Справа № 344/4270/16-а
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2017-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/6424/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Сапіги В.П.,

суддів: Обрізка І.М., Яворського І.О.,

за участі секретаря судових засідань Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Закрите акціонерне товариство «Прикарпатжитлобуд» про визнання дій протиправними та зобов'язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області (далі - Управління), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Закрите акціонерне товариство «Прикарпатжитлобуд» з вимогами визнати дії відповідача неправомірними та зобов'язати Управління призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон № 1788-XII)за Списком №2 з 05.04.2015, зарахувавши у його пільговий трудовий стаж роботу у період з 26.07.1988 по 20.03.2001 на посаді електрозварника у ЗАТ «Прикарпатжитлобуд» до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10.04.2017 адміністративний позов задоволено частково. Зобов'язано відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу пільгову пенсію за Списком № 2 з 07.10.2015, включивши до пільгового стажу за Списком №2 період роботи у ЗАТ «Прикарпатжитлобуд» з 26.07.1988 по 20.03.2001 на посаді електрозварника, оскільки суд, оцінюючи здобуті докази, прийшов до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог.

Не погоджуючись з прийнятим рішення суду першої інстанції, його оскаржило Управління. Апеляційну скаргу обґрунтовує аналогічними доводами, що і в запереченні на адміністративний позов, зазначаючи зокрема, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального права. При первинному зверненні позивача за призначенням пенсії та за наявними підтверджуючими документами загальний стаж по пільговій пенсії за Списком №2 склав 11 років 11 місяців 09 днів. Управлінням до стажу роботи, що дає право на призначення пільгової пенсії зі зниженням пенсійного віку не був зарахований період роботи на посаді електрозварника у ЗАТ «Прикарпатжитлобуд» з 26.07.1988 по 20.03.2001 у зв'язку з відсутністю відповідної пільгової довідки та відсутності підтвердження атестації робочого місця. Протоколом № 9421 від 19.02.2016 Управлінням призначено позивачу пенсію по віку з 29.12.2015, тому відповідачем виконано зобов'язання щодо призначення пенсії позивачу зі зниженням пенсійного віку. На підставі наведеного просить скасувати оскаржувану постанову суду і прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

На підставі положень ч. 3 ст. 72 КАС України обставини щодо пільгового стажу позивача за Списком № 2, який станом на час первинного звернення позивача за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах становив 11 років 11 місяць 09 дня, при цьому загальний трудовий стаж становив 31 рік 9 місяців 12 днів, визнаються сторонами, а тому суд апеляційної інстанції не вважає за потребу у їх доказуванні.

Разом з тим, відповідачем відмовлено в зарахуванні до пільгового стажу періоди роботи позивача з 26.07.1988 по 20.03.2001.

Судом апеляційного суду з врахуванням встановленого судом першої інстанції встановлено, що 04 квітня 2015 року ОСОБА_2 виповнилося 55 років.

18 травня 2015 року позивач звернувся з заявою до відповідача про призначення пенсії.

Протоколом Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську № 3963 від 03.07.2016 визначено, що ОСОБА_2 не має право на пенсію, про що листом від 03.07.2015 за № 2077/03 повідомлено позивача, що за відсутності необхідного пільгового стажу роботи немає підстав призначати пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

29 грудня 2015 року позивач повторно звернувся з заявою до відповідача про призначення пенсії.

Протоколом УПФУ в м.Івано-Франківську № 9421 від 19.02.2016 ОСОБА_2 призначено пенсію по віку на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку з 29.12.2015.

Вважаючи зазначену відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що законодавцем покладений обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а неякісне оформлення документів при проведенні атестації робочих місць за умовами праці, які необхідні для призначення пенсії, не можуть позбавляти законних прав, тому не проведення або неповне проведення атестації робочих місць не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Крім того, згідно висновку № 2202 від 16.12.2005 головного управління праці та соціального захисту населення Івано-Франківської обласної державної адміністрації проведено атестацію умов праці робочих місць ЗАТ «Прикарпатжитлобуд», за результатами якої електрозварник ручного зварювання правомірно віднесено до Списку № 2.

Наказом ЗАТ «Прикарпатжитлобуд» № 43 від 28.05.2002 вирішено робочі місця електрозварників вважати шкідливими та важкими, що надають право працівникам, зайнятих на цих роботах на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2.

Проте, суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду на підставі наступного.

За приписами статті 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно записів трудової книжки, ОСОБА_2 у спірний період з 26 липня 1988 року по 20 березня 2001 року працював на посаді електрозварника в Івано-Франківському ПБО, що було реорганізовано в Орендне проектно-будівельне об'єднання «Прикарпатжитлобуд», а в подальшому перетворене у Закрите акціонерне товариство «Прикарпатжитлобуд».

Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 (надалі - Порядок), (п. 3) встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Розділом XXXII "Загальні професії" Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, передбачалися газозварювальники та їх підручні, електрозварники та їх підручні.

Розділом XXXIII "Загальні професії" Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №2 10, передбачалася посада "електрозварник".

Постановою Кабінету Міністрів від 11 березня 1994 року № 162 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" затверджено Список № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі XXXIII "Загальні професії" передбачені електрозварники та газозварники.

З огляду на вищезазначене, професія електрогазозварювальника (газоелектрозварювальника) в спірний період була передбачена у всіх Списках № 2.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2, якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць, постанова № 442 відповідно), та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Із зазначених нормативних актів видно, що основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Порядок проведення атестації робочих місць та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Положеннями Порядку проведення атестації робочих місць визначено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації робочих місць дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року, 25 листопада 2014 року, 17 березня 2015 року (справи №№ 21-183а13,21-519а14, 51-585а14 відповідно) та від 12 квітня 2016 року (справа № 21-6501а15).

Отже, посилання суду першої інстанції, що законодавцем покладений обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а неякісне оформлення документів при проведенні атестації робочих місць за умовами праці, які необхідні для призначення пенсії, не можуть позбавляти законних прав, тому не проведення або неповне проведення атестації робочих місць не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах, а також врахування висновку № 2202 від 16.12.2005 головного управління праці та соціального захисту населення Івано-Франківської обласної державної адміністрації щодо проведення атестації умов праці робочих місць ЗАТ «Прикарпатжитлобуд» не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Водночас необхідно звернути увагу, що робота позивача на посаді електрозварника у ЗАТ «Прикарпатжитлобуд» за період з 26 липня 1988 року до 21 серпня 1992 року не вимагала підтвердження атестації робочого місця, матеріалами справи підтверджена про шкідливий її характер, а тому цей період роботи позивача необхідно зарахувати до пільгового стажу за Списком №2

Таким чином, пільговий стаж роботи позивача станом на 18 травня 2015 року був достатнім для призначення йому пенсій за віком при досягнення 55 років на пільгових умовах відповідно до положень статті 13 Закону № 1788-ХІІ. У зв'язку з тим відмова відповідача у призначенні позивачу спірної пенсії прийнята не на підставі Конституції та законів України, необґрунтовано, тобто з без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до вимог пп.1 п.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Судом встановлено, що позивач 07 квітня 2016 року звернувся до суду за захистом порушеного Управлінням права про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Згідно положень частин першої та другої статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За приписами ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Враховуючи те, що позивач звернувся до суду з позовом лише 07.04.2016 та з заявою про поновлення строку звернення до суду не звертався, поважності причин пропуску цього строку не навів, а тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність застосування строку звернення до суду, визначеного ст. 99 КАС України, оскільки такий позивачем пропущено без поважних причин.

Вказані обставини також встановлено судом першої інстанції, однак не дотримано вимог ст. 100 КАС України, згідно яких адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду. Відтак адміністративний позов в частині вимог за період з 05.04.2015 по 06.10.2015 належить залишити без розгляду.

Керуючись ч. 2 ст. 11 КАС України, з огляду на приписи п. 4 ч. 4 ст. 105, п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України колегія суддів вважає за можливе вийти за межі позовних вимог, оскільки це необхідно для повного захисту прав позивача, та прийняти рішення про задоволення вимог позивача, зобов'язавши відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу пенсії за віком на пільгових умовах з 07 жовтня 2015 року, так як судом апеляційної інстанції взято до уваги, що УПФУ в м.Івано-Франківську позивачу з 29.12.2015 призначено пенсію по віку на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку.

Щодо позовної вимоги про визнання дій Управління щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» протиправними, то така задоволенню не підлягає, так як в адміністративному судочинстві захисту підлягає порушене, оспорюване чи невизнане право особи у публічно-правових правовідносинах з відповідачем, а як встановлено матеріалами справи спірна пенсія позивачу вже призначена.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Всупереч вищенаведеній нормі закону висновки суду апеляційної інстанції зроблені без повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, до того ж не ґрунтуються на законі.

Статтею 202 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність таких обставин; невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Оскільки суд першої інстанції невірно встановив обставин, які мають значення для вирішення справи та прийняв рішення з порушенням норм матеріального права, то ухвалена ним постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Керуючись ст. ст. 160 ч.3, 99, 100, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 квітня 2017 року у справі № 344/4270/16-а скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Адміністративний позов ОСОБА_2 в частині вимог за період з 05 квітня 2015 року по 06 жовтня 2015 року залишити без розгляду.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську Івано-Франківської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 07 жовтня 2015 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя В. П. Сапіга
судді І. М. Обрізко
І. О. Яворський
Повний текс виготовлено 20.06.2017р.