Справа № 615/224/17
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 р. Справа № 615/224/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П., Перцової Т.С.

за участю: секретаря судового засідання - Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Валківського районного суду Харківської області від 05.04.2017р. по справі № 615/224/17

за позовом ОСОБА_1

до Валківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1, звернулась до Валківського районного суду Харківської області з адміністративним позовом до Валківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, в якому просила суд: визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування їй пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників за 2007 рік; зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією за період з 17.05.2016 року.

Постановою Валківського районного суду Харківської області від 05 квітня 2017 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального та процесуального права, позивач просить постанову Валківського районного суду Харківської області від 05 квітня 2017 року скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції приписів ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ч. 2 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, що призвело до неправильного вирішення справи, з підстав та обставин викладених в апеляційній скарзі.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов'язковою, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1, відповідно до записів в трудовій книжці серії НОМЕР_1, звільнена з посади лікаря загальної практики 19.09.2007 року, згідно ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у зв'язку із виходом на пенсію за вислугою років.

З 20.09.2007 року позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", виплату якої припинено у зв'язку із виходом позивача з 02.10.2007 року на роботу на посаду лікаря загальної практики сімейної медицини Ков'язького відділення.

16.05.2016 року ОСОБА_1 досягнула пенсійного віку відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та 17.05.2016 року звернулась до відповідача із заявою про призначення їй пенсії за віком, яка передбачена Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Розпорядженням Валківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 19.05.2016 року позивачу призначено пенсію за віком, як працюючому пенсіонеру.

12 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою, в якій просила переглянути розмір нарахованої пенсії за віком (а.с. 14).

Згідно розпорядження №128610 від 31.10.2016 року, ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії за віком у зв'язку із коригуванням показника середньої заробітної плати. Змінено показник середньої заробітної плати з 2006 року на показник - 2007 року. (а.с. 12)

На звернення позивача управлінням надано відповідь від 15.11.2016 року № 1908/К-14 в якій повідомлено позивача, що пенсію позивача за віком обчислено при загальному стажі роботи 40 років 7 місяців 14 днів. Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35% дорівнює 0,54788. Середньомісячний заробіток було обчислено за період роботи з 01.01.1992 р. по 31.12.1996 р. та за даними системи персоніфікованого обліку з 01.07.2000 р. по 31.03.2016, він склав 1919,02 грн. (1197,91*1,60197, де 1197,91 - середній заробіток за 2007 рік, 1,60197 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для обчислення пенсії). (а.с. 15-17)

Не погодившись з діями відповідача щодо застосування при розрахунку пенсії за віком показника середньої заробітної плати працівників за 2007 рік, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач скористалась своїм правом на пенсію, незалежно від її виду, ОСОБА_1 була призначена пенсія з розрахунку середньої заробітної плати на день такого призначення.

За таких підстав, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 має бути здійснено нарахування пенсії за віком, але із застосуванням відповідних розмірів заробітної плати, шо передували зверненню із заявою про призначення пенсії за вислугою років, отже дії Валківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо нарахування ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по України за 2007 рік, з якої сплачено страхові внески та яка враховується при обчисленні пенсії за 2016 рік не є протиправними.

Колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про пенсійне забезпечення" звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Згідно п."е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до п.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії за вислугу років), пенсії за вислугу років призначаються у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про пенсійне забезпечення" особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

За Законом України "Про пенсійне забезпечення" призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; б) соціальні пенсії.

З 01 січня 2004 року набрав чинності Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV). Пунктом 16 Розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

У частині 1 статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону №1058-ІV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до ч.1 ст.44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 3 ст. 45 Закону №1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що ч.3 ст.45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом (пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв'язку з втратою годувальника), на інший.

Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14, де визначено, що показник заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

У даному випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, оскільки пенсія за вислугу років не передбачена Законом №1058-ІV та не віднесена до видів пенсії, які призначаються згідно цього Закону.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивач перед призначенням пенсії за віком не отримувала жодного виду пенсії, оскільки після призначення пенсії за вислугу років одразу була зарахована на роботу лікарем, у зв'язку з чим виплата вказаної пенсії їй була припинена. У випадку припинення пенсії за вислугу років її поновлення можливо лише в разі звільнення з роботи. Проте, на момент призначення пенсії за віком ОСОБА_1 працювала, а тому підстави для поновлення виплати пенсії за вислугу років у відповідача не було.

На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що позивач звернулась до відповідача за призначення пенсії за віком вперше, із заяви не вбачається, що вона просила призначити пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, а тому Управлінням при обчисленні її пенсії повинен був застосований показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, як це передбачено ч.2 ст.40 Закону №1058-ІV.

За таких обставин суд першої інстанції безпідставно прийшов до висновку про правомірність дій відповідача та застосування в спірних правовідносинах норм ч.3 ст.45 Закону №1058-ІV.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі, пенсія позивача підлягає перерахунку з 17.05.2016, оскільки право позивача у спірних правовідносинах було порушено відповідачем з моменту її призначення та здійсненим перерахунком згідно розпорядження 128610 від 31.10.2016, після звернення позивача із заявою, не відновлено.

У відповідності до ст. 159 КАС України, судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Згідно ч. 2 ст. 205 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції через порушення ним норм матеріального та процесуального права, які призвели до ухвалення неправильного рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Валківського районного суду Харківської області від 05.04.2017р. по справі № 615/224/17 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Валківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо нарахування ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників за 2007 рік.

Зобов'язати Валківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, починаючи з 17.05.2016 року, з урахуванням виплачених сум пенсії.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва С.В.
Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П. Перцова Т.С.
Повний текст постанови виготовлений 19.06.2017 р.