Справа № 821/430/17
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/430/17
13 год. 50 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Гусєв В.В.,

редставників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Колосс" до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкової вимоги, рішення,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Колосс" (далі позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі відповідач) про визнання протиправними та скасування податкової вимоги від 02.02.2017 року № 173-17 щодо сплати ТОВ "Колосс" узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 90792,50 грн. та рішення від 02.02.2017 року № 27 про опис майна позивача у податкову заставу.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, суду пояснили, що податковою вимогою керівника Херсонської ОДПІ від TOB "Колосс" вимагається сплатити узгоджене податкове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 90792,50 гривень, яке виникло станом на 01.02.2017 року, також відповідачем 02.02.2017 року прийняте рішення № 27 про опис майна TOB "Колосс" у податкову заставу. Позивач з цими рішеннями не згоден, так як вважає, що інформація про наявність узгодженого податкового боргу, визначеного податковою вимогою, не відповідає дійсності. Стверджує про відсутність податкового боргу, що підтверджується витягами із СЕА ПДВ. Із вказаних підстав просили суд повністю задовольнити позов.

Представник відповідача заперечив проти позов них вимог, мотивуючи тим, що відповідно до даних інтегрованої картки платника (далі ІКП) позивача із ПДВ за останнім обліковується податковий борг у сумі 90792,5 грн. станом на 31.01.2017 року та станом на 28.02.2017 року, у звязку із чим йому були надіслані податкова вимога та прийняте рішення про опис майна у податкову заставу. Із вказаних підстав просив суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

TOB "Колосс" з 01.01.2012 року по теперішній час зареєстрований в якості платника фіксованого сільськогосподарського податку, що підтверджується відповідними довідками податкового органу. Свідоцтвом № 200097207 НБ № 055479 позивач з 10.09.2010 року зареєстрований як суб'єкт спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість.

TOB "Колосс" подав до контролюючого органу у січні 2017 року податкову декларацію з податок на додану вартість від 18.01.2017 року № НОМЕР_1, якою самостійно визначив суму грошових зобов'язань за грудень 2016 року, що повинні були сплачуватись до державного бюджету у сумі 182673,00 грн. з терміном сплати цих зобов'язань 30.01.2017 року.

Але у позивача відповідно до даних ІКП була наявна переплата ПДВ у сумі 91880,50 грн., відповідно зарахування грошових зобов'язань згідно декларації за грудень 2016 була здійснена частково. В результаті чого станом на 31.01.2017 року в ІКП позивача з податку на додану вартість сільськогосподарських підприємств за операціями із зерновими і технічними культурами обліковується податковий борг у сумі 90792,50 грн. (182673,00 грн.(сума задекларованих зобов'язань за грудень 2016 року) - 91880,50 грн. (переплата ПДВ).

У звязку із наявністю податкового боргу, TOB "Колосс" була направлена податкова вимога від 02.02.2017 року №173-17, згідно якої зазначено, що станом на 01.02.2017 року у підприємства обліковується податковий борг по податку на додану вартість сільськогосподарських підприємств за операціями із зерновими і технічними культурами на загальну суму 90792,50 грн.

Разом з податковою вимогою позивачеві направлене рішення контролюючого органу від 02.02.2017 року № 27 про опис майна в податкову заставу, що передбачено наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 ркоу № 572 "Про затвердження Порядку застосування податкової застави органами доходів і зборів". Дане рішення попереджає боржника про те, що на будь-яке майно платника, яке перебуває у його власності і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу, а також на інше майно, на яке боржник набуде право власності у майбутньому, розповсюджується право податкової застави.

Не погодившись із податковою вимогою та рішенням про опис майна у податкову заставу, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку позиціям сторін у даній справі, суд встановив, що відповідно до зворотнього боку облікової картки платника податків із ПДВ у TOB "Колосс" станом на 31.12.2015 року обліковувалась переплата із ПДВ 1025690,07 грн. (код бюджету 75).

Проте дана сума у зв'язку із зміною коду бюджету 30 не була перенесена як переплата до ІКП із ПДВ позивача у 2016 році .

Із наданих відповідачем актів звірок слідує, що станом на 31.12.2015 року на рахунку позивача (код бюджету 75) зазначена переплата у розмірі 1025690,07 грн. Станом на 31.12.2016 року переплата у розмірі 1515747,57 грн. та станом на 01.02.2017 року - у розмірі 1483511,57 грн.

Цей факт визнаний сторонами та підтверджений податковим органом відповідними витягами із ІКП із ПДВ у TOB "Колосс" за 2015 та 2016 роки.

Оскільки сума переплати ПДВ 1025690,07 грн. із 01.01.2016 року не брала участь у розрахунках, відповідно вона не була взята до уваги податковим органом під час обчислення податкового боргу із ПДВ позивача за грудень 2016 року.

Пояснюючи дану обставину, представник податкового органу зазначив, що причиною стала відсутність законодавчо врегульованої процедури перенесення до ІКП із ПДВ позивача у 2016 році суми переплати ПДВ 1025690,07 грн. за 2015 рік.

Суд не погоджується із такою позицією податкового органу з огляду на наступне.

Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року № 422, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 травня 2016 року за № 751/28881, затверджений Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі Порядок).

Пунктом 1 підпункту 1 "Порядок ведення інтегрованої картки платника" ОСОБА_4 "Інтегрована картка платника" Порядку, - встановлено, що з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

Пунктом 1 підрозділу 1 "Підстави (документи) для відображення в обліку надходжень сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску" розділу III. "Облік надходжень сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску" Порядку, - встановлено, що для забезпечення контролю за повнотою та своєчасністю розрахунків платників органи ДФС проводять оперативний облік надходжень за податками, зборами на підставі документів, визначених порядком взаємодії органів ДФС та органів Казначейства у процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, а саме: відомостей про зарахування та повернення коштів з аналітичних рахунків за надходженнями у вигляді технологічного файла @B; виписок з рахунків у вигляді електронного реєстру розрахункових документів; звітів про виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями.

Відповідно до п. 1 підрозділу 3 "Відображення в ІКП надходжень сум податків, зборів, митних платежів до бюджету та єдиного внеску у разі зміни (відміни) платежу" розділу III. "Облік надходжень сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску" Порядку, - після прийняття закону про Державний бюджет України на відповідний рік та/або внесення змін до закону про Державний бюджет України та затвердження місцевих бюджетів у разі зміни переліку видів надходжень, що зараховуються до державного та місцевих бюджетів, в органах Казначейства відкриваються (перевідкриваються) рахунки для зарахування доходів бюджетів та/або відбувається перенесення залишків коштів на нові рахунки з обліку надходжень бюджетів.

Аналіз даних норм дає суду підстави для висновку про обовязок податкового органу перенесення залишків коштів позивача із ПДВ (переплата) у сумі 1025690,07 грн. станом на 31.12.2015 року, що відображено у зворотньому боці облікової картки платника податку, до його ІКП із ПДВ у 2016 року.

Оскільки сторони погодились, що відображення переплати із ПДВ у сумі 1025690,07 грн. в ІКП позивача погашає наявність заборгованості у сумі 90792,50 грн., суд вважає відсутніми підстави для надіслання позивачу спірної податкової вимоги та прийняття рішення про опис майна у податкову заставу.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли судом здійснюється розгляд справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, у яких обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх доказів, які спростовували б твердження позивача, а відтак, не довів правомірності своїх рішень у повному обсязі.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 02.02.2017 року № 173-17 щодо сплати ТОВ "Колосс" узгодженого гррошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 90792,50 грн.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 02.02.2017 року № 27 про опис майна ТОВ "Колосс" у податкову заставу.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Колосс" () судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3200 (три тисячі двісті) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Херсонській області () шляхом безспірного списання з рахунків органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 16 червня 2017 р.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 8.3.3