Справа № 359/1981/17
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №359/1981/17 Головуючий у 1-й інстанції: Вознюк С.М.;
Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сорочко Є.О.

Межевича М.В.

суддів: Земляної Г.В.

за участю секретаря Грисюк Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну Управління соціального захисту населення Бориспільської районної державної адміністрації Київської області на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Бориспільської районної державної адміністрації Київської області про перерахунок щорічної допомоги, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до Управління соціального захисту населення Бориспільської районної державної адміністрації Київської області (далі - УСЗН Бориспільської РДА) про визнання протиправною відмови у перерахунку та виплаті недоотриманих сум щорічної допомоги на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-ї категорії, у розмірі 5 мінімальних заробітних плат за період з 2007 року по 2016 рік; зобов'язання здійснити перерахунок та виплату таких коштів.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2017 року позов задоволено частково. Визнано неправомірною відмову УСЗН Бориспільської РДА щодо перерахунку та виплати ОСОБА_3 недоотриманих сум щорічної одноразової допомоги на оздоровлення, що передбачена ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Зобов'язано УСЗН Бориспільської РДА здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 недоотриманих сум щорічної одноразової допомоги на оздоровлення, що передбачена ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 5 мінімальних заробітних плат за 2016 рік. Позов в частині вимо за період з 2007 року по 2015 рік - залишено без розгляду. В частині позову відмовлено.

На вказану постанову УСЗН Бориспільської РДА подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати в частині задоволення позову та в цій частині ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Позивачем вказана постанова в апеляційному порядку не оскаржується.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга УСЗН Бориспільської РДА підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_3 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та віднесена до постраждалих осіб 2-ї категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, виданим 18.12.1992 р. (перереєстровано).

Як вбачається з довідок УСЗН Бориспільської РДА від 27.07.2016 р. №839 та від 21.10.2016 р. №921, за період з 2007 р. по 2015 р. позивачу виплачено допомогу на оздоровлення в розмірі 100 грн.

Позивач вважаючи, що вказану допомогу виплачено в меншому розмірі, ніж встановлено ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", звернулася із заявою від 11.10.2016 р. до відповідача про перерахунок за 2007-2015 роки.

На вказану заяву листом УСЗН Бориспільської РДА від 21.10.2016 р. №7/5388 позивачу відмовлено та зазначено, що виплати за 2007-2015 роки здійснювалися в розмірі відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 р. №562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Необхідно зазначити, що в цій частині вимог, тобто за період з 2007-2015 роки позов залишено без розгляду та позивачем в апеляційному порядку не оскаржено.

Доказів про звернення та відмови у перерахунку і виплаті щорічної допомоги на оздоровлення за 2016 рік позивачем суду не надано, тому позов в частині визнання протиправною відмови в перерахунку і виплаті за 2016 рік є необґрунтованим.

Разом з тим, як вбачається з рішення про призначення компенсації від 01.08.2016 р. позивачу виплачено щорічну допомогу на оздоровлення за 2016 рік у розмірі 100 грн.

В запереченнях на позовну заяву УСЗН Бориспільської РДА зазначило, що розмір таких виплат позивачу за 2016 рік було визначено відповідно до вимог ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 р. №562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Закону України "Про державний бюджет на 2016 рік".

Вирішуючи спір в оскаржуваній частині колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ( у редакції, яка діяла після визнання рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. №10-рп/2008 неконституційними змін, внесених підпунктом 11 пункту 28 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 р. №107-VI) щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії виплачується в розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

В подальшому, Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 р. №76-VIII внесені зміни, зокрема, до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та вказану статтю викладено у такій редакції: «Щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, які брали участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт і постраждалим за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, віднесеним до категорії 1, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій, громадянам, які брали участь у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, і постраждалим за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, віднесеним до категорії 2 або 3, дітям-інвалідам, інвалідність яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою. Компенсація та допомога, передбачені цією статтею, виплачуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.»

Згідно Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", цей Закон в зазначеній частині набирає чинності з 01.01.2015 р.

Отже починаючи з 01.01.2015 р. стаття 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не містить положень щодо виплати щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Крім того, Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" передбачено, що норми і положення, зокрема статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Вказані зміни не визнані неконституційними та є чинними.

Розмір виплат щорічної допомоги на оздоровлення передбачено чинною постановою Кабінету Міністрів України "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 12.07.2005 р. №562.

Вищезазначеною постановою визначено розмір щорічної разової грошової допомоги, який для учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії становить 100 грн., що і було виплачено позивачу за 2016 рік.

При цьому, Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 р. зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. У п. 2.2 вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116) (254к/96-ВР).

У рішенні від 02.03.1999 р. N2-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України.

При вирішенні спірних правовідносин колегією суддів також враховується й правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена у рішенні від 9 жовтня 1979 року по справі «Ейрі проти Ірландії», де суд констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

У рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 р. Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Таким чином, нарахування і виплата позивачу щорічної разової грошової допомоги за 2016 рік у розмірі 100,00 грн. є правомірними, оскільки такі дії відповідають чинному законодавства на час їх здійснення, тому суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність правових підстав для перерахунку допомоги та для задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позову в оскаржуваній частині, тому апеляційну скаргу УСЗН Бориспільської РДА необхідно задовольнити, а постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2017 року - скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити, оскільки постанова ухвалена з порушенням норм матеріального права.

Керуючись ст. 160, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Бориспільської районної державної адміністрації Київської області - задовольнити.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2017 року - скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_3 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

головуючий суддя Сорочко Є.О.

судді Межевич М.В.

Земляна Г.В.

Повний текст постанови складено 19.06.2017 року

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Земляна Г.В.

Межевич М.В.