Справа № 287/22/15-а
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук М.В.
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
ПОСТАНОВА

іменем України

"12" червня 2017 р. Справа № 287/22/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Котік Т.С.

Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Полоневич Т.Ю.,

представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області на постанову Олевського районного суду Житомирської області від "28" жовтня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області визнання дій протиправними та зобов'язання встановити трудовий стаж ,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року ОСОБА_3 звернувсь до суду з позовом, в якому просив визнати дії відповідача протиправними та зобов'язати відповідача зарахувати трудовий стаж роботи в будівельній бригаді Радгоспу "Перемога" с. Копище Олевського району робітником в період з 15.03.1982 року по вересень 2001 року який складає 19 років 5 місяців 15 днів.

Постановою Олевського районного суду Житомирської області 28.10.2016 року позов ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Олевському районі задоволено.

Визнано дії управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області щодо відмови у встановленні трудового стажу ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 15.03.1982 року по вересень 2001 року - протиправними.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області встановити трудовий стаж роботи ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 15.03.1982 року по вересень 2001 року .

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст.195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 у травні 2015 року звернувсь до відповідача про нарахування та виплату пенсії, оскільки з 15.03.1982 року по 1998 рік працював робітником в будівельній бригаді радгоспу "Перемога" с. Копище, Олевського району та досягнув пенсійного віку.

Однак листом від 04.08.2015 року №4193/03 йому було відмовлено у зв'язку з не підтвердженням трудового стажу з 15.03.1982 року по 2001 рік.

На погоджуючись з даною відмовою позивач звернувся до суду .

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач протиправно відмовив в призначенні пенсії ОСОБА_3 оскільки період роботи в будівельній бригаді радгоспу "Перемога" с.Копище, Олевського району підтверджено показами свідків, а працівник не може відповідати за правильність та належне ведення трудової книжки та іншої документації.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким позов задоволено, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком з суду першої інстанції, та враховує наступне.

Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.

В ст. 46 Конституції України визначено, що "громадяни України мають право на соціальний захист пенсії та інші види соціальних виплат, не нижче прожиткового мінімуму встановленого законом"

Крім того згідно ст. 22 Конституції України права і свободи людини, закріплені цією конституцією, не є вичерпними.

Статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

При цьому в перехідних положень даного закону особи які постраждали від аварії на ЧАЕС та відносяться до категорії 3 мають право на пенсію за віком після досягнення 55 років.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є належно оформлена трудова книжка. У випадках, передбачених Порядком підтвердження наявного трудового стажу для визначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637, для затвердження трудового стажу приймаються інші документи, зокрема: довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії який затверджено постановою правління Пенсійного фонду Україні від 25.11.2005 року №22-1 до заяви про призначення пенсії додають документи про стаж. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставах інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється на підставі показань свідків.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Судом першої інстанції встановлено, що трудова книжка ОСОБА_3 відсутня, однак з матеріалів справи слідує, що з 15.03.1982 року по 1998 рік він працював робітником в будівельній бригаді радгоспу "Перемога" с. Копище.

З архівної довідки про реорганізацію за № 462 від 24.06.2015 року, вбачається, що колгосп "Перемога" с. Копище з 1-го квітня 1976 року перейменовано в хмелерадгосп "Перемога". З 4-го жовтня 1995 року хмелерадгосп "Перемога" перейменовано в колективне сільськогосподарське підприємство "Перемога"/ КСП "Перемога" с. Копище.

Відповідно до наказу Президента України від 03.12.2000 року №1529/99 "Про невідкладні заходи, щодо прискорення аграрного сектора України, КСП "Перемога" реорганізовано в П/ПО/СП "Перемога" с. Копище з 5 березня 2000 року (а.с.143).

Архівною довідкою за №40 від 21.06.2016 року встановлено, що накази на прийняття та звільнення з роботи працівників приватного (приватно-орендного) сільськогосподарського підприємства /П(ПО)СП "Перемога" с. Копище, здані не в повному обсязі, тому накази на прийняття та звільнення ОСОБА_3 відсутні. В книзі наказів за 1984 рік він значиться як такий якому була надана відпустка за відпрацьований 1983 рік з 01 березня 1984 року по 20 березня 1984 рік (наказ №24 від 06.03.1984 року) та із зазначенням кількості вихододнів за 1985-2001 рік (а.с.106).

Працевлаштування позивача в хмелерадгоспі "Перемога" підтверджується приказом за №2-В від 08.01.86 р., з якого вбачається, що ОСОБА_3 був прийнятий тимчасовим робочим на будівництво (а.с.125,126).

Крім того, в книгах нарахування заробітної плати працівникам приватного (приватно-орендного) сільськогосподарського підприємства "Перемога" с. Копище значиться ОСОБА_3

П.І. з 1985 року по 2001 рік включно, про що свідчать записи в книгах №26,30,36,45,52,61,70,86,93,103,108,112,116,121 фонду №28, які є підставою в довідці про вихододні (а.с.142).

За таких обставин, суд погоджується з доводами відповідача, що, незважаючи на відсутність окремих документів, ті документи, що збереглися, підтверджують конкретні періоди роботи позивача у хмелерадгоспі "Перемога" з 1985 по 2001 рік, з цих же документів можливо достовірно встановити його стаж роботи та кількість вихододнів у відповідному році.

На підставі цих документів Управлінням Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області підтверджено трудовий стаж позивача, однак не у повному обсязі, з огляду на ту кількість вихододнів, яка ним була відпрацьована.

Що стосується показів свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5,ОСОБА_6, ОСОБА_7, що були дані в суді першої інстанції, то колегія суддів їх не бере до уваги, оскільки свідчення є нечіткими не підтверджують повний зайнятий робочий день ОСОБА_3 у виробництві за весь період з 1982 по вересень 2001 року. З трудових книжок свідків не можна встановити, що вони працювали на посадах, які б давали можливість знати позивача по спільній роботі, загалом усі покази свідків є неконкретними, жоден з них не міг сказати чіткі періоди роботи позивача та кількості вихододнів у певні місяці.

Що стосується висновків суду про неможливість позивача нести відповідальність за неналежне ведення документації на підприємстві, то колегія суддів з цим не може погодитися.

З витребуваних апеляційним судом матеріалів пенсійних справ ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 з управління Пенсійного фонду в Олевському районі вбачається, що їх записи про роботу у трудових книжках співпадали із записами у даних трудового архіву (а.с.223-267). Свідок ОСОБА_4 підтвердив, що при виході на пенсію у нього не виникло жодних проблем із трудовим стажем. Пенсійні справи свідчать, що збереглися записи про встановлення виробітку трудових днів, записи про їх фактичне відпрацювання тощо.

Також колегія суддів не знаходить підстав говорити про добросовісність і розумну обачність позивача у питанні збереження документів про свою трудову діяльність. За його твердженнями він був звільнений з роботи у вересні 2001 року. При звільненні він не отримав трудову книжку. З того часу і до 2015 року він не вживав жодних заходів до її відновлення, не звертався до правоохоронних органів тощо.

Відповідно до статті 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження персоніфікованого обліку - на підставі документів та у порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності вказаним вище Законом пенсії на загальних підставах призначались згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення", статтею 56 якого передбачено, зокрема, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі членства в колгоспах, незалежно від характеру, тривалості роботи і перерв. При цьому, при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

В разі відсутності рішення правління колгоспу або загальних зборів колгоспників або правонаступника про зарахування певного року до стажу роботи, через невиконання встановленого мінімуму трудової участі в колективному господарстві з поважної причини, обчислення страхового стажу проводиться за фактичною тривалістю в такому порядку: загальна кількість відпрацьованих людиноднів ділиться на 25,4.

Матеріали справи свідчать, що управлінням пенсійного фонду трудовий стаж позивача був зарахований саме за вищенаведеними правилами, а тому підстави для визнання дій відповідача неправомірними у даному випадку відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 є безпідставними та задоволенню не підлягають.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області задовольнити, постанову Олевського районного суду Житомирської області від "28" жовтня 2016 р. скасувати, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: Т.С. Котік

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "19" червня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 вул.Шведа,16,с.Майдан Копищанський,Олевський район, Житомирська область,11010

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області вул.Свято-Миколаївська,31,м.Олевськ,Житомирська область,11002

- ,