Справа № 809/148/17
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/3764/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Судової-Хомюк Н.М.

з участю секретаря судового засідання Румянцевої О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Прикарпаття» на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2017 року в справі № 809/148/17 за позовом Коломийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області до публічного акціонерного товариства «Прикарпаття» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з вересня 2015 року по грудень 2016 року,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2017 року Коломийське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (далі - Коломийське ОУПФУ) звернулося до Івано-Франківсь-кого окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просило стягнути з публічного акціонерного товариства «Прикарпаття» (далі - ПАТ «Прикарпаття») на свою користь заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з вересня 2015 року по грудень 2016 року в сумі 201 361,76 грн.

Позов обгрунтовано тим, що вказана заборгованість виникла через несплату відповідачем відшкодування до пенсійного органу в добровільному порядку.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2017 року позов задоволено.

Не погодившись із прийнятою постановою, її оскаржило ПАТ «Прикарпаття», яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте за невідповідності висновків суду обставинам справи та з порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Тому, з підстав, викладених в апеляційній скарзі, просило скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково - на суму 71 539,01 грн, а у задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідно до частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу необхідно частково задовольнити.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, ПАТ «Прикарпаття» перебуває на обліку в Коломийському ОУПФУ як платник внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Коломийське ОУПФУ надсилало на адресу ПАТ «Прикарпаття» розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з вересня 2015 року по грудень 2016 року в сумі 201 361 грн 73 коп. працівникам відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, яким призначені та виплачуються пенсії на пільгових умовах за Списками № 1 та № 2 відповідно до пунктів «а», «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Оскільки ПАТ «Прикарпаття» у визначені законодавством строки не погасило вказану заборгованість у добровільному порядку, Коломийське ОУПФУ звернулося до суду із цим позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції обгрунтовував його тим, що розмір заборгованості підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які ПАТ «Прикарпаття» не оскаржувало і заборгованість згідно з цими розрахунки у добровільному порядку не сплатило.

Колегія суддів апеляційного суду частково погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначаються: принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; перелік платників страхових внесків, їх права та обов'язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків; стягнення заборгованості за цими внесками.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Статтею 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що об'єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону (а це суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених вище, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади) крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, пільгові пенсії, призначені на підставі пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (особам, які виконували роботи за Списком № 2), підлягають відшкодуванню підприємствами, на яких ці особи отримали відповідний стаж.

Відповідно до пункту 6.4 пункту 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 (далі - Інструкція № 21-1) розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Пунктом 6.8 Інструкції № 21-1 встановлено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

ПАТ «Прикарпаття» не оспорює позовних вимог у частині відшкодування понесених Коломийським ОУПФУ витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених ОСОБА_13, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_12, ОСОБА_3

З приводу покликань апелянта на безпідставність позовних вимог щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_7, ОСОБА_2 та ОСОБА_10 колегія зазначає наступне.

Згідно абзацу четвертого пункту 1 статті 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно;

55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;

56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року;

56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року;

57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року;

57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;

58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року;

58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року;

59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року;

59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року;

60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

У зв'язку із вказаним Коломийське ОУПФУ привело у відповідність з цими нормами пенсійні справи ОСОБА_7, ОСОБА_2 та ОСОБА_10 щодо віку, з досягнення якого вони мають право на призначення пенсії за віком.

Тобто, вимоги апелянта в цій частині є безпідставними та не грунтуються на положеннях законодавства і фактичних обставинах справи.

Щодо заперечень відповідача з приводу відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_14 колегія суддів апеляційного суду зауважує, що пільгова пенсії вказаній особі була призначена на підставі постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2015 у справі № 876/6556/15.

УПФУ в м.Коломиї та Коломийському районі зобов'язано призначити ОСОБА_14 пенсію за віком на пільгових умовах, починаючи з 02 серпня 2013 року, відповідно до вимог пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувавши до пільгового стажу період роботи з 01.10.1979 по 02.06.1992 в Ковалівському філіалі Коломийського виробничого об'єднання металовиробів «Прикарпаття».

За заявою ОСОБА_14, на підставі додатково наданих довідок, відповідно до статей 98 - 99 Закону України «Про пенсійне забезпечення» було здійснено перерахунок його пенсії та виявлено розбіжності, тому позивачем було направлено запит про проведення зустрічної перевірки достовірності видачі довідки. За результатами розгляду цього запиту ВАТ (рос. ОАО) «Стальконструкція-Фаст» видало довідку № 9-18/4 від 04.04.2016, на підставі якої позивачем обґрунтовано проведено перерахунок та визначено розмір пенсії ОСОБА_14 2808,27 грн.

При цьому, розмір відшкодування пільгових пенсій доведено до відповідача відповідними розрахунками, які ним не оскаржувалися.

Крім того, як видно із матеріалів справи, весь стаж роботи, що дає право на пільгову пенсію, ОСОБА_14 набув виключно на Коломийському виробничому об'єднанні металовиробів «Прикарпаття» (правонаступником якого є відповідач), а посада, на якій ОСОБА_14 працював в ВАТ «Стальконструкція-Фаст», не передбачена списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах; періоди роботи у ВАТ «Стальконструкція-Фаст» враховано до загального (але не пільгового) страхового стажу ОСОБА_14

Відповідно до пункту 6.2 Інструкції № 21-1 витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Оскільки весь пільговий стаж ОСОБА_14 набуто під час роботи у відповідача, останній повинен відшкодувати витрати на виплату і доставку пенсії ОСОБА_14 у повному обсязі.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду не погоджується із висновками суду першої інстанції в частині задоволення позову щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_15, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 з огляду на таке.

Згідно із пунктом 6.3 Інструкції № 21-1 у разі ліквідації або зміни власника підприємства суми зазначених витрат Пенсійному фонду вносять правонаступники.

Відповідно до частини четвертої статті 59 Господарського кодексу України у разі поділу суб'єкта господарювання усі його майнові права й обов'язки переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частках до кожного з нових суб'єктів господарювання, що утворені внаслідок цього поділу. У разі виділення одного або кількох нових суб'єктів господарювання до кожного з них переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частках майнові права і обов'язки реорганізованого суб'єкта.

У разі поділу суб'єкта господарювання усі його майнові права й обов'язки переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частках до кожного з нових суб'єктів господарювання, що утворені внаслідок цього поділу. У разі виділення одного або кількох нових суб'єктів господарювання до кожного з них переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частках майнові права і обов'язки реорганізованого суб'єкта.

Отже, відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій проводиться відповідно до роздільного акта (балансу).

Як встановлено судом, 1 березня 1994 року на конференції орендарів Коломийського орендного підприємства «Прикарпаття» прийнято рішення про від'єднання Ковалівської філії в окреме підприємство та розподіл майна.

На підставі наказу № 12 від 27.04.1994 «Про розподіл майна між Коломийським орендним підприємством «Прикарпаття» і Ковалівським колективним підприємством «Меткабель» та акту прийому-передачі від 31.05.1994 ЗАТ «Прикарпаття» передало, а Ковалівське колективне підприємство «Меткабель» прийняло основні засоби, виробничі запаси, малоцінні і швидкозношуючі предмети, незавершене будівництво, готову продукцію тощо на загальну суму карбованців та статутний фонд на загальну суму карбованців.

Згідно із пунктом 3.5 Статуту Ковалівського колективного підприємства «Меткабель» останнє є власником майна, переданого йому Коломийським орендним підприємством «Прикарпаття».

Відповідно до наказу Коломийського закритого акціонерного товариства «Прикарпання» № 67-К від 29.04.1994 «Про звільнення працівників Ковалівського філіалу по переводу в Ковалівське колективне підприємство «Меткабель»» (а.с.51 - 55) ОСОБА_15, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 були звільнені з 30.04.1994 по переводу в Ковалівське колективне підприємство «Меткабель» (відповідно а.с.54, 51 зворот, 53).

Встановлено, що ці особи набули трудового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах під час роботи на Ковалівському колективному підприємстві «Меткабель».

Вказане також підтверджується рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 01.04.2008 у справі № 14/30 та ухвалами Вищого адміністративного суду України від 19.04.2016 у справі № К/800/7764/15 і від 27.05.2015 у справі № К/800/7157/15.

Враховуючи викладене, ПАТ «Прикарпаття» не може відповідати за зобов'язаннями Ковалівського колективного підприємства «Меткабель», під час роботи на якому ОСОБА_15, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 набули трудового стажу, що дає право на призначення та виплату пенсій за віком на пільгових умовах, у відповідності до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки саме підприємство, на якому працювали зазначені особи, зобов'язане здійснювати відшкодування понесених позивачем витрат на виплату та доставку таких пенсій.

Тобто, позовні вимоги Коломийського ОУПФУ в частині відшкодування відповідачем витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_15, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 в сумі 49 013,83 грн (12 109,07 грн + 16 142,72 грн + 20 762,04 грн) є необгрунтованими, оскільки частка відшкодування витрат на доставку пільгових пенсій для кожного з правонаступників визначається виключно на пропорційній основі, виходячи з об'єму переданих майнових прав й обов'язків, відповідно до роздільного акта (балансу).

Відповідно до статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно зі статтею 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є частково суттєвими і складають підстави для висновку про часткову невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 ч.1 п.3, 202, 205 ч.2, 207, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Прикарпаття» задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2017 року в адміністративній справі № 809/148/17 скасувати.

Позов Коломийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Прикарпаття» (код 02970197) на користь Коломийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (код 37904176) заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з вересня 2015 року по грудень 2016 року в сумі 152 347 (сто п'ятдесят дві тисячі триста сорок сім) грн 90 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення постанови у повному обсязі.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. М. Судова-Хомюк
Постанова складена у повному обсязі 19 червня 2017 року.