Справа № 819/719/17
Суддя: Білоус І.О.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

Справа № 819/719/17

06 червня 2017 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Білоус І.О.

при секретарі судового засідання Кухар О.Л.

за участю:позивача - ОСОБА_1, представників: позивача - ОСОБА_2, відповідача - Сліворського О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду по адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області про скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та про звільнення з публічної служби, поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області про скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та про звільнення з публічної служби, поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В судовому засіданні представником відповідача - Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ в Тернопільській області заявлено клопотання про залишення даного адміністративного позову без розгляду у зв'язку із пропущенням позивачем строку звернення до адміністративного суду. В обґрунтування заявленого клопотання представник посилався на те, що позивачем оскаржено наказ від 10.10.2012 р. № 987 "Про порушення законності та службової дисципліни, допущені майором міліції ОСОБА_1 та покарання винних ", щодо звільнення з органів внутрішніх справ оперуповноваженого в ОВС відділу по боротьбі з легалізацією доходів ОЗГ УМВС України в Тернопільській області, а також скасувати наказ управління міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області № 248 о/с від 2.11.2012 р. в частині звільнення з органів внутрішніх справ.

Пояснив, що позивача ознайомлено з наказом УМВС України від 10.10.2012 р. № 987, однак від підпису про ознайомлення він відмовився, про що складений акт від 16.10.2012 р. та поданий відповідний рапорт. 06.11.2012 р. на адресу позивача було надіслано письмове повідомлення № 19/5-3699 про дату та підстави звільнення та запропоновано прибути для проведення повного розрахунку, отримання трудової книжки або надання письмової згоди на її пересилку поштою. Вважає, що оскільки з моменту видання спірного наказу минуло п"ять років та позивачем не наведено поважних причин пропуску строку звернення до суду, даний позов підлягає залишенню без розгляду. Крім того, як на додаткове підтвердження безпідставності посилання сторони позивача на його необізнаність про порушення його права, представник відповідача посилався на те, що позивач з ідентичним позовом звертався у 2015 році. Позов було залишено без розгляду у зв"язку із його відкликанням.

В судовому засіданні заявлене клопотання представник відповідача підтримав, з підстав викладених у клопотанні. Вважає, що матеріали справи свідчать про обізнаність позивача про існування оспореного ним наказу, тому вважає, що протягом п'яти років, що минули з моменту його прийняття позивач мав можливість його оскаржити.

Позивач проти заявленого клопотання заперечив, посилаючись на тривалий розгляд кримінальної справи. Оскільки вважав, що його звільнення пов'язане із розглядом вищезазначеної кримінальної справи до суду звернувся тільки після її розгляду. Просив у задоволенні клопотання відмовити.

При вирішенні заявленого відповідачем клопотання щодо залишення даної позовної заяви без розгляду у зв'язку із порушенням позивачем строку звернення, суд, проаналізувавши обставини справи, підтверджені відповідними письмовими доказами та зміст норм процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Ч. 3 ст. 99 КАС України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Судом встановлено, та знайшло своє підтвердження у матеріалах даної адміністративної справи, що 25.09.2012 р. стосовно ОСОБА_1 прокуратуроюТернопільської області за даним фактом порушено кримінальну справу № 1681441 за ч.3 ст.364 та ч.2 ст.190 КК України та 12.10.2012 р. ОСОБА_1 пред'явлено обвинувачення.

Постановою Кременецького районного суду від 26.07.2016 р. кримінальну справу № 1681441 по обвинуваченню ОСОБА_1 за ст.364 ч.3, ст.190 ч.2 КК України повернуто в прокуратуру області для проведення додаткового розслідування.

Прокуратурою Тернопільської області завершено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000143, яке розпочато 01.11.2016р. при отриманні для проведення додаткового розслідування кримінальної справи №1681441 про обвинувачення ОСОБА_1 за ст.364 ч.3. ст.190 ч.2 КК України.

За наслідками досудового розслідування 28.12.2016 р. Кримінальне провадження № 0000143 стосовно ОСОБА_1 за фактом зловживання службовим становищем працівником правоохоронного органу та заволодіння чужим майном шляхом обману за попередньою змовою групою осіб за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.364 та ч.2 ст. 190 КК України та стосовно ОСОБА_4 за фактом заволодіння чужим майном шляхом обману за попередньою змовою групою осіб, і за фактом пособництва у зловживанні службовим становищем працівником правохоронного органу, за ознаками злочинів, передбачених ч.5 ст.27-ч.3 ст. 364 та ч.2 ст.190 КК України закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК Україниу зв'язку з встановленням відсутності в діяннях складу кримінального правопорушення.

Згідно із поданою позовною заявою, позивачем оскаржено наказ від 10.10.2012 р. № 987 «Про порушення законності та службової дисципліни, допущені майором міліції ОСОБА_1 та покарання виних», яким він був звільнений з органів внутрішніх справ оперуповноваженого в ОВС відділу по боротьбі з легалізацією доходів ОЗГ УБОЗ УМВС України в Тернопільській області (а. с. 10-12). У преамбулі даного наказу зазначено, що підставою його прийняття є порушення ОСОБА_1 законності та службової дисципліни.

02.11.2012 р. видано наказ УМВС № 248 о/с про його звільнення з органів внутрішніх справ (а. с. 13). З преамбули цього наказу вбачається, що правовою підставою звільнення позивача зазеначено п. 64 " Є" "Положення про про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ" затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 р. N 114 (далі - Положення № 114).

Суд звертає увагу, що редакцією, чинною на момент видання такого наказу, передбачена окрема підстава, передбачена пунктом 64 "й " - у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення злочину або адміністративного корупційного правопорушення.

У зв"язку з вищенаведеним, суд не приймає до уваги посилання сторони позивача на те, що до закінчення розгляду кримінального провадження, у відношенні нього, обставини звинувачення у якому пов"язані із обставинами, про які ідеться у наказі УМВС № 248 о/с про його звільнення з органів внутрішніх справ від 02.11.2012 р., він був позбавлений можливості оскаржити до суду звільнення з ОВС.

Крім того, суд звертає увагу, що КАС України, а саме, п. 3 ч. 1 ст. 156 гарантовано його право на зупинення розгляду його позову про оскарження даного наказу до розгляду кримінального провадження за його звінуваченням, у разі звернення ним із таким позовом у межах строків, передбачених ст. 99 КАС України.

Досліджуючи питання дотримання позивачем строку звернення до суду із даним адміністративним позовом, суд також звертає увагу на те, що ОСОБА_1 звертвася до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до УМВС в Тернопільській області про скасування даних наказів та поновлення на службі 17.03.2015 р.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.04.2015 р. позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду у зв'язку з поданням клопотання про відкликання позовних вимог. На думку суду, даний факт свідчить про його обізнаність про порушення його права та підстави його звільнення.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Встановлення строків звернення до суду законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог КАС України визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду шляхом подачі відповідного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Суд зазначає, що практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Аналізуючи вищезазначені обставини даної адміністративної справи, підтверджені письмовими доказами, наявними у її матеріалах, враховуючи те, що позивачем не надано, а судом не здобуто жодних доказів, які б підтверджували наявність підстав для визнання пропуску звернення до суду поважними, суд дійшов висновку про відсутність поважних причин пропуску строку звернення до суду позивача із даним позовом та відповідно до приписів п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України вважає за доцільне залишити позовну заяву без розгляду.

Керуючись п.5 ч.1 ст.155 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання представника відповідача задовольнити.

2. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та про звільнення з публічної служби, поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 09.06.2017 р.

Головуючий суддя Білоус І.О.

копія вірна

Суддя Білоус І.О.