Справа № 2а-15513/12/2670
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2017 року м. Київ К/800/41629/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Пасічник С.С., Швець В.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23.07.2013р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання дій протиправними та зобов'язання відповідача вчинити дії щодо усунення допущеного порушення його прав шляхом видачі достовірних довідок про заробітну плату за останні 24 календарні місяці роботи (за період з липня 2010 року по червень 2012 року), необхідних для призначення пенсії згідно чинного законодавства.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.12.2012р. у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.07.2013р. скасовано рішення суду першої інстанції, позов задоволено.

З таким рішенням суду апеляційної інстанції не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій посилаються на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалене апеляційним судом рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до статті 2 Закону України «Про оплату праці» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно частини 1 статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

В ході розгляду справи судами встановлено, що позивач працює на посаді головного спеціаліста в Міністерстві економічного розвитку і торгівлі України та з 28.06.2012р. має право на призначення пенсії за віком.

На вимогу позивача 07.07.2012р. відповідачем були видані дві довідки № 2904-14/1666 та № 2904-14/1667 про розмір його заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи ( за період з липня 2010 року по червень 2012 року) для надання їх до Пенсійного фонду для призначення пенсії (а.с. 15-17).

Не погодившись із виданими довідками позивач 17.09.2012р. звернувся до відповідача із відповідною заявою (а.с. 10-14).

На думку позивача, надані йому довідки про заробітну плату складені з порушенням вимог чинного законодавства та по суті є недостовірними, що спотворюють загальний розмір заробітної плати, оскільки: назва та їх зміст не відповідають затвердженим (встановленим) формам; до складових заробітної плати не включені складові «інші виплати», які були фактично нараховані та сплачені йому і на які нараховані та утримані внески на загальнообов'язкове державне (пенсійне, соціальне) страхування.

Відповідач, погодившись з тим, що форма довідок не відповідає вимогам постанови УПФУ «Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 30.10.2008р. №19-11, підготував та надав нові довідки від 10.12.2012р. №2904-14/2118 та №2904-14/2119 (а.с. 45-47).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач надані йому довідки від 07.07.2012р. до Пенсійного фонду для обчислення пенсії не подавав, відповідачем були підготовлені для позивача нові довідки від 10.12.2012р., дії по складенню цих довідок та їх зміст позивачем не оскаржувались, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, апеляційний суд виходив з того, що у видані позивачу довідки включені не усі виплати, на які були нараховані внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, зміни, внесені відповідачем у довідки від 10.12.2012р. є частковими і зміст попередніх довідок змінений не був.

З такими висновками апеляційного суду колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки суду не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судами встановлено, що відповідачем в довідки про заробітну плату позивача не включено всі виплати, на які були фактично нараховані та утримані внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а тому апеляційний суд обгрунтовано прийняв рішення про задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційним судом правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України відхилити, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23.07.2013р. у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

С.С. Пасічник

В.В. Швець