Справа № 127/11425/16-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/11425/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Сичук М.М.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

13 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Матохнюка Д.Б. Боровицького О. А. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Шевчук А. В.,

представника відповідача Олексюк Тетяни Святославівни,

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу виконавчого комітету Вінницької міської ради на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 25 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету Вінницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3, про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в травні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до виконавчого комітету Вінницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3, про визнання протиправним та скасування п. 1 рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради та зобов'язання вчинити дії.

Відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 25 квітня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Позивач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Представник відповідача та третя особа в судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно зі свідоцтвом придбання майна з прилюдних торгів від 04.08.2015 ОСОБА_4 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 20.08.2015 та технічним паспортом від 02.12.2015 КП «ВМБТІ».

Згідно з договором дарування від 28.08.1990 за реєстровим № 1-1862 попереднім власником відповідного житлового будинку був ОСОБА_5

Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 29.06.1989 № 204 про землевпорядкування та закріплення земельних ділянок в індивідуальній забудові за ОСОБА_3 закріплено земельну ділянку за домоволодінням по АДРЕСА_1 площею 400 кв. м. в постійне користування.

18.10.1989 комісією в експлуатацію прийнято житловий будинок та вбиральню під літерою АДРЕСА_1 побудовані ОСОБА_3, а 19.12.1989 ОСОБА_3 видано свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1

06.04.1990 управлінням архітектури та містобудування ОСОБА_3 надано дозвіл на будівництво гаражу розміром 3*6 м по АДРЕСА_1 Згідно з матеріалами технічної інвентаризації гараж в експлуатацію не прийнято, правовстановлюючі документи на нього не видавалися.

Відповідно до договору дарування від 28.08.1990 за реєстровим № 1-1862 між ОСОБА_3 та його сином ОСОБА_5 укладено договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1 З предмету договору встановлено, що гараж на земельній ділянці відсутній.

Згідно з рішенням Вінницької міської ради 67 сесії 6 скликання від 25.09.2015 ОСОБА_4 надано дозвіл на складання технічної документації землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки орієнтовною площею 0,0320 га, по АДРЕСА_1

Розробником документації із землеустрою складена технічна документація із землеустрою, до складу якої входить акт погодження (встановлення) та закріплення меж земельної ділянки, який відмовилися погоджувати суміжні землевласники ОСОБА_3 та ОСОБА_6

09.02.2016 та 24.03.2016 ОСОБА_4 звертався до Вінницької міської ради з заявами про розгляд земельного спору щодо погодження меж земельної ділянки по АДРЕСА_1

Листами від 18.03.2016 та від 01.04.2016 Департамент архітектури, містобудування та кадастру повідомив про те, що спір щодо погодження меж земельної ділянки по вул. Ясній, 25 а має майновий характер та підлягає розгляду в судовому порядку.

Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 19.05.2016 № 1200 затверджено рекомендації комісії з розгляду земельних спорів, які викладені в акті № 92 від 16.03.2016, та відмовлено позивачу у погодженні меж і рекомендовано вирішити спір в судовому порядку.

Не погодившись з рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 19.05.2016 № 1200, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки згідно з рішенням Вінницької міської ради від 27.02.2013 № 1191 виконавчому комітету Вінницької міської ради делеговано повноваження з розгляду земельних спорів у порядку, встановленому законом, отже є підстави для визнання п. 1 рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 19.05.2016 року № 1200 та додатку № 1 до рішення, яким затверджено акт комісії з розгляду земельних спорів виконавчого комітету Вінницької міської ради № 92 від 16.03.2016, протиправним.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи також з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчий комітет є виконавчим органом сільських, селищних, міських рад.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать:

а) власні (самоврядні) повноваження: 1) підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо встановлення ставки земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, вилучення (викупу), а також надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад; визначення в установленому порядку розмірів відшкодувань підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності за забруднення довкілля та інші екологічні збитки; встановлення платежів за користування комунальними та санітарними мережами відповідних населених пунктів; 2) підготовка і подання на затвердження ради проектів місцевих програм охорони довкілля, участь у підготовці загальнодержавних і регіональних програм охорони довкілля; 3) підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо прийняття рішень про організацію територій і об'єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та інших територій, що підлягають особливій охороні; внесення пропозицій до відповідних державних органів про оголошення природних та інших об'єктів, що мають екологічну, історичну, культурну або наукову цінність, пам'ятками природи, історії або культури, які охороняються законом, підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо прийняття рішень про оголошення в місцях масового розмноження та вирощування потомства дикими тваринами "сезону тиші" з обмеженням господарської діяльності та добуванням об'єктів тваринного світу; 4) справляння плати за землю;

б) делеговані повноваження: 1) здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів; 3) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; 4) погодження клопотань про надання дозволу на спеціальне використання природних ресурсів загальнодержавного значення; 5) вирішення земельних спорів у порядку, встановленому законом; 6) вжиття необхідних заходів щодо ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій відповідно до закону, інформування про них населення, залучення в установленому законом порядку до цих робіт підприємств, установ та організацій, а також населення; 7) визначення території для розміщення відходів відповідно до законодавства; 7-1) здійснення контролю за діяльністю суб'єктів підприємницької діяльності у сфері поводження з відходами; 8) підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; 9) організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою; 10) здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою; 11) створення та забезпечення функціонування місцевих екологічних автоматизованих інформаційно-аналітичних систем, які є складовою мережі загальнодержавної екологічної автоматизованої інформаційно-аналітичної системи забезпечення доступу до екологічної інформації; 12) здійснення контролю за додержанням юридичними та фізичними особами вимог у сфері поводження з побутовими та виробничими відходами та розгляд справ про адміністративні правопорушення або передача їх матеріалів на розгляд інших державних органів у разі порушення законодавства про відходи; 13) надання відомостей з Державного земельного кадастру відповідно до закону.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до повноважень виконавчого комітету Вінницької міської ради належить, зокрема, вирішення земельних спорів у порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст. 158 Земельного кодексу України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

Таким чином, положеннями Земельного кодексу України встановлено підстави, за наявності яких, орган місцевого самоврядування вирішує земельні спори, зокрема: якщо спір виник у межах населеного пункту; такий спір стосується меж земельних ділянок; вказані земельні ділянки перебувають у власності або користуванні громадян.

Відповідно до ст. 159 Земельного кодексу України земельні спори розглядаються органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів та органами місцевого самоврядування на підставі заяви однієї із сторін у місячний термін з дня подання заяви. Земельні спори розглядаються за участю зацікавлених сторін, які повинні бути завчасно повідомлені про час і місце розгляду спору. У разі відсутності однієї із сторін при першому вирішенні питання і відсутності офіційної згоди на розгляд питання розгляд спору переноситься. Повторне відкладання розгляду спору може мати місце лише з поважних причин. Відсутність однієї із сторін без поважних причин при повторному розгляді земельного спору не зупиняє його розгляд і прийняття рішення. У рішенні органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів визначається порядок його виконання. Рішення передається сторонам у 5-денний термін з часу його прийняття.

Згідно з рішенням Вінницької міської ради від 27.02.20113 № 1191 виконавчому комітету Вінницької міської ради делеговано повноваження щодо розгляду земельних спорів у порядку встановленому законом.

З матеріалів справи встановлено, що відповідно до п. 1 рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 19.05.2016 № 1200 та додатку № 1 до рішення затверджено акт комісії з розгляду земельних спорів, яким відмовлено ОСОБА_4 в погодженні меж земельної ділянки по вул. Ясній, 25 а, та рекомендовано вирішити спір майнового характеру в судовому порядку.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що п. 1 рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 19.05.2016 № 1200 та додатку № 1 про відмову ОСОБА_4 в погодженні меж земельної ділянки по АДРЕСА_1 є правомірним, оскільки між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 В існує майновий спір про право володіння майном - гаражем, що знаходиться на цій земельній ділянці, з огляду на таке.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25.01.2017 в задоволенні позову ОСОБА_3 до Вінницької міської ради про визнання права власності на гараж відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд виходив з того, що з матеріалів інвентаризаційної справи на будинковолодіння АДРЕСА_1, встановлено, що гараж під літерою «Б» за вказаним будинковолодінням вперше проінвентаризовано 26.08.1998.

Згідно зі свідоцтвом про придбання майна з прилюдних торгів від 04.08.2015 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 20.08.2015 будинковолодіння АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4

Отже, гараж під літерою «Б» є приналежністю до головної речі будинку під літерою «А» придбаного ОСОБА_4 з прилюдних торгів.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25.01.2017 набрало законної сили 20.03.2017.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Згідно з ч. 1 ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Так, питання права володіння майном - гаражем, що знаходиться на земельній ділянці по АДРЕСА_1, вирішено Вінницьким міським судом Вінницької області у рішенні від 25.01.2017, яке набрало законної сили 20.03.2017.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки розгляд земельних спорів, які стосуються меж земельних ділянок, відноситься до компетенції органів місцевого самоврядування, отже відповідач протиправно відмовив ОСОБА_4 у розгляді його заяви від 09 лютого 2016 про погодження меж земельної ділянки по АДРЕСА_1

На підставі викладеного вище, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про визнання протиправним та скасування п. 1 рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 19.05.2016 № 1200 і додатку № 1 до рішення, яким затверджено акт комісії з розгляду земельних спорів виконавчого комітету Вінницької міської ради № 92 від 16.03.2016 та зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_4 від 09.02.2016.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 25 квітня 2017 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу виконавчого комітету Вінницької міської ради залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 25 квітня 2017 року - без змін.

Постанова або ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбаченим цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Ухвала суду складена в повному обсязі 20 червня 2017 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Матохнюк Д.Б. Боровицький О. А.