Справа № 813/4235/16
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2017-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/1891/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

представника відповідача Тенета Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10.01.2017 року у справі за позовом ТзОВ «Львівські ярмарки» до Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ :

ТзОВ «Львівські ярмарки» 01.12.2016 року звернулося до суду з позовом до Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області в якому просить визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.08.2016 року № 001691130.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 10.01.2017 року позов задоволено повністю.

Не погодившись із зазначеним рішенням Галицька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області оскаржила його в апеляційному порядку. Просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову, покликаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 21 червня 2016 Галицькою об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Львівській області видано наказ № 311 «Про проведення фактичної перевірки ТзОВ «Львівські ярмарки» () за адресою м. Львів, вул. Університетська (площа перед Львівським національним університетом імені Івана Франка). Даний наказ було видано у відповідності до пп. 75.1.3 п.75.1 ст.75, пп.80.2.2, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами і доповненнями та статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР (із змінами і доповненнями) та інших нормативно-правових актів, які регулюють ліцензування, виробництво, обіг, зберігання спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та відповідно до службового допису начальника відділу адміністрування податку на доходи фізичних осіб та майнових податків і зборів з фізичних осіб Андрейка А.О., від 17.06.2016 року № 209/13-01.

30 червня 2016 року Галицькою об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Львівській області було проведено фактичну перевірку ТзОВ «Львівські ярмарки». За результатами перевірки складено акт від 30.06.2016 року за № 1297/13-04-13-03/35185853.

Як вбачається з акта перевірки, податковим органом в ході перевірки встановлено що підприємством порушено вимоги п.44.1, п.44.3 ст.44, п.121.1 ст.121 Податкового кодексу України (далі - ПК України), до перевірки не представлено усіх документів, про що складено акт від 24.06.2016 року.

На підставі акта перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 19.08.2016 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем адміністративні штрафи та інші санкцій у розмірі 551, 00 грн.

Також судом встановлено, що позивач скористався порядком адміністративного оскарження та оскаржив акт перевірки, звернувшись до Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, проте згідно відповіді останньої від 28.07.2016 за № 8763/13-04-13-03/569 позивачу наголошено про обгрунтовність висновків акта перевірки.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). (п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України).

Відповідно до статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин: у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів; у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів; письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування; неподання суб'єктом господарювання в установлений законом строк обов'язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками; у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3; у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Фактична перевірка, що здійснюється за наявності обставини, визначеної у пункті 80.2.6, може бути проведена для контролю щодо припинення порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3, одноразово протягом 12 місяців з дати складання акта за результатами попередньої перевірки.

Перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Під час проведення фактичної перевірки в частині дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в тому числі тим, яким установлено випробування, перевіряється наявність належного оформлення трудових відносин, з'ясовуються питання щодо ведення обліку роботи, виконаної працівником, обліку витрат на оплату праці, відомості про оплату праці працівника. Для з'ясування факту належного оформлення трудових відносин з працівником, який здійснює трудову діяльність, можуть використовуватися документи, що посвідчують особу, або інші документи, які дають змогу її ідентифікувати (посадове посвідчення, посвідчення водія, санітарна книжка тощо).

Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Під час проведення перевірки посадовими особами, які здійснюють таку перевірку, може проводитися хронометраж господарських операцій. За результатами хронометражу складається довідка, яка підписується посадовими особами контролюючого органу та посадовими особами суб'єкта господарювання або його представника та/або особами, що фактично здійснюють господарські операції.

Строки проведення фактичної перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.

Порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Відповідачем 24.06.2016 року вручено позивачу лист № 6971/17-02-10/375 від 21.06.2016 року, згідно з яким просять представити документи податкового та бухгалтерського обліку, а саме: акти виконаних робіт (наданих послуг), рахунки, накладні, податкові накладні, по монтажу обслуговуванню фан-парку для трансляції футбольних матчів у рамках Чемпіонату Європи з футболу 2016 року за адресою: м. Львів, вул. Університетська (площа перед Львівським національним університетом імені Івана Франка) та «Сніданкового ярмарку» за адресою: м. Львів, територія парку імені Івана Франка (поблизу альтанки); договори оренди (суборенди) нежитлових приміщень, що надаються для здійснення підприємницької діяльності; перелік суб'єктів господарювання (із зазначенням кодів ЄДРПОУ (РНОКПП) та обсягів господарських операцій) з якими ТзОВ «Львівські ярмарки» перебувають у господарських взаємовідносинах на території вищевказаного фан - парку та «Сніданкового ярмарку»; відомості нарахування зарплати, трудові угоди з найманими працівниками.

Позивачем на даний запит скеровано відповідь від 24.06.2016 року у якій зазначає, що відповідач просить представити документи, які не належать до предмету перевірки. Товариство готове надати відповідачу документи, однак виключно в межах предмету перевірки.

Як встановлено судом підставою для проведення перевірки став лист Галицької районної державної адміністрації Львівської міської ради від 15.06.2016 року за № 3108-вих 423. З якого вбачається, що відповідно до рішення виконавчого комітету від 03.06.2016 року № 398 «Про організацію фан - парку для трансляції футбольних матчів у рамках Чемпіонату Європи з футболу 2016 року» та розпорядження міського голови від 03.06.2016 року № 224 «Про проведення заходу Сніданкові ярмарки» ТзОВ «Львівські ярмарки» надано погодження на здійснення одноразової торгівлі з вказаними адресами розташування тимчасових торгівельних об'єктів та терміном дії (копії погоджень одноразової торгівлі додаються).

Зі змісту оскаржуваного наказу слідує, що правовою підставою для проведення фактичної перевірки позивача податковим органом вказано пп. 75.1.3 п.75.1 ст.75, пп.80.2.2, пп.80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України.

Згідно підпунктів 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитись у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на органи державної податкової служби, виробництва та обігу підакцизних товарів; у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Тобто, для проведення фактичної перевірки мають існувати вказані вище фактичні обставини та передумови, які дозволяють податковому органу керуватись вказаною правовою нормою при призначенні (проведенні) такої перевірки.

Суд зазначає, що підстави проведення перевірки, зазначені в документах на перевірку, повинні бути очевидними і зрозумілими не лише для контролюючого органу, але й для платника податків, що безпосередньо пов'язано з реалізацією останнім права на захист своїх інтересів.

Однак, всупереч наведеному, в наказі від 21.06.2016 № 311 не зазначено, яка саме інформація була отримана податковим органом від державних органів або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 44.3 статті 44 ПК України платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Крім того, слід зазначити, що податковим органом необґрунтовано було встановлено порушення пунктів 44.1, 44.3, статті 44, пункту 121.1 статті 121 Податкового кодексу України, оскільки у товариства не було обов'язку надавати до перевірки будь-які документи, а лише ті які були предметом перевірки.

Колегія суддів дійшла висновку, що у відповідача не виникли передбачені законом підстави для проведення фактичної перевірки та відповідач просив надати документи, що не мали відношення до фактичної перевірки, а відтак податкове повідомлення - рішення форми «Р» від 19.08.2016 року № є протиправним та підлягає скасуванню, а тому позов слід задовольнити.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області - залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10.01.2017 року у справі № 813/4235/16 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку ч.3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді М.А. Пліш

Т.І. Шинкар

Повний текст ухвали виготовлено 21.06.2017 року