Справа № 818/251/17
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 р.Справа № 818/251/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Подобайло З.Г. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 23.03.2017р. по справі № 818/251/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-технічний центр "Оріон-Д"

до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області

про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інженерно-технічний центр "Оріон-Д" (далі позивач, ТОВ "Оріон-Д") звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області (далі - відповідач, ДПІ у м. Сумах), в якому просить скасувати рішення від 30.12.2016 року № 55 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-технічний центр "Оріон-Д".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 2004 року ТОВ "ІТЦ "Оріон-Д" зареєстроване як платник податку на додану вартість. Спірним рішенням, прийнятим ДПІ у м. Сумах, реєстрацію позивача, як платника податку на додану вартість, анульовано. Вказане рішення ґрунтується на висновках податкового органу про те, що ТОВ "ІТЦ "Оріон-Д" протягом 12 послідовних місяців з лютого 2016 року по листопад 2016 року подає податкові декларації з податку на додану вартість, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобовязання чи податкового кредиту, а за грудень 2015 року - січень 2016 року позивачем не подано податкові декларації по вказаному податку. Позивач не погоджується із таким рішенням ДПІ у м. Сумах, оскільки відповідачем невірно розраховано календарний рік (12 послідовних місяців), а за грудень 2015 року - січень 2016 року ним подавалась податкова декларація з податку на додану вартість, що підтверджується відповідними доказами. Крім того, представник позивача зазначає, що в рішенні взагалі незрозуміло в зв'язку із чим було прийнято рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 23.03.2017 року в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-технічний центр "Оріон-Д" до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про скасування рішення № 55 від 30.12.2016 р. відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Товариством з обмеженою відповідальністю "Інженерно-технічний центр "Оріон-Д" подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову в мотивувальній частині постанови зазначив, що фактично діяльність, спрямована на формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту (господарська діяльність платника податків), позивачем протягом грудня 2015 року - листопада 2016 року не проводилась, дані обставини підтверджуються податковими деклараціями, поданими до податкового органу, в яких підприємство декларувало відсутність обсягів операцій щодо придбання чи реалізації товарів чи послуг. Суд зазначив, що матеріалами справи підтверджується факт того, що у позивача були відсутні операції з постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту, зокрема, реєстром (переліком) № 55 від 30.12.2016 року податкових декларацій, довідкою № 3816/18-19-12-01/23638107 від 30.12.2016 року, випискою з єдиного реєстру податкових накладних за період з 01.12.2015 року по 30.11.2016 року, в яких зазначено про відсутність даних щодо господарської діяльності підприємства і судом визнається необґрунтованим твердження представника позивача відносно того, що дані повинні бути визначені податковим органом за календарний рік, враховуючи те, що абзац "г" п. 184.1 ст. 184 ІІК України визначено період - "останні 12 календарних місяців", при цьому період "календарний рік" даною нормою не передбачено. При цьому судом встановлено, що податкові декларації з податку на додану вартість за грудень 2015 року та січень 2016 року були подані ТОВ "ІТЦ Оріон-Д" до ДПІ у м. Сумах 20.01.2016 року та 19.02.2016 року. Вказують, що відповідно до ч.1 ст.70 КАС України - належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Судом першої інстанції не в повному обсязі вивчено та надано правову оцінку Рішенню №55 в якому дослівно зазначено: комісія, що створена Розпорядженням ДПІ у м. Сумах ГУ ДФС у Сумській області від 30.09.2016 року №62-Р, в пункті 1 Рішення встановила, що позивач протягом 12 послідовних податкових місяців з лютого 2016 року по листопад 2016 року подає податкові декларації з податку на додану вартість, які свідчать про відсутність постачання при товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту грудень 2015 року - січень 2016 року не подає податкову декларацію з податку на додану вартість, що підтверджено довідкою №3816/18-19-12-01/23638107 від 30.12.2016 року та реєстром 30.12.2016 року. В пункті 2 Рішення зазначено, що позивач протягом 12 послідовних податкових місяців з лютого 2016 року по листопад 2016 року подає податкові декларації з податку на додану вартість, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту, та грудень 2015 року-січень 2016року не податкову декларацію з податку на додану вартість та має за останні 12 календарних місяців обсяги оподатковуваних операцій 0,00гривень. Тобто, як слідує з вказаного, підставою для анулювання свідоцтва платника ПДВ в тому числі те, що за грудень 2015 року-січень 2016 року позивач не подає податкову декларацію податку на додану вартість, про що зазначено у висновку комісії, але судом першої інстанції спростоване дане твердження в оспорюваному рішенні, але висновку щодо визнання твердження безпідставним - не зроблено, з чого слідує, що в порушення вимог ст. 163 КАС України - постанова суду не містить висновків суду щодо такої частини позовних вимог, оскільки резолютивна частина постанови повинна бути викладена чітко і ясно в імперативній формі. Відповіді суду на всі правові питання повинні випливати із встановлених фактичних обставин, мають бути надані вичерпними, визначеними і безумовними, тобто в резолютивній частині постанови повинна бути надана відповідь на всі передані на його вирішення правові питання і суд повинен дати чітку і конкретну відповідь на всі постановлені перед ним питання, тобто які конкретно права позивача поновлені чи відмовлено в порушенні таких прав. Оскаржувана постанова не містить таких відповідей суду, що призводить до порушення прав позивача щодо визначеності з вирішенням спору в справі та відновленням порушених прав. Посилаються на те, що суд зазначив, що матеріалами справи підтверджується факт того, що у позивача були відсутні операції з постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту, зокрема, реєстром (переліком) № 55 від 30.12.2016 року податкових декларацій, довідкою № 3816/18-19-12-01/23638107 від 30.12.2016 року, випискою з єдиного реєстру податкових накладних за період з 01.12.2015 року по 30.11.2016 року в якій зазначено про відсутність даних щодо господарської діяльності підприємства і судом визнається необґрунтованим твердження представника позивача відносно того, що дані повинні бути визначені податковим органом за календарний рік, враховуючи те, що абз "г" п. 184.1 ст. 18- ПК України визначено період - "останні 12 календарних місяців", при цьому період "календарний рік" даною нормою не передбачено. Але, з таким твердженням суду не можна погодитись, оскільки, датою анулювання реєстрації є 30.12.2016 року. Пунктом 5.2. Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, що затверджено Наказом Міністерства фінансів України №1130 від 14.11.2014 року з наступними змінами визначено, що при розгляді питання анулювання реєстрації згідно з підпунктом "г" пункту 184.1 статті 184 розділу 5 Кодексу (підпункт "г" пункту 5.1 цього розділу) 12 місяців визначаються із урахуванням того, що: не враховується місяць, в якому проведено реєстрацію особи платником ПДВ. якщо особа зареєстрована платником ПДВ з дня іншого ніж перший день календарного місяця - як слідує свідоцтва платника ПДВ, копія якого представлена суду - позивач зареєстрований як платник ПДВ з 24.03.2004 року; включаються останні 12 послідовних податкових місяців, за які подані податкові декларації ( у разі подання декларацій) або сплив строк подання податкових декларацій (у разі неподання декларацій) до отримання чи складання контролюючим органом документа, який є підставою для анулювання реєстрації - відповідачем, на якого покладено обов'язок доведення правомірності прийняття оспорюваного рішення згідно вимог ч. 2 ст.71 КАС України - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо вії заперечує адміністративний позов. Судом першої інстанції не враховано, що відповідач в оспорюваному рішенні стверджував про те, що позивач протягом 12 послідовних податкових місяців подає з лютого 2016 року по листопад 2016 року податкові декларації з податку на додану вартість, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту, оскільки, звітним податковим періодом є календарний рік тобто період часу з 01 січня року, що розпочався до 01 січня наступного року, а в даному випадку, якщо слідувати в точній відповідності з вказаним в нормі Кодексу, починаючи відраховувати строк з 01.04.2004 року. Вказують, що судом самостійно визначено, що позивач подавав декларації за грудень 2015 року та січень 2016 року, тобто самостійно прийнято рішення про те, що відповідачем вірно розраховано 12 календарних місяців, що не відповідає дійсності та твердженням відповідача, скільки ним прораховано календарний рік, а саме 12 послідовних податкових місяців починаючи з лютого 2016 року по листопад 2016 року (дослівно, мовою оригіналу рішення дорівнює 10 календарним місяцям, а ні як не 12 послідовним). З викладеного слідує, що відповідачем не доведено, що рішення №55 від 30.12.2016 року про анулювання реєстрації свідоцтва платника податку на додану вартість ТОВ «ІТЦ «Оріон Д» з мотивів того, що платник протягом 12 послідовних податкових місяців подає з лютого 2016 по листопад 2016року податкові декларації з податку на додану вартість, які свідчать відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту, є правомірним. З викладеного слідує, що суд, з власної ініціативи змінив підстави прийняття оспорюваного рішення №55 та на цій підставі виніс постанову, яка є незаконною, оскільки, судом порушено вказані норми процесуального права. Просять скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 23.03.2017 року та ухвалити нове рішення, яким скасувати рішення ДПІ у м. Сума ГУ ДФС у Сумській області №55 від 30 грудня 2016 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-технічний центр "Оріон-Д".

Сторони в судове засідання не з'явились, були повідомлені заздалегідь та належним чином.

Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 6 ст. 12 КАС України та ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено судами першої та підтверджено судом апеляційної інстанції, що згідно з випискою із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ "ІТЦ "Оріон-Д" зареєстроване як юридична особа (а.с.23-24).

З 24.03.2004 року позивач є платником податку на додану вартість, що підтверджується копією свідоцтва № 25777128 (а.с.25).

Рішенням від 30.12.2016 року № 55, прийнятим ДПІ у м. Сумах, на підставі п.п. "г" п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України, анульовано реєстрацію ТОВ "ІТЦ "Оріон-Д" як платника податку на додану вартість. Вказане рішення обґрунтоване тим, що протягом 12 послідовних місяців з лютого 2016 року по листопад 2016 року позивач подає податкові декларації з податку на додану вартість, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобовязання чи податкового кредиту, а за грудень 2015 року - січень 2016 року позивачем не подано податкові декларації по вказаному податку (а.с.26-27).

Не погодившись із прийнятим рішення, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та просить його скасувати.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно з п.п. "г" п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України (далі - ПК України) реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

Наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 року № 1130 затверджено Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість (далі - Положення), яким визначається порядок: реєстрації платників податку на додану вартість; анулювання реєстрації платників податку на додану вартість; ведення реєстру платників податку на додану вартість; присвоєння індивідуального податкового номера платника податку на додану вартість; оприлюднення даних з Реєстру; перереєстрації платників податку на додану вартість; ведення документації при реєстрації / анулюванні реєстрації платників податку на додану вартість.

Порядок анулювання реєстрації платників податку на додану вартість визначається розділом 5 вказаного Положення.

Так, згідно п. 5.1 реєстрація діє до дати анулювання, яке відбувається у випадках, визначених пунктом 184.1 ст. 184 розділу V Кодексу, якщо особа, зареєстрована як платник ПДВ, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає до контролюючого органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

Відповідно до п. 5.2 Положення при розгляді питання анулювання реєстрації згідно з підпунктом "г" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункт "г" пункту 5.1 цього розділу) 12 місяців визначаються із урахуванням того, що: не враховується місяць, в якому проведено реєстрацію особи платником ПДВ, якщо особа зареєстрована платником ПДВ з дня іншого ніж перший день календарного місяця; включаються останні 12 послідовних податкових місяців, за які подані податкові декларації (у разі подання декларацій) або сплив строк подання податкових декларацій (у разі неподання декларацій) до отримання чи складання контролюючим органом документа, який є підставою для анулювання реєстрації. Анулювання реєстрації здійснюється шляхом виключення платника ПДВ з Реєстру.

Зазначена вище норма закону передбачає, що до встановленого дванадцяти місячного терміну (12 послідовних податкових місяців) зараховуються як місяці в яких декларація не подавалась так і місяці за які декларації подавались з зазначенням про відсутність придбання/постачання товарів, послуг.

Із досліджених по справі письмових доказів судом встановлено, що ТОВ "ІТЦ "Оріон-Д" подавало до ДПІ у м. Сумах податкові декларації за грудень 2015 року (а.с.92-93), січень 2016 року (а.с.30-31), лютий 2016 року (а.с.34-35), березень 2016 року (а.с.39-40), квітень 2016 року (а.с.45-46), травень 2016 року (а.с.51-52), червень 2016 року (а.с.57-58), липень 2016 року (а.с.63-64), серпень 2016 року (а.с.69-70), вересень 2016 року (а.с.75-76), жовтень 2016 року (а.с.81-82) та листопад 2016 року (а.с.87-88).

Згідно з деклараціями за вказані податкові періоди, обсяги задекларованих оподатковуваних операцій складають 0,00 грн., тобто операції з постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту, відсутні.

Відповідно до п.п. 14.1.185 ст. 14 ПК України постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об'єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об'єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності. Постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду (п.п. 14.1.191 ст. 14 ПК України).

Таким чином, фактично діяльність, спрямована на формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту (господарська діяльність платника податків), позивачем протягом грудня 2015 року - листопада 2016 року не проводилась, дані обставини підтверджуються податковим деклараціями, поданими до податкового органу, в яких підприємство декларувало відсутність обсягів операцій щодо придбання чи реалізації товарів чи послуг.

Крім того, відомості про отримані чи видані ТОВ "ІТЦ "Оріон-Д" податкові накладні, що могли б підтвердити включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та/або включення суми податку на додану вартість до суми податкових зобов'язань за відповідні звітні періоди з грудня 2015 року по листопад 2016 року в Єдиному реєстрі податкових накладних - відсутні (а.с.106).

Слід зазначити, що матеріалами справи підтверджується факт того, що у позивача були відсутні операції з постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту, зокрема, реєстром (переліком) № 55 від 30.12.2016 року податкових декларацій, довідкою № 3816/18-19-12-01/23638107 від 30.12.2016 року, випискою з єдиного реєстру податкових накладних за період з 01.12.2015 року по 30.11.2016 року в якій зазначено про відсутність даних щодо господарської діяльності підприємства.

При цьому, суд зазначає, що, як свідчать матеріали справи, податкові декларації з податку на додану вартість за грудень 2015 року та січень 2016 року були подані ТОВ "ІТЦ "Оріон-Д" до ДПІ у м. Сумах 20.01.2016 року та 19.02.2016 року відповідно, про що свідчить штамп "отримано" на копіях декларацій (а.с.30, 92). В даних деклараціях у підприємства обсяги задекларованих оподатковуваних операцій, зазначені в них, також складають 0,00 грн.

Колегія суддів вважає необґрунтованим твердження позивача відносно того, що дані повинні бути визначені податковим органом за календарний рік.

Враховуючи те, що абз. "г" п. 184.1 ст. 184 ПК України визначено період "останні 12 календарних місяців", при цьому період "календарний рік" даною нормою не передбачено. Таким чином Державною податковою інспекцією у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області вірно визначено 12 місяців за які позивач мав подати податкові декларації з податку на додану вартість.

Таким чином обґрунтування апеляційної скарги та матеріали справи підтверджують факт того, що з грудня 2015 року по листопад 2016 року у позивача обсяги оподаткованих операцій за 12 календарних місяців до дня прийняття рішення складали 0,0 грн., що є підставою для прийняття рішення податковим органом про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

Враховуючи викладене, суд вважає, що рішення ДПІ у м. Сумах від 30.12.2016 року № 55 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ "ІТЦ "Оріон-Д" є обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам ПК України.

При цьому колегія суддів зазначає, що обґрунтування апеляційної скарги не відповідає змісту ст. 184 Податкового кодексу України та п. 5.2 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість.

В даному випадку розрахунок не може бути проведений з дати реєстрації товариства, оскільки дана реєстрація відбулася в 2004 році і місяць реєстрації не включено до періоду у зв'язку з яким анульовано свідоцтво про реєстрацію.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-технічний центр "Оріон-Д".

Апеляційна скарга фактично дублює доводи, які були викладені в позовній заяві. Жодні доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі зясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 23.03.2017р. по справі № 818/251/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя(підпис)Григоров А.М.
Судді(підпис) (підпис)Подобайло З.Г. Тацій Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 19.06.2017 р.