Справа № 204/3033/17
Суддя: Самсонова В. В.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/3033/17
Провадження № 2-а/204/145/17 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю позивачки ОСОБА_1

за участю представника відповідача Грінченко І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В травні 2017 року позивачка звернулася до суду з даним адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі, щодо відмови їй у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років в розмірі 80% середньомісячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області про підвищення заробітної плати № 18-298 вих. 17 від 24.04.2017 року відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру»; та зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі здійснити їй з 01.12.2015 року перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» зі змінами внесеними Законом України від 05.10.1995 року №358/95 ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 року № 2663 - III згідно довідки прокуратури Дніпропетровській області № 18-298 вих. 17 від 24.04.2017 року та здійснювати відповідні виплати, а також відшкодувати їй судові витрати. В обґрунтування своїх вимог вказала на те, що вона з 21.11.2001 року перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному Управлінні Пенсійного фонду України в м. Дніпрі. Пенсію за вислугу років їй було призначено відповідно до ст. 50-1 закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ зі змінами станом на 12.07.2001 року у розмірі 80% від суми місячного (чинного) заробітку, без обмеження її граничного розміру. Згідно з довідкою від 24.04.2017 року за № 18-298вих17, її заробітна плата з 01.12.2015 року згідно постанови Кабінету міністрів України від 31.05.2012 року №505, постанови Кабінету міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 складається всього 8032,94 грн. 25 квітня 2017 року вона звернулася до відповідача з заявою про перерахунок її пенсії та додала до заяви довідку прокуратури Дніпропетровської області від 24.04.2017 року за № 18-298вих17, після чого було отримано відповідь про відмову їй в перерахунку пенсії. Позивачка вважає дії відповідача, щодо відмові їй у проведені перерахунку з 01.12.2015 року, протиправними та такими, що порушують її соціальні права, щодо пенсійного забезпечення та звужують конституційні гарантії.

Ухвалою судді від 23 травня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 в частині вимог за період з 01 грудня 2015 року по 21 листопада 2016 року включно - залишений без розгляду.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилалася на обставини, які викладені в адміністративному позові.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення вимог позивачки та просила відмовити їй в повному обсязі. При цьому, вказала, що управлінням розглянуто заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області від 24.04.2017 року № 18-298 вих. 17 та відмовлено в перерахунку, оскільки питання перерахунку не визначено на законодавчому рівні. Чинним законодавством України не передбачено підстав, які б дозволяли застосовувати нормативно-правові акти, що втратили чинність. При призначенні (перерахунку) пенсії Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі керується нормами чинного пенсійного законодавства.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню по наступним підставам.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У судовому засіданні було встановлено, що позивачка з 21 листопада 2001 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська, правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі, і отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», що не заперечується відповідачем.

Позивачці було призначено пенсію за вислугою років у розмірі 80% від суми місячного (чинного) заробітку відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року за № 1789-XII зі змінами станом на час виникнення правовідносин.

Згідно зі ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмеженні, крім випадків передбачених Конституцією України.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Так, позивачку було звільнено з посади у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років.

В зв'язку з постановою КМУ № 1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою передбачено підвищення оплати праці прокурорів, позивачка звернулася до відповідача з відповідною заявою від 25 квітня 2017 року щодо перерахунку розміру пенсії та надала довідку прокуратури Дніпропетровської області від 24.04.2017 року № 18-298 вих. 17 про заробітну плату, з якої належить здійснити перерахунок пенсії. Нею було надано всі необхідні документи для перерахунку розміру пенсії, оскільки перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Але їй було відмовлено у перерахунку пенсії та роз'яснено, що прикінцевими положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, який набрав чинності з 01.04.2015 року, передбачено наступне: Кабінету Міністрів України у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом: підготувати та подати до 01.05.2015 року на розгляд Верховної Ради України проект закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних на загальних підставах; забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону; забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом. У разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі «спеціальних», на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України, зокрема, «Про прокуратуру». Таким чином, починаючи з 01.06.2015 року, органами Пенсійного фонду не призначаються та не перераховуються пенсії, призначені за Законом України «Про прокуратуру». При призначенні, перерахунку та виплаті пенсій Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі керується нормами чинного пенсійного законодавства. Отже, для проведення перерахунку її пенсії немає законних підстав.

Проте, такі дії відповідача є протиправними. Так, відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (із змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 № 358/95-ВР, у редакції Закону України від 26.07.2001, що діяла станом на листопад 2001 року) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до ч. 12 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (із змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 № 358/95-ВР, у редакції Закону України, що діяла станом на листопад 2001 року) обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Крім цього, відповідно до ч. ч. 17, 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (із змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 № 358/95-ВР, у редакції Закону України, що діяла станом на листопад 2001 року), призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівниками виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

З огляду на викладене, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, яка визначає умови перерахунку та розмір пенсії у відсотках, що діяли на момент призначення пенсії.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI від 08.07.2011 року до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з п. 2 р. ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (Закон набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, крім абзацу 11 п. 11 та абзацу 138 підпункту 17 п. 6 розділу II цього Закону, які набирають чинності з 01 січня 2012 року) обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

При перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, що діяла на момент призначення пенсії.

Таким чином, внесені зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугою років прокурорам, є частина тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, яка діяла на час призначення пенсії позивачці, тобто на листопад 2001 року.

Зазначена вище правова позиція обґрунтовується постановою Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року (справа № 21-348а13), яка згідно зі ст. 244-2 КАС України є обов'язковою для судів, які зобов'язані привести судову практику у відповідність до рішень згаданого суду.

Верховний Суд України у зазначеному вище рішенні вказав, що при застосуванні Закону у часі необхідно виходити з положень ст. 22 Конституції України, відповідно до якої, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

При цьому, Верховний суд України наголошує, що Конституційний Суд України у своїх рішеннях від 06.07.1999 року № 8-рп/99 та від 20.03.2002 року № 5-рп/2002 виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечують суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань, тощо.

У вищезазначених рішеннях Конституційний суд України також вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

З огляду на вищевказану правову позицію Конституційного Суду України, Верховний Суд України в постанові від 10.12.2013 року констатує, що виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм матеріального права з вказаних спірних питань також викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України № К/800/11225/13 від 20 червня 2013 року та № К/800/1393/14 від 03 липня 2014 року, постанові Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2015 року № 876/3293/15, а також в інших судових рішеннях.

Отже, суд доходить висновку, що всі зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та інших нормативних актів, які були внесені (прийняті) після призначення позивачці пенсії у листопаді 2001 року, зокрема, щодо зменшення пенсії у відсотках, обмеження граничного розміру пенсії тощо не можуть бути застосовані при перерахунку їй пенсії, а тільки при призначенні пенсії працівникам прокуратури. В даному випадку нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугою років прокурорам, є частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (із змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР, у редакції, що діяла станом на листопад 2001 року). Документом, згідно з яким позивачці необхідно провести перерахунок пенсії є довідка прокуратури Дніпропетровської області від 24.04.2017 року № 18-298 вих. 17, з якою позивачка звернулася 25.04.2017 року для перерахунку пенсії до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши всі докази по справі, суд вважає необхідним визнати протиправними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі, щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії з 22.11.2016 року за вислугу років в розмірі 80% середньомісячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області про підвищення заробітної плати № 18-298 вих. 17 від 24.04.2017 року відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру»; та зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі здійснити ОСОБА_1 з 22.11.2016 року перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» зі змінами внесеними Законом України від 05.10.1995 року №358/95 ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 року № 2663 - III згідно довідки прокуратури Дніпропетровській області № 18-298 вих. 17 від 24.04.2017 року та здійснювати відповідні виплати.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, з Державного бюджету України належить стягнути на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в сумі 640 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на дату призначення позивачці пенсії), Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Конституцією України, ст. ст. 2, 8, 11, 17, 18, 70-71, 94, 158-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі, щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії з 22.11.2016 року за вислугу років в розмірі 80% середньомісячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області про підвищення заробітної плати № 18-298 вих. 17 від 24.04.2017 року відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі здійснити ОСОБА_1 з 22.11.2016 року перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» зі змінами внесеними Законом України від 05.10.1995 року №358/95 ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 року № 2663 - III згідно довідки прокуратури Дніпропетровській області № 18-298 вих. 17 від 24.04.2017 року та здійснювати відповідні виплати.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 640 грн. 00 коп.

Постанова суду може бути оскаржена сторонами до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.В. Самсонова