Справа № 417/3668/17
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Шкиря В.М.
Суддя-доповідач - Гаврищук Т.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року справа №417/3668/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Сухарька М.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області на постанову Марківського районного суду Луганської області від 24 квітня 2017 року по справі № 417/3668/17 (головуючий І інстанції Шкиря В.М.) за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, третя особа на стороні відповідача - Національна поліція України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, третя особа на стороні відповідача - Національна поліція України про визнання протиправною відмову у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності і визначенням інвалідності внаслідок травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків під час проходження служби в органах внутрішніх справ; зобов'язання скласти висновок та прийняти рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги та виплатити одноразову грошову допомогу у зв'язку з втратою працездатності та визначенням інвалідності внаслідок травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків під час проходження служби в органах внутрішніх справ, у сумі 240 000,00 грн.

Постановою Марківського районного суду Луганської області від 24 квітня 2017 року позовні вимоги задоволено, визнано протиправними дії щодо відмови у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності і визначенням інвалідності внаслідок травми пов'язаної з виконанням службових обов'язків під час проходження служби в органах внутрішніх справ; зобов'язано скласти висновок та прийняти рішення про призначення одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності і визначенням інвалідності внаслідок травми пов'язаної з виконанням службових обов'язків під час проходження служби в органах внутрішніх справ в розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Відповідач вважає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги ті обставини, що ст.97 Закону України №580 в якості підстави для виплати одноразової грошової допомоги передбачається визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в поліції, а не в органах внутрішніх справ.

Позивачем на адресу суду апеляційної інстанції позивачем надіслано заперечення на апеляційну скаргу, в якому позивач просить проводити розгляд адміністративної справи за відсутністю позивача.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомленні належним чином, а тому згідно до вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України справу було розглянуто в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечення на скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач з 10.12.1993 року до 06.11.2015 року проходила службу в органах внутрішніх справ України на різних посадах, а з 07.11.2016 року до 29.06.2016 року - в Національній поліції України.

Під час проходження служби в органах внутрішніх справ при виконанні службових обов'язків, в результаті ДТП, що мала місце 22.05.2013р., позивач отримала травму про що свідчить висновок про результати службового розслідування від 22.04.2014р. затверджений начальником Марківського РВ ГУМВС України в Луганській області, акт розслідування нещасного випадку, що стався 22.05.2013р. зі співробітником Марківського РВ ГУМВС України в Луганській області від 22.04.2014р., акт форми Н-1 про нещасний випадок ( в тому числі поранення) від 22.04.2014р.

Згідно висновку ВЛК ДУ «ТМО МВСУ по Луганській області» (свідоцтво про хворобу №88 від 21.06.2016 року) позивач визнана непридатною до військової служби у мирний час, обмежено придатною у воєнний час у зв'язку із захворюваннями, травмою, пов'язаними з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Постановою ВЛК встановлено причинний зв'язок захворювання, травми: з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

З 29.06.2016р. наказом № 423 о/с від 29.05.2016р. та наказом № 434 о/с від 07.07.2016р. про часткову зміну пунктів наказу № 423 о/с, позивача звільнено зі служби в поліції за ст.77 ч. 1 п.2 (через хворобу).

За результатами медичного огляду Луганською обласною медико-соціальною експертною комісією (МСЕК) позивачу 04.07.2016р. первично встановлена 3 група інвалідності (причина інвалідності - травма 22.05.2013р. пов'язана з виконанням службових обов'язків) з втратою 60% професійної працездатності про, що свідчить довідка до акту огляду МСЕК серії 12 ААА № 441292 від 04.07.2016р., виписка з акту огляду до довідки МСЕК серії 12 ААА №441292 від 04.07.2016р., довідка про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності серії 12 ААА № 008823 від 05.07.2016р.

Позивач звернувся до відповідача із заявою та пакетом документів про призначення та виплату одноразові грошової допомоги у зв'язку із втратою працездатності поліцейського.

Листом від 29.12.2016р. за № 5539/111/22/05-2016 відповідач відмовив позивачеві у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності та визначенням інвалідності поліцейському та повернув їй пакет документів у зв'язку з тим, що випадки за яких призначається одноразова грошова допомога поліцейським, яким інвалідність встановлена внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва) пов'язаних з виконанням службових обов'язків або проходженням служби в органах внутрішніх справ ст. 97 Закону України «Про національну поліцію» не передбачені.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Статтею 23 Закону України «Про міліцію»(чинною до 07.11.2015 року) визначено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога.

На виконання зазначеної статті постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок № 850), згідно п.2 якого днем виникнення права на отримання грошової допомоги, є у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктами 7 - 9 Порядку № 850 визначено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

З 07.11.2015р. набрав чинності Закон України "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580), у п.15 «Прикінцевих та перехідних положень» якого визначено, що працівники міліції, які на день набрання чинності цим Законом мали календарну вислугу не менше 5 років та продовжили службу в Міністерстві внутрішніх справ України або поліції (їх територіальних органах, закладах та установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями (а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах), після досягнення вислуги років, що дають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", мають право на пенсійне забезпечення згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

За колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Порядок призначення та отримання поліцейськими одноразової грошової допомоги, розміри та підстави, за яких призначення та виплата допомоги не здійснюється, визначено статтями 97-101 Закону України «Про національну поліцію».

Згідно з ч. 2 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до статей 97 - 101 Закону України «Про Національну поліцію», наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджений (далі - Порядок № 4), згідно з п. 1 р. ІІ якого днем виникнення права на отримання ОГД у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктом 3 Розділу ІІІ Порядку № 4 визначено, що заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.

Відповідно до пункту 5 розділу III Порядку №4 для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії, які звіряються з оригіналом документа: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Пунктом 1 Розділу IV Порядку № 4 передбачено, що фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2. Висновок про призначення ОГД складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.

Керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п'ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати ОГД, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови (п.2 Розділу IV Порядку № 4).

Положеннями Порядку №850 та Порядку №4 передбачено, що одноразова грошова допомога у разі встановлення інвалідності проводиться за останнім місцем служби. Таким чином, заява (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності має бути подана працівником за останнім місцем служби.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач був звільнений з органів внутрішніх справ 06.11.2015 року та 07.11.2015 року прийнятий на службу до Головного управління Національної поліції в Луганській області, звідки звільнений наказом від 29.05.2016 р.

Враховуючи, що останнім місцем служби позивача є Головне управління Національної поліції в Луганській області, то на нього, як на поліцейського, поширюються норми Закону України «Про Національну поліцію».

За таких обставин, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» та Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 року № 4.

Оскільки наявність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги підтверджено наявними у нього та поданими відповідачу разом з відповідною заявою доказами, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про протиправність відмови відповідача у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги.

Наказом МВС України від 12.09.2016 № 916 «Про внесення змін до Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського» внесені зміни в «Порядок та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського» від 29.01.2016 №163/28293, а саме пункту 5 розділу 1.

Підпунктом 4 пункту 5 розділу 1 Порядку №4 дано значення терміну «пов'язаного з проходженням служби в поліції», що визначає випадки, за яких призначається одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського. Так, пов'язаного з проходженням служби в поліції (пункти 4, 6 частини першої статті 97 Закону) - обставина, яка виникла внаслідок отриманого захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Статтею 101 Закону № 580 передбачено підстави, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком: учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп'яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров'ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом); подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

З урахуванням викладеного, посилання відповідача на ті обставини, що ст. 97 Закону№580 не передбачено виплату позивачеві одноразової грошової допомоги, колегією суддів не прийнято до уваги.

При розгляді справи "Кечко проти України" (заява № 63134/00) Європейський Суд з прав людини зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області на постанову Марківського районного суду Луганської області від 24 квітня 2017 року по справі № 417/3668/17 - залишити без задоволення.

Постанову Марківського районного суду Луганської області від 24 квітня 2017 року по справі № 417/3668/17 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А.Блохін

М.Г.Сухарьок