Справа № 541/534/17
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 р.Справа № 541/534/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Ружинської К.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18.04.2017р. по справі № 541/534/17

за позовом ОСОБА_1

до Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати неправомірним дії Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області в частині відмови їй в перерахунку пенсії, як колишньому головному спеціалісту відділу бухгалтерського обліку, фінансово-кредитного забезпечення та економічного аналізу Управління агропромислового розвитку Миргородської райдержадміністрації Полтавської області з врахуванням індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які були їй нараховані і отримані, та на які були нараховані і сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на підставі довідки Управління агропромислового розвитку Миргородської райдержадміністрації № 02-19/19 від 03.02.2014 року (аналогічні довідки: № 17 від 22.05.2015 року; № 14 від 02.02.2017 року); зобов'язати Миргородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити перерахунок пенсії, як колишньому головному спеціалісту відділу бухгалтерського обліку, фінансово-кредитного забезпечення та економічного аналізу Управління агропромислового розвитку Миргородської райдержадміністрації Полтавської області з урахуванням 80% заробітної плати, включаючи індексацію заробітної плати, матеріальну допомогу на оздоровлення та допомогу для вирішення соціально-побутових питань, які були їй нараховані і отримані, та на які були нараховані і сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та виплатити їй, ОСОБА_1, недоплачену пенсію з 03 лютого 2014 року.

Постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18.04.2017 року позовні вимоги було задоволено частково.

Визнано дії Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 неправомірними.

Зобов'язано Миргородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати, врахувавши раніше проведені виплати, з 01 лютого 2017 року та здійснити відповідні виплати.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на прийняття рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд її задовольнити.

Відповідно до статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Дана справа розглядається в межах задоволених позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Миргородському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області та отримує пенсію за віком згідно зі ст.37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993 року.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993 року в редакції, яка діяла на час призначення пенсії позивачці, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з ч.1 ст.37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993 року, в редакції, що діє на даний час, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Позивачка неодноразово зверталася до відповідача з заявою про здійснення перерахунку раніше призначеної пенсії, виходячи із сум заробітної плати, з урахуванням інших виплат, тобто: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, з яких було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування з моменту первинного звернення за призначенням пенсії ( а.с.16-17), додавши до заяв довідки про заробітну плату аналогічного змісту датовані 22.05.2015 року та 02.02.2017 року (а.с.9-15).

Відповідно до довідки № 14 від 02.02.2017 року, виданої Відділом агропромислового розвитку Миргородської районної державної адміністрації (а.с.14), за період з 01.02.2012 року по 31.01.2014 року ОСОБА_1 нараховані інші виплати заробітної плати, до яких входять індексація заробітної плати - 1431грн. 79 коп. та матеріальна допомога на оздоровлення - 5740 грн. 62 коп.

Вищезазначена довідка за формою та змістом відповідає вимогам, встановленим постановою правління Пенсійного фонду України № 5-1 від 14.02.2011 року, яка була чинна на день виникнення спірних правовідносин.

Відповідачем листом від 10.02.2017 року №1061/02-24 ОСОБА_1 роз'яснено, що позивачці призначено пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» (№3723-ХІІ від 16.12.1993р.), починаючи з 04.02.2014р. З 01 червня 2015 року відповідно пункту 4 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. З 01.05.2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» №889-VІІІ від 10.12.2015р. згідно статті 90 вказаного Закону пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 р. Законом України «Про державну службу» №889-VІІІ від 10.12.2015р. не передбачено перерахунок пенсії особам, яким призначено пенсію згідно цього Закону. Пунктом 2 «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону скасовано статтю 37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993р. щодо порядку та умов перерахунку пенсій державним службовцям. Крім того, постановою Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015р. «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» скасовано пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000р. №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсії», яким визначався механізм перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993р. Враховуючи скасування норм законодавства щодо пенсійного забезпечення відповідно до Закону України «Про державну службу» (№3723-ХІІ від 16.12.1993р.), провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 не є можливим. (а.с.18).

Позивач не погодився із такими діями та рішенням відповідача та звернувся до суду.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що пенсія ОСОБА_1 повинна обчислюватись із заробітної плати, яку вона фактично отримувала на день звільнення, в тому числі з урахуванням виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду першої інстанції з таких підстав.

Так, згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» №108/95-ВР від 24.03.1995р. заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» в структуру заробітної плати входить додаткова заробітна плата, а це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Також до заробітної плати відносяться інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно з ч. 2 ст.33 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993 року заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років та інших надбавок.

Аналізуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення входить до системи оплати праці державного службовця.

Згідно з ч.6, 7 ст. 33 Закону України «Про державну службу» державним службовцям можуть встановлюватись надбавки за високі досягнення в праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про державну службу» державним службовцям надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законодавством не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу.

З огляду на викладене, виплата матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання визначена законом, а повноваження щодо встановлення конкретних розмірів посадових окладів, матеріальної допомоги, доплат делеговані Кабінету Міністрів України.

Відповідно до форми довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року № 5-1, до складу «Інших виплат» входять - індексація, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових умов та матеріальна допомога на оздоровлення, премії до державних, професійних свят та ювілейних дат, що свідчить про необхідність врахування відповідачем цих виплат під час перерахунку пенсії позивачу.

Відповідно до абз. 4 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» індексації підлягає оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер. Індексація заробітної плати являє собою дохід, з якого відповідно до статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів відповідно до чинного законодавства, що діяло на день одержання заробітку (виплат, доходу).

За змістом частини 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993 року, в редакції, яка діяла на час призначення позивачці пенсії, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Обґрунтованість вимог щодо включення до складу заробітної плати суми матеріальної допомоги та індексації доходів, з метою проведення перерахунку пенсії, підтверджується також правовою позицією Верховного Суду України, що викладена у постанові від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а-11. Зокрема, у цій постанові Верховний Суд України звертає увагу на перевагу в застосуванні норм права спеціальних норм, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії: ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Так, ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991р. передбачає включення до заробітку для обчислення пенсії всіх видів оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) зареєстрованої особи для обчислення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 06 листопада 2013 року у справі № 21-350а-13.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що пенсія ОСОБА_1 повинна обчислюватись із заробітної плати, яку вона фактично отримувала на день звільнення, в тому числі з урахуванням виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій Миргородського ОУПФУ Полтавської області щодо не включення до розрахунку її пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати, є законними та обґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області залишити без задоволення.

Постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18.04.2017р. по справі № 541/534/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.
Судді Катунов В.В. Ральченко І.М.
Повний текст ухвали виготовлений 16.06.2017 р.