Справа № 278/1001/17
Суддя: Грубіян Є. О.
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 278/1001/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2017 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., секретаря Кушнір М.С., розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комісії з ліквідації Державної пенітенціартної служби України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, третя особа - Комісії з ліквідації Державної пенітенціартної служби України в Житомирській області, -

В С Т А Н О В И В :

Направленим позовом ОСОБА_1 просив суд ухвалити рішення, яким:

- визнати протиправними дії Державної пенітенціарної служби України щодо нарахування та виплати йому одноразової грошової допомоги у розмірі 28 868,40 гривень;

- зобов'язати Комісію з ліквідації Державної пенітенціарної служби України призначити та виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв'язку із захворюванням, отриманим під час виконання службових обов'язків, що призвело до встановлення третьої групи інвалідності у відповідності до вимог ч. 6 ст. 23 Закону України "Про міліцію", а також "Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" № 850 від 21 жовтня 2015 року, виходячи із 150-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб з урахуванням проведених виплат.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначено наступне. 26 жовтня 2015 року позивачеві встановлено третю групу інвалідності внаслідок захворювання, отриманого в період проходження служби в органах внутрішніх справ. 28 жовтня 2015 року звільнився з органів Державної кримінально-виконавчої служби через обмежений стан здоров'я. Вважає, що рішенням відповідача йому виплачено суму одноразової грошової допомоги у розмірі меншому, аніж передбачено положеннями ст. 23 Закону України "Про міліцію", оскільки згідно даного Закону йому мало бути виплачено таку допомогу, виходячи із 150-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, а не у розмірі трирічного грошового забезпечення, як було здійснено відповідачем. За таких обставин, вважає дії відповідача протиправними.

Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження на підставі ч. 4 ст. 183-2 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Дослідив матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідно ним правовідносини.

На підставі огляду позивача медико-соціальною експертною комісією від 26 жовтня 2015 року з 20 жовтня 2016 року ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності у зв'язку із захворюванням, отриманим у період проходження служби в органах внутрішніх справ (а.с.11, 13).

Наказом голови Державної пенітенціарної служби України № 195/ОС-15 від 28 жовтня 2015 року позивача з 31 жовтня 2015 року через обмежений стан здоров'я звільнено з посади начальника по роботі з персоналом управління ДПтС України в Житомирській області.

На звернення позивача до відповідача з приводу перерахунку отриманої ним одноразової грошової допомоги заявник отримав відмову (а.с.15), яка мотивована тим, що на час встановлення йому третьої групи інвалідності діяла Постанова КМУ № 707 від 12 травня 2007 року, що визначала саме такий розмір одноразової грошової допомоги, який і був виплачений позивачеві.

Правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі, врегульовані наступними положеннями актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 5 ст. 23 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України", в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюються дія статей 22 і 23 Закону України "Про міліцію", а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України "Про міліцію", чинного на час виникнення спірних правовідносин, у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до пп. 2 п. 1 "Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції", затвердженого Постановою КМУ № 707 від 12 травня 2007 року, що діяв на час встановлення позивачеві інвалідності, одноразова грошова допомога інвалідам III групи виплачується у разі установлення інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, органах державної податкової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення такого строку внаслідок захворювання або нещасного випадку, що сталися під час виконання службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, у розмірі трирічного грошового забезпечення.

За змістом ч. 4 ст. 4 ЦК України постанови Кабінету Міністрів України є актами цивільного законодавства.

Статтею 5 ЦК України передбачено наступне. Акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, адже дії відповідача по виплаті позивачеві одноразової грошової допомоги у зв'язку із захворюванням, отриманим під час виконання службових обов'язків, що призвело до встановлення третьої групи інвалідності, на підставі Постанови КМУ № 707 від 12 травня 2007 року були правомірними.

Так, як згадувалось судом вище, на день виникнення у позивача права на отримання вищевказаної грошової допомоги діяли відносини з приводу цього, що регулювались "Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції", затвердженого Постановою КМУ № 707 від 12 травня 2007 року. На підставі даного Порядку позивачеві і було виплачено вказану одноразову допомогу у відповідному розмірі.

Твердження заявника про те, що відповідач мав призначити йому таку допомогу згідно приписів "Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

від 21 жовтня 2015 року № 850, є юридично неспроможними, адже дана Постанова КМУ набрала чинності 31 жовтня 2015 року, тобто після дня виникнення у позивача права на допомогу і згідно названої вище ст. 5 ЦК України даний акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі.

Резюмуючи вищеописане, позов є безпідставним, а відтак до задоволення не підлягає. У зв'язку з цим, не підлягають до подальшого розподілу і судові витрати.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 2, ст. 11, ст. 70-71 ст. 183-2, ст. 160-163 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову - відмовити.

Постанова суду вступає в законну силу після спливу строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський районний суд Житомирської області. Якщо постанову було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Є.О. Грубіян