Справа № 812/491/17
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2017-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Смішлива Т.В.
Суддя-доповідач - Арабей Т. Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року справа №812/491/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Міронової Г.М.., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 31 травня 2017 року у справі № 812/491/17 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Держпраці у Луганській області про визнання протиправними дії щодо ненадання для ознайомлення матеріалів позапланової перевірки, -

ВСТАНОВИВ:

29 березня 2017 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_2, в інтересах якого діє представник - ОСОБА_3 звернувся до Луганського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Луганській області про визнання протиправними дії відповідача щодо ненадання для ознайомлення матеріалів позапланової перевірки за заявою представника позивача - ОСОБА_3, який діяв на підставі нотаріально завіреної довіреності від 28 лютого 2017 року, зареєстрованої в реєстрі № 579 від 28 лютого 2017 року з підстави оформлення представництва належним чином, виданої довіреності неналежним довірителем, тобто фізичною особою ОСОБА_2, а не фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (а.с. 2-3).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 31 травня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправним дії Головного управління Держпраці у Луганській області щодо ненадання для ознайомлення матеріалів перевірки представнику ОСОБА_2, ОСОБА_3, який діяв на підставі нотаріально завіреної довіреності від 28 лютого 2017 року (а.с. 77-79).

Не погодившись з судовим рішенням, Головне управління Держпраці у Луганській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Луганського окружного адміністративного суду від 31 травня 2017 року у справі № 812/491/17 про визнання протиправними дії щодо ненадання для ознайомлення матеріалів позапланової перевірки та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відділенням зазначено, що відповідач проводив позапланову перевірку відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, а не фізичної особи ОСОБА_2 До Головного управління Держпраці в Луганській області надійшла заява від ОСОБА_3 на ознайомлення із матеріалами позапланової перевірки відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, однак, відповідно до довіреності від 28 лютого 2017 року ОСОБА_3 надано право представляти інтереси фізичної особи ОСОБА_2

Апелянт вважає, що представництво оформлено неналежним чином, довіреність видана неналежним довірителем. Також, відповідач зазначає, що 11 травня 2017 року ОСОБА_3 повторно звернувся до управління із заявою про надання для ознайомлення матеріалів позапланової перевірки відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та надав іншу довіреність від 04 травня 2017 року, яка була оформлена належним довірителем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (а.с. 84-85).

Сторони у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

В апеляційній скарзі апелянт просив суд розглянути її за його відсутності (зворотній бік а.с. 85).

16 червня 2017 року представником апелянта до канцелярії суду направлено клопотання про розгляд справи за відсутності представника управління.

19 червня 2017 року від представника позивача до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, просив суд залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Відповідно до положень ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, справа розглядається у порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи документами.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши заперечення на апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що фізична особа підприємець ОСОБА_2, (ІПН НОМЕР_1), зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців 17 березня 2015 року (а.с. 65-69).

ОСОБА_3, як представник ОСОБА_2, звернувся до Головного управління Держпраці у Луганській області із заявою від 03 березня 2017 року про ознайомлення із матеріалами позапланової перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1), проведеної у листопаді 2016 року (а.с. 5), надавши при цьому довіреність від 28 лютого 2017 року, відповідно до якої ОСОБА_2 уповноважує ОСОБА_3 представляти його інтереси у всіх державних органах. Зазначена довіреність посвідчена приватним нотаріусом Лисичанськаго міського нотаріального округу Луганської області Кравченко В.О., зареєстрована у реєстрі за № 579 (а.с. 4).

Листом № 01-15/823 від 15 березня 2017 року Головне управління Держпраці у Луганській області відмовило у надані матеріалів позапланової перевірки представнику позивача ОСОБА_3, посилаючись на неналежно оформлену довіреність, а саме на те, що довіреність видано фізичною особою ОСОБА_2, а перевірку проведено стосовно фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, а тому його інтереси може представляти лише особа, уповноважена на це довіреністю, виданою саме фізичною особою-підприємцем (а.с. 6).

Спірним питанням даної справи є правомірність відмови відповідача у наданні для ознайомлення матеріалів позапланової перевірки представнику позивача.

При прийнятті спірного рішення, суд першої інстанції виходив з того, що дії Головного управління Держпраці у Луганській області щодо ненадання для ознайомлення матеріалів перевірки представнику ОСОБА_2, ОСОБА_3, який діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 28 лютого 2017 року є протиправними.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 1, 2 ст. 50, ст. 237 Цивільного кодексу України передбачено, що право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Обмеження права фізичної особи на здійснення підприємницької діяльності встановлюються Конституцією України та законом. Фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Інформація про державну реєстрацію фізичних осіб - підприємців є відкритою.

Відповідно до ч.1 ст. 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Згідно з ч. 1,2 ст. 238 цього Цивільного кодексу України представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє.

Статтею 239 цього Кодексу передбачено, що правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 244 Цивільного кодексу України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Частиною 1 ст. 50 цього Кодексу передбачено, що фізична особа з повною цивільною дієздатністю має право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом.

Тобто, право на здійснення підприємницької діяльності, є одним із прав та видів діяльності фізичних осіб.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з аналізу даних норм права, суд апеляційної інстанції зазначає, що будь-яку діяльність фізична особа чи фізична особа - підприємець може здійснювати як особисто, так і через представника, повноваження якому надані у встановленому законодавством порядку і підтверджені належним чином, зокрема, шляхом видання довіреності.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 лютого 2017 року нотаріально оформленої довіреністю ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_3 представляти його інтереси та проводити усі його справи в усіх державних та інших організаціях, установах та підприємствах України незалежно від форм власності та підпорядкування, в органах державної виконавчої служби, правоохоронних органах усіх рівнів, органах поліції, прокуратури, Служби безпеки України, у будь-яких судових установах та інстанціях України, у судах загальної юрисдикції, місцевих господарських, окружних адміністративних судах всіх рівнів, апеляційних, у вищому спеціалізованому суді України та Верховному Суді України (а.с. 4).

03 березня 2017 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_5 ОСОБА_6 подав заяву до Головного управління Держпраці у Луганській області про надання для ознайомлення матеріалів позапланової перевірки та долучив копію нотаріально посвідченої довіреності від 28 лютого 2017 року (а.с. 5).

Вивчивши нотаріально посвідчену довіреність, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що довіреність від 28 лютого 2017 року охоплює представництво інтересів ОСОБА_2 як фізичної особи і як суб'єкта підприємницької діяльності, оскільки обсяг повноважень на представництво інтересів та її прав як фізичної особи є значно ширшим, ніж представництво інтересів такої фізичної особи, як суб'єкта підприємницької діяльності.

Право на заняття підприємництвом входить до складових прав, якими володіє фізична особа, а надані повноваження представнику ОСОБА_3 щодо представництва інтересів ОСОБА_2 включає право такого представництва і як суб'єкта підприємницької діяльності.

Відтак, фізична особа чи фізична особа-підприємець може брати участь у подібних відносинах як безпосередньо, так і через представників, повноваження якого повинні бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до вимог закону.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта, що представництво оформлено неналежним чином, довіреність видана неналежним довірителем, а саме фізичною особою, а не фізичною особою-підприємцем.

Крім того, суд зазначає, що ОСОБА_2 присвоєно ідентифікаційний код № НОМЕР_1, який не змінювався і під час реєстрації його як фізичної особи-підприємця в 2012 році, відтак у суду відсутні сумніви щодо того, що фізична особа і фізична особа-підприємець ОСОБА_2 є однією і тією же особою.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що жодними нормативно-правовим актом, чинним на час виникнення спірних правовідносин, не передбачено обов'язку фізичної особи, зареєстрованої як суб'єкт підприємницької діяльності, видавати довіреність на представництво своїх інтересів з обов'язковим зазначенням того, що довіреність видається виключно на представництво інтересів суб'єкта підприємницької діяльності.

Крім того, суд відхиляє доводи апелянта щодо погодження позивача з позицією управління щодо неналежно оформленої довіреності на представника беручи до уваги те, що 11 травня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Головного управління Держпраці у Луганській області із заявою про ознайомлення з матеріалами позапланової перевірки, надавши нотаріально посвідчену довіреність від 04 травня 2017 року від фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, оскільки у позивача наявне право на оформлення будь-яких правочинів (у тому числі надання будь-яких повноважень представнику), які не суперечать діючому законодавству, а відтак таке волевиявлення особи не може тлумачитись як згода з позицією управління.

Відповідно до частини першої статі 19 Конституції України ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії Головного управління Держпраці у Луганській області щодо ненадання для ознайомлення матеріалів перевірки представнику ОСОБА_2, ОСОБА_3, який діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 28 лютого 2017 року є протиправними.

Таким чином, суд вважає, що висновки позивача є недопустимими та суперечать нормам Кодексу адміністративного судочинства України і які суд не приймає з огляду на положення ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Приймаючи викладене до уваги суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись статтями 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Луганській області - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 31 травня 2017 року у справі № 812/491/17 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Держпраці у Луганській області про визнання протиправними дії щодо ненадання для ознайомлення матеріалів позапланової перевірки - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Судді Т.Г.Арабей

І.В. Геращенко

Г.М. Міронова