Справа № 161/10215/16-а
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2017 року м. Київ К/800/9905/17

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Єрьоміна А.В.(головуючий);
Кравцова О.В., Калашнікової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 6 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Волинської митниці ДФС України про скасування постанови про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2016 року ОСОБА_4 (далі - позивач) звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з адміністративним позовом до Волинської митниці ДФС України (далі - відповідач) про визнання незаконною та скасування постанови у справі про порушення митних правил №1343/20505/2016.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що суб'єкт владних повноважень, рішення якого оскаржується, склав протокол про порушення митних правил від 17 червня 2016 року, в якому зазначив про порушення позивачем строків транзитних перевезень відповідно до статті 95 Митного кодексу України (далі - МК України). Кваліфікуючою ознакою даного адміністративного правопорушення є приналежність транспортного засобу, що перевищив строк перебування в режимі транзиту, до транспортних засобів комерційного призначення. На думку позивача, транспортний засіб, що був інструментом адміністративного правопорушення не може бути кваліфікованим, як транспортний засіб комерційного призначення.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 листопада 2016 року позов задоволено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 6 березня 2017 року апеляційну Волинської митниці Державної фіскальної служби України задоволено.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 листопада 2016 року по справі № 161/10215/16-а скасовано, та прийнято нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови по справі про порушення митних правил - відмовлено.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, позивач просить оскаржуване рішення скасувати, залишити в силі рішення суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову..

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, суд зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до протоколу про порушення митних правил №1343/20505/2016 від 17 червня 2016 року, складеного старшим державним інспектором митного поста «Устилуг» Волинської митниці ДФС Демчук Л.М., під час проведення перевірки інформації в програмно-інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЕАІС ДФС, було встановлено, що 19 березня 2016 року о 08 год. 42 хв. громадянин України ОСОБА_4 по смузі руху «зелений коридор» ввіз на митну територію України через пункт пропуску «Устилуг» Волинської митниці ДФС автомобіль «KIA CEED» р/н НОМЕР_2, vin-код НОМЕР_1 в режимі транзит. Станом на 17 червня 2016 року ОСОБА_4 не вивіз за митний кордон України вказаний автомобіль, а тому перевищив встановлений ст. 95 МК України строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до органів ДФС більше, ніж на 10 діб.

Відповідно до постанови в справі про порушення митних правил №1343/20505/2016 від 13 липня 2016 року, яка постановлена начальником Волинської митниці ДФС - начальник управління боротьби з митними правопорушеннями ОСОБА_6, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною третьою статті 470 МК України та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 500 (п'ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8 500 гривень.

Відповідно до статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також, здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно з пунктом 59 статті 4 МК України, транспортні засоби комерційного призначення - будь-яке судно (у тому числі самохідні та несамохідні ліхтери та баржі, а також судна на підводних крилах), судно на повітряній подушці, повітряне судно, автотранспортний засіб (моторні транспортні засоби, причепи, напівпричепи) чи рухомий склад залізниці, що використовуються в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів разом з їхніми звичайними запасними частинами, приладдям та устаткуванням, а також мастилами та паливом, що містяться в їхніх звичайних баках упродовж їхнього транспортування разом із транспортними засобами комерційного призначення.

Пунктом 60 статті 4 МК України передбачено, що транспортні засоби особистого користування - це наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тон), 8711 згідно з УКТЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

Аналогічні приписи містить у собі і стаття 1 Додатку «С» до Конвенції про тимчасове ввезення (Стамбул, 1990р.).

Пунктом 1 частини першої статті 95 МК України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Частиною третьою статті 470 МК України передбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів».

Відповідно до частини першої статті 105 МК України у митний режим тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами помішуються виключно товари, транспортні засоби комерційного призначення, зазначені у статті 189 цього Кодексу та в Додатках В.1 - В.9, С, до Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 рік), на умовах, визначених цими Додатками.

Відповідно до частини першої статті 189 МК України, транспортні засоби комерційного призначення, що використовуються для переміщення товарів та/або пасажирів через митний кордон України, можуть тимчасово ввозитися на митну територію України без справляння митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Тимчасово ввезені на митну територію України транспортні засоби комерційного призначення підлягають вивезенню без внесення в їх конструкцію будь-яких змін (без урахування природного зношення, витрати пально-мастильних матеріалів та необхідного ремонту). Тимчасове ввезення транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України допускається за умови, що транспортні засоби не використовуватимуться для внутрішніх перевезень митній території України.

Статтею 1 Конвенції та пунктом 35 статті 4 МК України встановлено, що поняття «особа» у вказаних нормативних актах означає як юридичну, так і фізичну особу. У зв'язку з цим, особисте користування (приватне використання) не обмежується виключно інтересами фізичної особи, а може здійснюватися і в інтересах юридичних осіб.

З урахуванням викладеного та згідно із положеннями Митного кодексу України та Конвенції транспортні засоби, які тимчасово ввозяться на митну територій України громадянами-резидентами в службових цілях, а не для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів через митний кордон України, не відносяться до транспортних засобів комерційного призначення.

Відповідно до частини другої статті 366 МК України канал, позначений символами зеленого кольору («зелений коридор»), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню, а згідно вимог частини другої статті 380 та частини першої статті 381 МК України, транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться громадянами - нерезидентами або ввозяться громадянами з метою транзиту на митну територію України, не підлягають письмовому декларуванню.

Відповідно до Глави 1 статті 1 Додатку А Стамбульської Конвенції про тимчасове ввезення «Документ на тимчасове ввезення» означає міжнародний митний документ, що приймається як митна декларація і дозволяє ідентифікувати товари (у тому числі транспортні засоби) та містить міжнародну чинну гарантію на покриття ввізного мита і податків.

Таким чином, тимчасове ввезення громадянами України транспортних засобів можливе з застосуванням міжнародного митного документа (книжка А.Т.А., або книжка С.Р.Б.), що містить чинну міжнародну гарантію сплати митних платежів або надання фінансової гарантії, передбаченому розділом X Митного кодексу України.

Пунктом 1 розділу II «Особливості виконання митних формальностей відповідно до митного режиму тимчасового ввезення Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року № 657, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 жовтня 2012 р. за № 1669/21981 передбачено, що для митного оформлення товарів, що тимчасово ввозяться на митну територію України, митному органу подаються Митна декларація, книжка А.Т.А. або інший документ, передбачений законодавством України з питань державної митної справи.

Як судом апеляційної інстанції, жодних документів, які підтверджували б комерційне використання автомобіля «KIA CEED» р/н НОМЕР_2, vin-код НОМЕР_1, а саме платне перевезення осіб або промислове чи комерційне платне або безоплатне перевезення вантажів, позивачем не було надано.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що ввезений позивачем транспортний засіб є транспортним засобом особистого користування та відповідає всім вимогам такого, наведеним вище. При цьому, питання ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування з метою транзиту через митну територію України врегульовано статтею 381 МК України.

Висновки суду апеляційної інстанції є правильними, а доводи, викладені в касаційній скарзі, зазначених висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та не дають підстав вважати судове рішення таким, що ухвалене з порушеннями норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки її доводи не спростовують висновків суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 200-1, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 6 березня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді :