Справа № 548/407/13-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2017 року м. Київ К/800/40422/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Пасічник С.С., Швець В.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Хорольської міської ради Полтавської області на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2013р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Хорольської міської ради Полтавської області, міського голови Свириденка Ігоря Володимировича про поновлення на публічній службі,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про скасування рішення 38 сесії 6 скликання Хорольської міської ради Полтавської області від 08.02.2013р. №51 про звільнення заступника міського голови; поновлення на посаді заступника міського голови Хорольської міської ради Полтавської області з питань діяльності виконавчих органів влади; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Хорольського районного суду Полтавської області від 24.04.2013р. в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2013р. постанову районного суду скасовано та ухвалено нову про задоволення позову.

Скасовано рішення 38 сесії 6 скликання Хорольської міської ради Полтавської області від 08.02.2013р. №51 про звільнення заступника міського голови.

Поновлено позивача на посаді заступника міського голови Хорольської міської ради Полтавської області з питань діяльності виконавчих органів влади.

Стягнуто з Хорольської міської ради Полтавської області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08.02.2013р. по 12.07.2013р. в сумі 23 649,75 грн.

З таким рішенням суду апеляційної інстанції не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалене апеляційним судом рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

В ході розгляду справи судами встановлено, що позивача призначено на посаду заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради відповідно до рішення Хорольської міської ради Полтавської області від 17.11.2010р. №6.

Рішенням Хорольської міської ради Полтавської області від 08.02.2013р. №51 позивача звільнено з посади заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради відповідно до абзацу 2 частини першої статті 20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» у зв'язку з порушенням Присяги (а.с. 22).

Суть порушення полягала в недотриманні вимог статей 4, 8 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та Закону України «Про правила етичної поведінки», що в свою чергу викликало втрату довіри з боку міського голови та депутатів міської ради (а.с. 15).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що факт звільнення позивача за рішенням ради свідчить про врахування думки депутатів міської ради і говорить про об'єктивність такого рішення. Оскаржуване рішення прийнято повноважним складом сесії більшістю депутатів від загального складу міської ради. Тобто відповідачем дотримана процедура звільнення, тому рішення є законним.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, апеляційний суд виходив з того, що при розгляді питання звільнення позивача на сесії міської ради не було встановлено безумовних підстав, що свідчать про порушення ним Присяги при здійсненні своїх повноважень.

Крім того, як визначив апеляційний суд, Регламент Хорольської міської ради Полтавської області не надає право міському голові вносити на розгляд сесії питання, які не включені до порядку денного.

З такими висновками апеляційного суду колегія суддів погоджується з наступних підстав.

Так, відповідно до статті 11 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» громадяни України, які вперше приймаються на службу в органи місцевого самоврядування (за винятком посад, зазначених в абзаці другому частини першої статті 10 цього Закону), у день прийняття відповідного рішення складають Присягу такого змісту:

"Усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити громаді та народові України, неухильно дотримуватися Конституції України та законів України, сприяти втіленню їх у життя, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, сумлінно виконувати свої посадові обов'язки"

Аналізуючи наведену норму, колегія суддів приходить до висновку, що підставою для звільнення посадової особи органів місцевого самоврядування за порушення Присяги, є порушення особою Конституції України, законів України, або грубе порушення посадових обов'язків.

Оскільки припинення служби в органах місцевого самоврядування є крайнім заходом відповідальності державного службовця за порушення службової дисципліни, який виходить за межі дисциплінарної відповідальності, тому звільнення повинно бути мотивованим.

Подібна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постановах від 21.05.2013р. (№21-403а12), від 04.06.2013р. (№21-167а13), від 17.09.2013р. (№21-231а13), від 03.12.2013р. (№379а13) та від 28.04.2015р. (№21-163а15).

Як вказує відповідач у запереченнях на позов позивачем порушені статті 4, 8 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», що викликало втрату довіри з боку міського голови та депутатів ради.

З такими висновками відповідача колегія суддів не може погодитися з огляду на наступне.

В статтях 4 та 8 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» визначені основні принципи служби в органах місцевого самоврядування та основні обов'язки посадових осіб місцевого самоврядування.

В матеріалах справи відсутні докази порушення позивачем основних принципів або обов'язків посадових осіб органів місцевого самоврядування.

Крім того, відповідачі посилаються на втрату довіри з боку міського голови та депутатів.

Поняття терміну втрата довір'я дана в Кодексі законів про працю України.

Це є окремою підставою для звільнення, визначеної в пункті 2 статті 41 Кодексу. Зокрема, крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

В пункті 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», розтлумачено наведену норму закону, а саме: звільнення з підстав втрати довір'я (п. 2 ст. 41 КЗпП) суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т. п.) вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір'я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). При встановленні у передбаченому законом порядку факту вчинення працівниками розкрадання, хабарництва і інших корисливих правопорушень ці працівники можуть бути звільнені з підстав втрати довір'я до них і у тому випадку, коли зазначені дії не пов'язані з їх роботою.

В процесі розгляду справи судами попередніх інстанцій, не виявлено будь-яких порушень позивачем законів України, службових обов'язків, а звинувачення в порушенні ним Присяги ґрунтуються на загальних принципах посадових обов'язків осіб органів місцевого самоврядування, і не можуть бути визнані доведеними обставинами, оскільки не підтверджені жодним належним доказом.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційним судом правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Хорольської міської ради Полтавської області відхилити, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2013р. у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

С.С. Пасічник

В.В. Швець