч вимогам ч.2 ст.71 КАС України, не надав жодних доказів в підтвердження того, що дані трудової книжки позивача (в частині спірних періодів її роботи) містять неправдиві або недостовірні відомості чи були предметом судового розгляду.

Однак, прийшовши до правильного висновку про порушення права позивача, судом першої інстанції не враховано, що відповідно до пунктів 1.1 та 4.3 Порядку №22-1 правління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі є органом, що призначає пенсію.

Після надходження заяви та документів орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Тобто підставою для повідомлення про відмову у призначені пенсії може бути виключно рішення ПФУ, прийняте з цього питання.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади за даних обставин.

Враховуючи обумовлене, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Аналогічна позиція, викладена в постанові Пленуму Верховного суду України №13 від 24.10.2008, постанові ВАСУ від 28.07.2015 справа №К/800/34016/14 відповідно до яких, суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які не належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

За таких обставин, з огляду на те, що відповідач наділений дискреційними повноваженнями з питань призначення та виплати пенсії або прийняття рішення про відмову у їх видачі, то суд не вправі перебирати на себе функції вказаного суб'єкта владних повноважень. При цьому, суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин.

Натомість, суд першої інстанції при прийнятті рішення зазначених положень законодавства не врахував, у зв'язку з чим перебрав на себе повноваження, які належать виключно відповідачу.

Крім того, суд першої інстанції при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат не врахував, що відповідно до приписів ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи убачається, що при подачі позову ОСОБА_3 сплачено судовий збір у ромірі 640,00 грн., який підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

За наведених обставин, апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанці скасуванню в частині зобов'язання відповідача призначити пенсію по інвалідності з 01.02.2017 року та провести нарахування пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та в частині розподілу судових витрат з прийняттям в цій частині нового рішення.

В іншій частині постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити частково.

Скасувати постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від "03" травня 2017 р. в частині зобов'язання Коростишівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_3 пенсію по інвалідності з 01.02.2017 року та провести нарахування пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та в частині покладення судових витрат на рахунок держави.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою зобов'язати Коростишівське об'єднане Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області розглянути подану ОСОБА_3 заяву та додані до неї документи про призначення їй пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням стажу роботи у період з 01.04.1983 по 13.02.1996 та прийняти відповідне рішення.

Стягнути з суб'єкта владних повноважень Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь позвача ОСОБА_3 640,00 (шістсот сорок ) грн. судових витрат по сплаті судового збору.

У решті постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від "03" травня 2017 р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: А.Ю.Бучик

С.М. Шевчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "19" червня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Коростишівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Гагаріна,2,м.Коростишів,Житомирська область,12504

4-третій особі: - ,