Справа № 341/316/17
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/6160/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Яворського І.О.

з участю секретаря судового засідання: Джули В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 27 березня 2017 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу соціального захисту населення Бурштинської міської ради Івано-Франківської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відділу соціального захисту населення Бурштинської міської ради Івано-Франківської області щодо не нарахування щорічної разової грошової допомоги до 05 травня у розмірі, встановленому статтею Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (Далі - Закон № 3551-XII) 2016 рік та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок, нарахування та виплату щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2016 рік відповідно до ст.12 цього Закону у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням проведених виплат.

Постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 27.03.2017 в задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, яку мотивує тим, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій та користується пільгами відповідно до Закону № 3551-XII і має право на отримання щорічної одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.12 цього Закону, а посилання суду першої інстанції на постанову Кабінету Міністрів України № 141 від 02.03.2016 «Про деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом № 3551-XII та п.26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України» є таким, що звужує обсяг передбачених законом та гарантованих Конституцією України прав громадян. Тому просить скасувати постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 27.03.2017 та прийняти нову, якою задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення учасника бойових дій серії МВ № 2034504 від 01.07.2015 та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

З листа відповідача № С-86 від 25.11.2016 вбачається, що ОСОБА_1 була нарахована разова грошова допомога як учаснику бойових дій в сумі 920 грн, розмір якої встановлений постановою Кабінету Міністрів України № 141 від 02.03.2016 «Деякі питання виплати у 2016 році грошової допомоги», передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову з тих підстав, що дії відповідача щодо виплати позивачу щорічної допомоги до 05 травня за 2016 рік у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 141 від 02.03.2016 є правомірними.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 по справі № 10-рп/2008, встановлено виплату учасникам бойових дій щорічної до 05 травня разової грошової допомоги у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Разом з тим, 01.01.2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» № 79-VІІІ від 28.12.2014, яким розділ VI Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, згідно якого норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України № 141 від 02.03.2016 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» встановлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), зокрема, учасникам бойових дій у розмірі 920 гривень.

Вказані положення Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» № 79-VІІІ від 28.12.2014 неконституційними не визнавались, положення постанови Кабінету Міністрів України № 141 від 02.03.2016 також є чинними.

Слід також зауважити на тому, що Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.12.2011 по справі № 20-рп/2011 наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Суд першої інстанції, вказуючи на правомірність визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 05 травня з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України № 141 від 02.03.2016, виходив з того, що нормативно-правові акти, які видані Кабінетом Міністрів України в межах своїх повноважень, підлягають обов'язковому застосуванню судами під час вирішення справ про соціальний захист громадян. З цього приводу, суд першої інстанції послався на рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 по справі № 3-рп/2012.

У рішенні № 3-рп від 25.01.2012 Конституційний суд України зазначив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Таким чином, в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Таким чином, Конституційний Суд України визнав конституційним регулювання Кабінетом Міністрів України розміру соціальних виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

З урахуванням наведеного вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що при нарахуванні та виплаті щорічної разової грошової допомоги до 05 травня у 2016 році відповідач правомірно керувався постановою Кабінету Міністрів України № 141 від 02.03.2016 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 27 березня 2017 року по справі № 341/316/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
І. О. Яворський

Повний текст ухвали виготовлено 16.06.2017.