Справа № 214/6150/16-а
Суддя: Щеняєва І. Б.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/6150/16-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 червня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді - Щеняєвої І.Б.,

при секретарі - Фастовець Ю.Ю.,

за участі:

представників сторін: ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Кривому Розі адміністративний позов ОСОБА_3 до Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання протиправною відмови у призначенні пенсії за віком як матері інваліда дитинства та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати протиправними дії Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 29.09.2016 року щодо відмови їй в призначенні пенсії за віком як матері дитини інваліда з дитинства та зобов'язати Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити їй пенсію за віком, як матері інваліда з дитинства, відповідно до пункту 3 розділ XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з часу досягнення нею 50 річного віку.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що рішенням № 435/1 від 10.11.1992 року виконкому Дзержинської районної ради народних депутатів було дозволено подружжю ОСОБА_3 прийняти за дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Також було дозволено записати їх батьками дитини, змінивши прізвище дитини на ОСОБА_5, по батькові - ОСОБА_11, змінити ім'я на ОСОБА_2, дату народження змінити на 12 квітня 1991 року, місце народження залишити без змін. Позивач відповідно до висновку ЛКК є матір'ю дитини-інваліда з 1993 року. ОСОБА_6 1991 року народження, відповідно до висновку ЛКК № 188 від 17.08.2016 року поставлено діагноз - дитячий церебральний параліч астатично-атомічної форми з 1993 року. Тобто лікарська консультативна комісія встановила що дитина хворіє інвалідизуючим захворюванням у віці до шести років.

На підтвердження отримання дитиною пенсії, позивач зверталась управління праці та соціального захисту населення, але їй було повідомлено, що під час передачі справи до управління пенсійного фонду України її справу було втрачено.

29.09.2016 року позивач звернулась до Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, проте їй було відмовлено в призначені пенсії за віком як матері інваліда-дитинства. Однак, вона вважає, відмову у призначеній їй пенсії не правомірною, та такою, що порушує її права та інтереси, тому просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, суду пояснила, що в 1991 році нею була усиновлена дитина. Під час усиновлення доньки, позивачу не було відомо, що вона має діагноз ДЦП. Коли ОСОБА_6 виповнилось 1 рік і 8 місяців, вона дізналась, що її донька має діагноз ДЦП. Коли дитині була встановлена інвалідність, позивач отримувала соціальну допомогу в розмірі 78 рублів. На даний час її донька проживає в іншому місті, коли їй виповнилось 25 років вона вийшла заміж. Крім того зазначає, що ОСОБА_6 вилікувалась, вона не була постійно інвалідом. Хворіла в період з 1993 року по 1995 року. До шести років позивач вилікувала доньку і в зв'язку з цим її інвалідність знято і на наступний переогляд на МСЕК вона з донькою не приходила.

Представник позивача, в судовому засіданні, підтримав думку позивача, просив задовольнити позовні вимоги з підстав зазначених в позві.

Представник відповідача заперечувала проти позову та надала суду письмові заперечення, з яких вбачається, що 23.05.2016 року ОСОБА_3 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про роз'яснення права на пенсію за віком у 50 років, у зв'язку з тим, що у 1992 році ОСОБА_3 удочерила дівчинку. 30.05.2016 року за № 3245/02/20 ОСОБА_3 було роз'яснено що відповідно до ч. 3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» тимчасово до прийняття відповідного закону жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховували їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховували їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років, та за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів належать діти до 16 років. Позивач неодноразово зверталась до управління ПФУ проте, так і не надала документів стосовно своєї доньки ОСОБА_6 Окрім того спеціалістами управління ПФУ перевірено наявність архівної чи діючої пенсійної справи на ОСОБА_3, проте такої справи не виявлено. 15.09.2016 року управлінням ПФУ до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету управління праці та соціального захисту населення був зроблений запит архівної справи гр.. ОСОБА_5 , згідно відповіді на запит архівна справа останньої серед архівних справ, які знаходяться на зберіганні в управлінні праці, не значиться. Тому відсутні підстави для призначення ОСОБА_3 пенсії як матері дитини-інваліда з дитинства, яка виховувала його до шестирічного віку.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7, пояснила, що у позивача не було своїх дітей, і вона всиновила дитину з будинку малютки. Дитину всиновили в віці 2 місяці. Через деякий час почала помічати, що дитина не встає на ніжки, не грається іграшками. Коли вони звернулись до лікарів, було встановлено дитині діагноз - ДЦП. В зв'язку з цим, позивачу було призначено пенсію. Вона лікувала доньку масажами і іншими процедурами, до наступного медичного огляду во МСЕК дитина вже на ДЦП не хворіла. На даний час ОСОБА_6 вийшла заміж та переїхала жити до Павлограду.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8, пояснила, що позивачем у неї добрі стосунки, вони познайомились коли були в гостях у кумів. Знає, що у позивача не було дітей, і вона вирішила удочерити дитину. Дитину перший раз свідок побачила до року, у неї помічались відхилення. Дитину водили на масаж , інколи не вистачало грошей і позивач просила у мене в борг. Дитина проживала з матір точно до 5-6 років. До якого часу вона проживала з дитиною точно сказати свідок не може, оскільки вони не такі близькі родичі. Свідок виїхала коли дитині було 5-6 років,та повернулась після перестройки 90-х років.

Допитавши учасників судового процесу, дослідивши доводи позивача по справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заявлений адміністративний позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, приходжу до висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню, мотивуючи своє рішення наступним чином.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 року, її батьками зазначені ОСОБА_9 та ОСОБА_3 (а.с.5)

Рішенням виконкому Дзержинської районної ради народних депутатів від 10.11.1992 року № 435/1 дозволено подружжю ОСОБА_3 прийняти за дочку ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 Крім того, дівчинці змінено прізвище на ОСОБА_5, ім'я на ОСОБА_6, по-батькові на ОСОБА_11, дату народження на ІНФОРМАЦІЯ_5 року, місце народження залишено без змін.(а.с. 4-4зворот)

Відповідно до висновку ЛКК № 188 від 17.08.2016 року виданого КУ «ДЦМСД №4» ОСОБА_6 встановлено дитячий церебральний параліч астатично-атомічної форми з 1993 року. Дане захворювання входить в перелік захворювань яке надає право для визнання дитини інвалідом до досягнення дитини шестирічного віку. (а.с. 6)

Відповідно до витягу з протоколу №32 засідання комісії для розгляду питань пов'язаних із призначенням (перерахунком) та виплатою пенсії, від 29.09.2016 року, позивачу відмовлено в призначені пенсії за п.3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в зв'язку з тим що не дотримані вимоги щодо виховання дитини інваліда до шестирічного віку. (а.с.7 та на звор.)

Відповідно до довідки виданої начальником управління праці та соціального захисту населення Гугуєвою С від 26.10.2016 року № 6532 ОСОБА_3 на обліку управління праці та соціального захисту населення Саксаганської районної у місті ради не перебувала та допомогу на дітей не отримувала. (а.с.8)

23.05.2016 року ОСОБА_3 звернулась з заявою до ГУ ПФУ в Дніпропетровської області про роз'яснення права на пенсію за віком у 50 років, у зв'язку з тим, що у 1992 році ОСОБА_3 удочерила дівчинку (а.с.16)

Згідно листа від 10.05.2016 року № 3245/02/20 ОСОБА_3 було роз'яснено що відповідно до ч. 3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» тимчасово до прийняття відповідного закону жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховували їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховували їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років, та за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів належать діти до 16 років. ОСОБА_3 неодноразово зверталась до управління ПФУ проте, так і не надала документів стосовно своєї доньки ОСОБА_6 Окрім того спеціалістами управління ПФУ перевірено наявність архівної чи діючої пенсійної справи на ОСОБА_3, проте такої справи не виявлено. 15.09.2016 року управлінням ПФУ до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету управління праці та соціального захисту населення був зроблений запит архівної справи гр.. ОСОБА_5 , згідно відповіді на запит архівна справа останньої серед архівних справ, які знаходяться на зберіганні в управлінні праці, не значиться. В телефонному режимі спеціалістом з'ясовано, що допомога як інваліду, яки не має право на пенсію, на ім'я ОСОБА_6 управлінням праці та соціального захисту населення не призначалась. Тому відсутні підстави для призначення ОСОБА_3 пенсії як матері дитини-інваліда з дитинства з дитинства, яка виховувала його до шестирічного віку відсутні. (а.с.17)

З відповіді на запит архівної справи вбачається, що архівна справа гр.. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає за адресою АДРЕСА_1 серед архівних справ які знаходяться на зберіганні в управлінні праці та соціального захисту населення виконкому районної у місті ради не значаться (а.с. 18).

Як вбачається з витягу з протоколу №1248 засідання Дніпропетровської обласної медико-педагогічної комісії від 27.10.1993 року дитині - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 встановлено діагноз ДЦП. (а.с.38-40)

Також, з копії медичної картки дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 вбачається, що рішенням ВКК ДПМО дитині встановлено діагноз ДЦП та інвалідність на два роки до 01.05.1995 року (а.с.45-47).

Згідно усних пояснень позивача, до наступного переогляду дитина була вилікувана і на МСЕК не оглядалась. Зазначені пояснення також узгоджуються з тим, що в медичній картці дитини не зазначено про продовження інвалідності після 01.05.1995 року.

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 3 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років.

Відповідно до пункту 25 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком установи охорони здоров'я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку, або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку надається висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Отже визначальним є факт встановлення інвалідності дитині у відповідному віці до досягнення 6 років та факт виховання її (дитини-інваліда) матір'ю до цього віку.

Подібна позиція висловлена Верховним Судом України в постановах від 27.05.2014 у справі №21-133а14 та від 02.12.2014 у справі №21-534а14 та з урахуванням ч.2 ст.244-2 КАС України враховується судом при винесенні рішення у справі.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Судовим розглядом встановлено та позивачем не оспорюється, що рішенням ЛКК № 188 від 17.08.2016 року ОСОБА_6 постановлено діагноз - дитячий церебральний параліч астатично-атомічної форми з 1993 року та визначена інвалідність до 01.05.1995 року дитині строком на 2 роки ( з 14.06.1993р. по 14.05.1995 р.). Як було встановлено судом, позивач на повторний огляд її доньки ОСОБА_6 до ЛКК не звернувся, в зв'язку з цим група інвалідності у останньої була знята до досягнення нею шестирічного віку. Таким чином, відсутні підстави для призначення дострокової пенсії згідно вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким визначено, що право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу, мають жінки, матері інвалідів з дитинства, які виховували їх до шестирічного віку. За цих обставин суд дійшов висновку, що відповідачем було правомірно відмовлено позивачці у призначенні пенсії за віком як матері дитини інваліда з дитинства та не встановлено підстав для визнання протиправними дії Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 29.09.2016 року, щодо відмови відповідачеві у призначені пенсії за віком як матері дитини інваліда з дитинства. Вимоги щодо зобов'язання Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити позивачу пенсію за віком, як матері інваліда з дитинства, відповідно до пункту 3 розділ XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з часу досягнення нею 50 річного віку є похідною від вимоги про визнання протиправними дії Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, суд приймає рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог також.

В зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, судові витрати суд покладає на позивача, які підлягають стягненню на користь держави.

Керуючись ст.ст. 2,4,5,11,17-19,69-71,104,158,159,161,162,163 КАС України , суд

постановив:

В задоволені адміністративного позову ОСОБА_3 до Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання протиправною відмови у призначенні пенсії за віком як матері інваліда дитинства та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 640 грн. на користь держави.

Рішення може бути оскаржене поданням апеляційної скарги до апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів сторонами з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Б. Щеняєва