Справа № 554/8442/15-а
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2017 року м. Київ К/800/40739/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Заїки М.М.,

суддів Загороднього А.Ф.,

Мойсюка М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

встановила:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України Октябрського району м. Полтави (далі - Управління), в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо неправомірного відрахування податку з його щомісячного грошового утримання, зобов'язати Управління виплачувати щомісячне довічне грошове утримання призначене позивачу у розмірі 15774,83 грн, стягнути з відповідача заборгованість у сумі 12000 грн та подати до суду звіт про виконання постанови.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 21 липня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління щодо незаконного відрахування із щомісячного грошового утримання позивача військового збору та податку з доходів фізичних осіб.

Зобов'язано відповідача виплачувати ОСОБА_2 щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 86% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді без відрахування із щомісячного грошового утримання військового збору та податку з доходів фізичних осіб.

Стягнуто з Управління на користь позивача заборгованість у сумі 11999,58 грн.

Зобов'язано відповідача не пізніше одного місяця з моменту вступу постанови в законну силу подати суду звіт про виконання судового рішення.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_2 подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати, а постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 21 липня 2015 року залишити в силі.

Суддя Вищого адміністративного суду України ОСОБА_3 18 вересня 2015 року відкрив касаційне провадження за скаргою ОСОБА_2.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями Вищого адміністративного суду України від 17 листопада 2016 року касаційну скаргу № К/800/40739/15 ОСОБА_2 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2015 року у вказаній справі було розподілено судді-доповідачу Заїці М.М., у зв'язку звільненням судді ОСОБА_3.

Перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо правильності застосування ними норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні та отримує щомісячне довічне грошове утримання.

Розмір довічного грошового утримання судді у відставці з 01 грудня 2014 року складав 15774,83 грн. З січня 2015 року Управління в порядку статті 164.2.19 Податкового кодексу України на підставі Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» та Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» утримує з щомісячного довічного грошового утримання позивача військовий збір в розмірі 1,5% у сумі 181,81 грн та податок з доходів фізичних осіб у розмірі 15% у сумі 1818,12 грн.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо утримання з його щомісячного довічного грошового утримання податку на доходи фізичних осіб та військового збору, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Управління, утримуючи з щомісячного довічного грошового утримання позивача податок на доходи фізичних осіб та військового збору, діяло з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, частини 4 статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення», частини 1 статті 58, частини 2 статті 64 Конституції України. Крім того, судом зазначено, що виплата щомісячного довічного грошового утримання є гарантією соціального захисту і відповідно до рішення Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №18-рп/2011 його розмір зменшенню не підлягає.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції, виходив з правомірності дій Управління при утриманні з щомісячного довічного грошового утримання позивача податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пунктів 8.1 та 8.2 статті 8 Податкового кодексу України (далі - ПК України) в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов'язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно частини 4 статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії не підлягають оподаткуванню.

З 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким внесений ряд змін до Податкового та Бюджетного кодексів України.

Так, з 01 січня 2015 року відповідно до підпунктів 162.1.1,162.1.3 пункту 162.1 статті 162 ПК України платниками податку на доходи фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи, податковий агент.

Згідно підпунктів 163.1.1, 163.1.2 пункту 163.1 статті 163 цього Кодексу об'єктом оподаткування є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід та доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Пунктом 164.1 статті 164 ПК України передбачено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 вказаного Кодексу суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Пунктом 167.1 статті 167 ПК України визначено, що ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті мінімальна заробітна плата). Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, до суми такого перевищення застосовується ставка 20 відсотків.

Згідно статті 8 Закону України від 28 грудня 2014 року № 80-VIII «Про Державний бюджет на 2015 рік» з 1 січня 2015 року розмір мінімальної заробітної плати для працездатних осіб встановлено у розмір 1218 гривень на місяць.

Відповідно до підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 64 Бюджетного кодексу України податок на доходи фізичних осіб, який сплачується податковим агентом - юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) чи представництвом нерезидента - юридичної особи, зараховується до відповідного місцевого бюджету за її місцезнаходженням (розташуванням) в обсягах податку, нарахованого на доходи, що сплачуються фізичній особі.

Отже, як вірно зазначено судом апеляційної інстанції, починаючи з 01 січня 2015 року податкові агенти, яким у даному випадку є Управління Пенсійного фонду України Октябрського району м. Полтави, при виплаті пенсій у розмірі, що перевищує 3654 грн (розмір мінімальної заробітної плати 1218 грн х 3), зобов'язані утримувати податок на доходи фізичних осіб за ставкою 15 відсотків.

Крім того, згідно Закону України від 31 липня 2014 року 1621-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України» та Закону України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені у пункті 162.1 статті 162 ПК України. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5% від об'єкта оподаткування, визначеного статтею 163 цього Кодексу.

Оскільки положення Податкового кодексу України в частині оподаткування пенсій набрали чинності 01 січня 2015 року і не визнані такими, що не відповідають Конституції України, то Управління при утриманні податку на доходи фізичних осіб та військового збору з щомісячного довічного грошового утримання позивача, що як встановлено судами перевищує три розміри мінімальної заробітної плати, діяв правомірно.

Зменшення державою призначених соціальних виплат шляхом внесення відповідних законодавчих змін не суперечить вимогам чинного законодавства та принципам міжнародного права.

Так, у пункті 25 рішення від 03 червня 2014 року у справі «Великода проти України» (заява № 43331/12) Європейський суд з прав людини зауважив, що стаття 1 Першого протоколу не гарантує як таке право на будь-які соціальні виплати у певному розмірі.

У пункті 26 цього рішення Суд, зокрема зазначив, що будь-яке втручання з боку державних органів влади у мирне володіння майном має бути законним та має переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання має також бути обґрунтовано пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, має зберігатися «справедливий баланс» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде накладений особистий та надмірний тягар.

У пунктах 27, 28 цього Рішення Європейський суд з прав людини наголосив на необхідності внесення змін до закону у відповідності із законодавчо визначеною процедурою та зазначив, що «зменшення пенсії заявниці очевидно було обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансових труднощів, з якими зіткнулася держава. За відсутності будь-яких доказів щодо протилежного та визнаючи, що держава-відповідач має широке поле свободи розсуду щодо досягнення балансу між правами, що є предметом спору, та економічною політикою, Суд не вважає, що таке зменшення було непропорційним переслідуваній легітимній меті або що воно поклало надмірний тягар на заявницю».

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає. Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2015 року необхідно залишити без змін, оскільки вона є законною і обґрунтованою та ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - без змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя Заїка М.М.

судді: Загородній А.Ф.

Мойсюк М.І.