Справа № 409/553/17
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Третяк О.Г.
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року справа №409/553/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Сіваченка І.В.

суддів: Шишова О.О., Чебанова О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Білокуракинського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Луганської області на постанову Білокуракинського районного суду Луганської області від 10 травня 2017 року у справі № 409/553/17 за позовом ОСОБА_2 до Білокуракинського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання неправомірними дій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Білокуракинському районі Луганської області (далі - Управління) про визнання неправомірними дій щодо призначення пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що з 03.11.2016 він отримує пенсію за віком. 18 січня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Управління з проханням перерахувати пенсію за віком з урахуванням стажу роботу згідно трудової книжки. 30 січня 2017 року було відмовлено позивачу у перерахунку призначеної пенсії. Відповідачем не було зараховано до стажу період роботи з 11.02.1980 по 11.03.1982 в якості шофера Білокуракинського РК ЛКСМ України у зв'язку з виправленням у даті прийому на роботу та з 25.08.1992 по 15.02.1995 в якості водія (мовою оригіналу) "Нехозрасчетного специализированного предприятия "Трансснабсвязь проектстрой" Луганского территориального управления Госкомнефтепродукта Украины" у зв'язку з тим, що номер наказу на прийом на роботу було зроблено іншою ручкою. Дії (бездіяльність) відповідача може суттєво вплинути на розмір призначеної ОСОБА_2 пенсії за віком. Підтвердити свій стаж роботи за вказаний період позивач не може через знаходження первинних документів на тимчасово окупованій території в м. Луганськ.

Позивач проситв визнати неправомірними дії Управління по відмові у зарахуванні в стаж роботи ОСОБА_2 з 11.02.1980 по 11.03.1982 в якості шофера Білокуракинського РК ЛКСМ України та з 25.02.1992 по 15.02.1995 в якості водія (мовою оригіналу) "Нехозрасчетного специализированного предприятия "Трансснабсвязь проектстрой" Луганского территориального управления Госкомнефтепродукта Украины" та зобов'язати відповідача - Управління зарахувати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), та провести перерахунок пенсії з урахуванням до стажу роботи періодів роботи з 11.02.1980 по 11.03.1982 в якості шофера Білокуракинського РК ЛКСМ України та з 25.02.1992 по 15.02.1995 в якості водія (мовою оригіналу) "Нехозрасчетного специализированного предприятия "Трансснабсвязь проектстрой" Луганского территориального управления Госкомнефтепродукта Украины" та сплатити різницю недоотриманої пенсії.

Відповідач позовні вимоги не визнав повністю та надав суду заперечення, зазначивши, що в трудовій книжці позивача є виправлення у даті прийому на роботу 11.02.1980 в якості шофера Білокуракинського РК ЛКСМ України а також наказ на прийом на роботу в якості водія (мовою оригіналу) "Нехозрасчетного специализированного предприятия "Трансснабсвязь проектстрой" Луганского территориального управления Госкомнефтепродукта Украины" було зроблено іншою ручкою. Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України від 12.08.93 №637 передбачено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію, то приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати а також інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Позивачу було запропоновано надати необхідні документи, але він цього не зробив.

Постановою Білокуракинського районного суду Луганської області від 10 травня 2017 року у справі № 409/553/17 позов задоволено частково, внаслідок чого, визнано неправомірними дії Управління по відмові у зарахуванні в стаж роботи ОСОБА_2 з 11.02.1980 по 11.03.1982 в якості шофера Білокуракинського РК ЛКСМ України та з 25.08.1992 по 15.02.1995 в якості водія (мовою оригіналу) "Нехозрасчетного специализированного предприятия "Трансснабсвязь проектстрой" Луганского территориального управления Госкомнефтепродукта Украины", зобов'язано відповідача зарахувати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), та провести перерахунок пенсії з моменту її призначення з урахуванням в стаж роботи ОСОБА_2 періодів роботи з 11.02.1980 по 11.03.1982 в якості шофера Білокуракинського РК ЛКСМ України та з 25.08.1992 по 15.02.1995 в якості водія (мовою оригіналу) "Нехозрасчетного специализированного предприятия "Трансснабсвязь проектстрой" Луганского территориального управления Госкомнефтепродукта Украины" .

В задоволенні інших вимог відмовлено за безпідставністю.

Постанова мотивована тим, що не має будь-якої провини позивача в тому, що в трудовій книжці позивача є виправлення у даті прийому на роботу 11.02.1980 в якості шофера Білокуракинського РК ЛКСМ України, а також наказ на прийом на роботу в якості водія (мовою оригіналу) "Нехозрасчетного специализированного предприятия "Трансснабсвязь проектстрой" Луганского территориального управления Госкомнефтепродукта Украины" було зроблено іншою ручкою.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню та просив прийняти нове рішення, яким скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що записи в трудовій книжці не відповідають п. 2.4 Інструкції про порядок ведення книжок працівників. Крім того, апелянт наголошує на тому, що при наданні заяви від 07.12.2016 про призначення пенсії за віком пенсіонер був повідомлений про перелік даних документів, яких недостатньо для призначення пенсії, про що мається особистий підпис заявника. Таким чином, Управління вважає, що його дії є законними, права позивача не порушено, а позов є безпідставним.

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому згідно пункту 2 частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах апеляційної скарги відповідно до частини 1 статті 195 КАС України, встановила наступне.

Спершу слід зазначити, що у зв'язку з реорганізацією, ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 8 червня 2017 року замінено відповідача - з Управління Пенсійного фонду України в Білокуракинському районі Луганської області на правонаступника - Білокуракинське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Луганської області.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено наступне.

З 03.11.2016 ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію за віком, призначену за нормами Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV).

18 січня 2017 року позивач звернувся до Управління із заявою про проведення перерахунку призначеної пенсії за віком з урахуванням стажу роботи згідно трудової книжки.

30 січня 2017 року Управління №01/Л-14 повідомлено позивача про відмову в перерахунку призначеної пенсії, внаслідок чого, відповідачем не було зараховано до стажу період роботи з 11.02.1980 по 11.03.1982 в якості шофера Білокуракинського РК ЛКСМ України у зв'язку з виправленням у даті прийому на роботу та з 25.08.1992 по 15.02.1995 в якості водія (мовою оригіналу) "Нехозрасчетного специализированного предприятия "Трансснабсвязь проектстрой" Луганского территориального управления Госкомнефтепродукта Украины" у зв'язку з тим ,що номер наказу на прийом на роботу було зроблено іншою ручкою.

Відповідно до статті 48 Кодексу Законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Згідно ст.62 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) - основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Документами, що підтверджують стаж роботи за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п. 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній).

В ході розгляду справи встановлено та підтверджується наявними матеріалами справи, що згідно запису копії трудової книжки ОСОБА_2 від 25.07.1974 на сторінці 8-9 за номером рядка 7 зазначено, що позивача 11.02.1980 зараховано до штату Блокуракинського РК ЛКСМУ шофером. Крім того, напроти даного запису вказані підстави внесення запису, а саме: «Протокол №3 заседания бюро от 11.02.1980».

Також, відповідно до сторінки 18-19 у копії трудовій книжці за номером рядка 13 позивача 25.08.1992 було прийнято водієм третього класу до "Нехозрасчетного специализированного предприятия "Трансснабсвязь проектстрой" Луганского территориального управления Госкомнефтепродукта Украины". Напроти, підставою для внесення запису зазначено: «Приказ от 25.08.92 №557к».

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року N 58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за N 110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Як встановлено п. 43 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, право особи на одержання пенсії встановлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Згідно п. п. 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Відповідні записи про стаж і характер роботи є в трудовій книжці позивача БТ-І №4768908 (а.с.8-20). Колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції, що не має будь-якої провини позивача в тому, що в трудовій книжці позивача є виправлення у даті прийому на роботу 11.02.1980 в якості шофера Білокуракинського РК ЛКСМ України, а також наказ на прийом на роботу в якості водія (мовою оригіналу) "Нехозрасчетного специализированного предприятия "Трансснабсвязь проектстрой" Луганского территориального управления Госкомнефтепродукта Украины" було зроблено іншою ручкою.

Крім того, колегія суддів бажає за доцільним доповнити наступним.

Згідно з п. 2.6 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993 року (із змінами та доповненнями), у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов'язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Пунктом 2.8 Інструкції встановлено, що якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму.

Аналізуючи наведені правові положення, можна дійти висновку, що виправлення в трудовій книжці, наказі, інших документах допускаються, якщо вони здійснені належним підприємством відповідно до положень чинного законодавства та Інструкції, та відповідають дійсності.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виправлення в трудовій книжці позивача не є підставою для визнання недостовірними даних про його роботу. Причини, через які не всі дані передані архівним установам (а.с.28,29), перебування підприємств (архівних установ) на території, яка не контролюється органами влади України, від позивача не залежать та не можуть бути підставою для позбавлення ОСОБА_2 прав на призначення пенсії.

А саме головне, незважаючи на виправлення в даті призначення за номером рядка 7 трудової книжки (11.02.1980 зараховано до штату Блокуракинського РК ЛКСМУ шофером), відомості в іншій графі (на підставі чого внесений запис: «Протокол №3 заседания бюро от 11.02.1980») дають підстави вважати про наявність в трудовій книжці відомостей про періоди роботи позивача на даному підприємстві.

Вчинення запису іншою ручкою також не дає підстав стверджувати про відсутність в трудовій книжці позивача відомостей про його стаж роботи водієм (мовою оригіналу) "Нехозрасчетного специализированного предприятия "Трансснабсвязь проектстрой" Луганского территориального управления Госкомнефтепродукта Украины".

Більш того, свою працю в спірний період позивач опосередковано також підтвердив іншими документами (профспілковим квитком /а.с.21-24/, комсомольським квитком /а.с.25-27/), які в сукупності з наведеними вище доказами дають підстави стверджувати про наявність у нього в цей період трудового стажу.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано доказів спростування фактів, вказаних в трудовій книжці ОСОБА_2

Крім того, ст.46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій та інших джерел соціального забезпечення.

Таким чином, відмова відповідача у зарахуванні періоду роботи позивача стажу роботи, що дає позивачу право на пенсію є протиправною.

При цьому, колегія суддів додатково зазначає, що позивач має належним чином оформлену трудову книжку, в яких містяться записи про відповідні періоди трудового стажу із відомостями, які відповідають вимогам законодавства на підтвердження права на пенсію за віком.

Апеляційний суд вважає, що позивач у цій справі підтвердив свій трудовий стаж у спірний період записами в трудовій книжці. При цьому слід враховувати, що зазначені записи є правильними, оскільки мають бути оцінені у сукупності із всіма іншими відомостями про трудовий стаж працівника.

Відтак, враховуючи наведені правові норми, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції, що дії відповідача щодо не зарахування позивачу певних періодів роботи для призначення йому пенсії є порушенням конституційних прав позивача, тому що це призводить до звуження змісту та обсягу існуючих прав позивача, які закріплені Основним Законом України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч.2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправними дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, зобов'язання відповідача вчинити певні дії, іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Білокуракинського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Луганської області - залишити без задоволення.

Постанову Білокуракинського районного суду Луганської області від 10 травня 2017 року у справі № 409/553/17 за позовом ОСОБА_2 до Білокуракинського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання неправомірними дій щодо призначення пенсії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий: І.В.Сіваченко

Судді: О.О.Шишов

О.О.Чебанов