Справа № 826/19031/14
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2017 року м. Київ К/800/22028/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого : Мороза В.Ф.

суддів: Донця О.Є.

Голяшкіна О.В.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 лютого 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Департаменту суспільних комунікацій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа - Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київреклама» про визнання протиправною та скасування вимоги,

в с т а н о в и л а:

ФОП ОСОБА_2 звернувся з позовом до суду, у якому просив скасувати та визнати протиправною вимогу № 414177 від 05.09.2014 Департаменту суспільних комунікацій Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про демонтаж рекламних засобів на ім'я ФОП ОСОБА_2

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.02.2015, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2015, у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що розміщений позивачем об'єкт підпадає під визначення зовнішньої реклами і для її розміщення та використання позивач повинен отримати відповідний дозвіл. Також суди прийшли до висновку, що виконавчий комітет органу місцевого самоврядування, як орган, який надає дозвіл на розміщення зовнішньої реклами та здійснює контроль за дотриманням правил її розміщень, у межах своїх повноважень може приймати рішення про усунення порушень таких правил.

Не погоджуючись з прийнятими судами попередніх інстанцій рішеннями позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Переглядаючи судові рішення попередніх інстанцій в межах касаційної скарги, судова колегія не вбачає підстав для її задоволення.

Судами встановлено, що провідним спеціалістом Управління з питань реклами Департаменту суспільних комунікацій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) здійснено обстеження будівлі за адресою: АДРЕСА_1, за результатами якого складено акт обстеження рекламного засобу від 05.09.2014, яким виявлено розміщення спеціальної стаціонарної конструкції типу: рекламна вивіска, напис на будинку «База Автозвука» - 1 одиниця, площею 37,104 кв.м., на яку відсутній дозвіл на право розміщення рекламних засобів.

На підставі вказаного акту контролюючим органом винесено вимогу від 05.09.2014 № 414177, якою зобов'язано позивача демонтувати рекламні засоби власними силами, про що повідомити Департамент до 08.09.2014 та попереджено, що у разі невиконання вимоги, рекламний засіб позивача буде демонтований.

Відповідно до частини шостої статті 9 Закону України «Про рекламу» від 03.07.1996 № 270/96-ВР (надалі Закон № 270/96-ВР), вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.

Відповідно до абзацу 8 пункту 2 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067 (далі - Постанова № 2067) вивіска чи табличка - елемент на будинку, будівлі або споруді з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать такій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщений на зовнішній поверхні будинку, будівлі або споруди не вище першого поверху або на поверсі, де розташовується власне чи надане у користування особі приміщення (крім, випадків, коли суб'єкту господарювання належить на праві власності або користування вся будівля або споруда), біля входу у таке приміщення, який не є рекламою.

Між тим, пунктом 48 Постанови № 2067, передбачено, що вивіски чи таблички: повинні розміщуватися без втручання у несучі конструкції, легко демонтуватися, щоб не створювати перешкод під час робіт, пов'язаних з експлуатацією та ремонтом будівель і споруд, на яких вони розміщуються; не повинні відтворювати зображення дорожніх знаків; не повинні розміщуватися на будинках або спорудах - об'єктах незавершеного будівництва; площа поверхні не повинна перевищувати 3 кв. м.

Таким чином, постановою Уряду обмежено розмір вивісок чи табличок з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи) безвідносно чи така вивіска відповідає критеріям реклами чи ні.

Згідно з пунктом 3 Порядку розміщення інформаційних вивісок у м. Києві, затвердженого розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 15.04.2011 №565, інформаційна вивіска - конструктивний елемент на будинку, будівлі або споруді з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на зовнішній поверхні будинку, будівлі або споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення (крім випадків, коли суб'єкту господарювання належить на праві власності або користування вся будівля або споруда), біля входу у таке приміщення, яка не містить закликів до придбання товару або іншої інформації, що призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів та їх інтерес щодо такого товару, загальною площею до 2,0 кв. метрів. У разі, коли площа інформаційної вивіски перевищує 2,0 кв. метри, вона вважається зовнішньою рекламою та потребує отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами відповідно до окремого порядку, що затверджується розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Дія цього Порядку, згідно з його пунктом 2, поширюється на всю територію міста Києва, включаючи розміщення інформаційних вивісок на будинках і спорудах, незалежно від форм власності та відомчого підпорядкування.

Порядок є обов'язковим для виконання всіма підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форми власності та відомчого підпорядкування, а також фізичними особами, що здійснюють розміщення інформаційних вивісок на території м. Києва.

Встановлення інформаційних вивісок із порушенням цього Порядку забороняється.

Вказаний Порядок є чинним, не визнаний незаконним у встановленому порядку, а відтак відсутні підстави для незастосування відповідачем у спірних правовідносинах.

Пунктом 49 Постанови №2067 передбачено, що демонтаж вивісок чи табличок, розміщених з порушенням вимог цих Правил, здійснюється, зокрема, у разі: невідповідності розміщення вивіски чи таблички вимогам щодо її розміщення, наданим у визначенні, та архітектурним вимогам, державним нормам, стандартам і правилам, санітарним нормам; порушення благоустрою території. Розміщені вивіски чи таблички підлягають демонтажу за рахунок коштів юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців, якими вони були встановлені.

Таким чином, спеціальна стаціонарна конструкція - напис на будинку «База Автозвука», площею 37,104 кв.м. не відповідає наведеним нормам, а відтак вимога відповідача про її демонтаж є законною.

Доводи позивача про відсутність повноважень у Департаменту суспільних комунікацій виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) по контролю за дотриманням вимог законодавства про рекламу, є необґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно з пп. 13 пункту "а" статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать повноваження щодо надання дозволів у порядку, встановленому законодавством, на розміщення реклами.

Зазначені положення вказаного закону кореспондуються зі статтею 16 Закону України «Про рекламу».

Відповідно до пунктом 45 Типових правил контроль за їх додержанням здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад та інші органи відповідно до законодавства, уповноважені особи яких відповідно до пункту 46 цих Правил у разі порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами звертаються до розповсюджувача зовнішньої реклами з вимогою усунення порушень у визначений строк.

Таким чином, виконавчий комітет органу місцевого самоврядування, як орган, який надає дозвіл на розміщення зовнішньої реклами та здійснює контроль за дотриманням правил її розміщення, у межах своїх повноважень може приймати рішення про усунення порушень таких правил, зокрема і рішення про зобов'язання розповсюджувача реклами до демонтажу протягом певного строку рекламного засобу, установленого без відповідного дозволу.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 19 лютого 2013 року у справі № 21-18а13.

Крім того, безпідставними є доводи позивача з приводу того, що проведення перевірки відповідачем здійснено з порушенням Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», оскілки дія вказаного закону, відповідно до статті 2, поширюється на відносини, пов'язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) саме у сфері господарської діяльності, яка не охоплює поняття рекламної діяльності.

Отже, суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку, що за відсутності у ФОП ОСОБА_2 дозволу на розміщення зовнішньої реклами відповідачем правомірно прийнято спірну вимогу від № 414177 від 05.09.2014.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. 220, 220-1, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 відхилити, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 лютого 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через 5 днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянуте Верховним Судом України.

Судді: В.Ф. Мороз

О.Є. Донець

О.В. Голяшкін