Справа № 752/6374/16-а
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2017-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 752/6374/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Шумко А.В. Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

19 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 25.01.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та скасування рішення № 4442/12 від 25.03.2016 щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки Генеральної прокуратури України № 18-354 зп від 29.02.2016, зобов'язання здійснити з 01.12.2015 перерахунок та виплату позивачу пенсії за вислугу років без обмеження її максимального розміру відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) у розмірі 90 відсотків від розміру місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Генеральної прокуратури України № 18-1068 зп від 08.07.2016.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.01.2017 вищевказаний адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти по справі нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Позивач перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та з 01.06.1998, отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», призначену відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції №1789-ХІІ від 05.11.1991) у розмірі 90% від заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до наказу Генеральної прокуратури України № 670ц від 14.04.2010 позивач був звільнений з посади старшого прокурора відділу роботи з кадрами управління кадрів Головного управління кадрового забезпечення Генеральної прокуратури України.

16.03.2016 позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м.Києва із заявою про перерахунок його пенсії згідно довідки Генеральної прокуратури України № 18-354зп від 29.02.2016 з розрахунку раніше встановлених 90% заробітної плати без обмежень максимального розміру відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Листом № 4442/12 від 25.03.2016 управлінням Пенсійного фонду в Голосіївському районі м. Києва позивача повідомлено, що для перерахунку його пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», немає законних підстав.

Так, відповідно ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхову внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Згідно ч.13 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», обчислення (перерахунок) пенсії провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Частина 17 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачає перерахунок пенсій у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій працівників прокуратури. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Відповідно до п.п. 1,3, п.3 постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», з 01.12.2015 збільшено на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів, службовців органів прокуратури, що підтверджується довідкою Генеральної прокуратури України № 18-354 зп від 25.02.2016, а також довідкою № 18-1068 зп від 08.07.2016, та, згідно ч.17 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», є підставою перерахунку пенси за вислугу років.

Посилання апелянта на п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 від 02.03.2015 колегія суддів вважає безпідставними, оскільки п. 5 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Закону стосується призначення пенсій, право на які визначено вказаними в ньому законами, а не перерахунку вже призначених пенсій.

Оскільки позивачу була призначена пенсія відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», у редакції від 05.11.1991 у розмірі 90% від заробітної плати та будь-яких доказів скасування такого призначення пенсії матеріали справи не містять, колегія суддів вважає безпідставними твердження апелянта про те, що пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» позивачу була призначена в розмірі 75 відсотків від суми його місячної (чинної) заробітної плати.

Відповідно ч. ч. 13, 20 ст. 86 Закону України № 1697-VII від 14.10.2014 "Про прокуратуру", що набрала чинності на час звернення позивача за перерахунком пенсії, пенсії за вислугу років призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI від 08.07.2011 передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Пунктом 2 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24.12.2015 визначено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016.

Отже, статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ у редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії, було регламентовано його право на перерахунок пенсії у зв'язку зі збільшенням розміру заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, а ст. 86 Закону № 1697-VII передбачено можливість здійснення перерахунку пенсії даної категорії осіб.

При цьому, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював чітку правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі в органах прокуратури.

Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що їх служба пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей, а тому це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (рішення Конституційного Суду України № 8-рп/99 від 06.07.1999, № 5-рп/2002 від 20.03.2002, № 8-рп/2005 від 11.10.2005).

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 25.01.2017 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Безименна Н.В.

Аліменко В.О.