Справа № 705/6032/16-а
Суддя: Коваль А. Б.
Дата ухвалення: 2017-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №705/6032/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.06.2017 Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі : головуючого-судді Коваля А.Б.

при секретарі Власовій Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Громівської сільської ради Уманського району Черкаської області про стягнення середнього розміру заробітної плати на період працевлаштування, -

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Громівської сільської ради Уманського району про стягнення середнього розміру заробітної плати на період працевлаштування. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь невиплачену середню заробітну плату, яку він отримував на посаді сільського голови с. Громи Уманського району Черкаської області до припинення повноважень, на час працевлаштування позивача, але не більше 6 місяців в розмірі 23505 (двадцять три тисячі п'ятсот п'ять) гривень за період з 17.11.2015 року по 17.05.2016 року включно.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він з 15.07.2010 року по 15.11.2010 року працював на посаді вагаря току в ПрАТ «Райз-Максимко». 15.11.2010 року він був звільнений з посади вагаря току Уманської філії ПрАТ «Райз-Максимко», в зв'язку з обранням його на посаду сільського голови с. Громи Уманського району. 16.11.2010 року на підставі рішення сесії Громівської сільської ради Уманського району від 16.11.2010 року № 1-1 розпочалися його повноваження як сільського голови. 16.11.2015 року на підставі рішення сесії Громівської сільської ради Уманського району від 16.11.2015 року № 1-1/VІІ, він був звільнений з посади сільського голови с. Громи Уманського району в зв'язку із закінченням строку повноважень. Після припинення повноважень, як сільського голови, він звернувся до колишнього роботодавця, а саме Уманської філії ПрАТ «Райз-Максимко» з проханням працевлаштувати його на посаду вагаря току, на якій позивач працював до обрання його на виборну посаду, в орган місцевого самоврядування, або на іншу рівноцінну їй посаду. Довідкою від 16.11.2015 року за № 760, Уманська філія ПрАТ «Райз-Максимко» повідомила, про те, що працевлаштувати позивача на посаду вагаря току або на рівноцінну їй посаду не має можливості. 16.11.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Громівської сільської ради Уманського району із заявою, у якій просив нарахувати та виплатити йому середню заробітну плату, яку він отримував на посаді сільського голови с. Громи Уманського району, до припинення повноважень, на час працевлаштування позивача. Рішенням Громівської сільської ради Уманського району Черкаської області від 01.12.2015 року за № 2-15/VІІ сесія Громівської сільської ради Уманського району йому було відмовлено у виплаті середньомісячної заробітної плати на час його працевлаштування, без зазначення причин такої відмови, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Позивач ОСОБА_1 та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві.

Представник відповідача Громівської сільської ради Уманського району в судовому засіданні позов не визнала та заперечувала проти його задоволення, надала суду письмові заперечення, посилаючись при цьому на те, що в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на обставини свого звільнення з посади сільського голови 16.11.2015 року згідно рішення сільської ради від 16.11.2015 року №1-1/VІІ в зв'язку із закінченням строку повноважень та норму ч.1 ст.33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад». На підтвердження своїх вимог позивач вказує про надання ним довідки №760 від 16.11.2015 року Уманської філії ПрАТ «Райз Максимко», в якій зазначено, що працевлаштування позивача на посаду вагаря току, на якій він працював до обрання його на виборну посаду в орган місцевого самоврядування, або на іншу рівноцінну їй, в Уманській філії ПрАТ «Райз Максимко, не має можливості. Частина 2 ст.33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" гарантує працівнику, звільненому з роботи у зв'язку із обранням його на виборну посаду, повернутися на попереднє місце роботи (посаду) на тому ж підприємстві, в установі, організації або отримання рівноцінної роботи (посади). При цьому гарантія закону визначена при умові відсутності попередньої роботи (посади) а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації. Відповідач вважає, що виплати позивачу повинні проводитись щомісячно, за умови підтвердження факту його не працевлаштування, а підтвердженням факту непрацевлаштування може бути довідка з центру зайнятості. Крім того колишній сільський голова повинен довести, що він шукав можливості для працевлаштування. Проте, позивач цих вимог Центру зайнятості не дотримався, про що свідчать відсутність документів у відповідача. В позовній заяві ОСОБА_4 не обґрунтовано, чому він вважає за можливе стягувати кошти саме з сільської ради. В даному позові ОСОБА_4 просить стягнути з відповідача на свою користь невиплачену належну йому середню заробітну плату, яку він отримував на посаді сільського голови с. Громи Уманського району Черкаської області до припинення повноважень, на час свого працевлаштування, але не більше шести місяців в розмірі 23505 гри. (двадцять три тисячі п'ятсот п'ять гривень) за період з 17.11.2015 року по 17.05.2016 року включно. Однак, з наведеним розрахунком позивача відповідач не згідний тому, що в нього включено загальний розмір нарахованої заробітної плати, а з цієї суми в обов'язковому порядку повинні бути стягнуті відрахування, а саме - податок на доходи фізичних осіб в розмірі 18% та військовий збір в розмірі 1,5%. Таким чином сума до виплати за 6 місяців може становити при доведеності позовних вимог тільки 19713 грн. 94 коп.

Суд, вислухавши позицію позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали адміністративної справи, встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 15.07.2010 року по 15.11.2010 року працював на посаді вагаря току в ПрАТ «Райз-Максимко».

15.11.2010 року позивач ОСОБА_1 був звільнений з посади вагаря току Уманської філії ПрАТ «Райз-Максимко», в зв'язку з обранням його на посаду сільського голови с. Громи Уманського району(а.с.18-21).

16.11.2010 року на підставі рішення сесії Громівської сільської ради Уманського району від 16.11.2010 року № 1-1 розпочалися повноваження позивача ОСОБА_1, як сільського голови.

16.11.2015 року на підставі рішення сесії Громівської сільської ради Уманського району від 16.11.2015 року № 1-1/VІІ, позивач ОСОБА_1 був звільнений з посади сільського голови с. Громи Уманського району, в зв'язку із закінченням строку повноважень.

Після припинення повноважень, як сільського голови, позивач ОСОБА_1 звернувся до Уманської філії ПрАТ «Райз-Максимко» з проханням працевлаштувати його на посаду вагаря току, на якій позивач працював до обрання його на виборну посаду, в орган місцевого самоврядування, або на іншу рівноцінну їй посаду.

Згідно ст. 118 КЗпП України працiвникам, звiльненим вiд роботи внаслiдок обрання їх на виборнi посади в державних органах, а також у партiйних, профспiлкових, комсомольських, кооперативних та iнших громадських органiзацiях, надається пiсля закiнчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її вiдсутностi - iнша рiвноцiнна робота (посада) на тому самому або, за згодою працiвника, на iншому пiдприємствi, в установi, органiзацiї.

Довідкою від 16.11.2015 року за № 760 Уманська філія ПрАТ «Райз-Максимко» повідомила, про те, що працевлаштувати позивача на посаду вагаря току або на рівноцінну їй посаду не має можливості (а.с.17).

16.11.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Громівської сільської ради Уманського району із заявою, у якій просив нарахувати та виплатити йому середньомісячну заробітну плату, яку він отримував на посаді сільського голови с. Громи Уманського району до припинення повноважень, на час його працевлаштування.

Рішенням від 01.12.2015 року за № 2-15/VІІ Громівська сільська рада Уманського району відмовила у виплаті позивачу ОСОБА_1 середньої заробітної плати на час його працевлаштування та рекомендувала звернутися до Уманського районного центру зайнятості (а.с.22).

Відповідно до ч.1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно ч.2 ст. 117 КЗпП України при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

Відповідно до ч.5 ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» на сільських, селищних, міських голів поширюються повноваження та гарантії депутатів рад, передбачені законом про статус депутатів рад, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.

У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету.

Час, коли колишній депутат тимчасово не працював у зв'язку з неможливістю надання йому попередньої або рівноцінної роботи (посади) безпосередньо після закінчення строку його повноважень, зараховується, але не більше шести місяців, до страхового стажу і стажу роботи (служби) за спеціальністю, за якою депутат працював до обрання у місцеву раду, де він виконував свої обов'язки на постійній основі. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

З огляду на вказану норму ст. 19 Конституції України і норми частини 2 ст. 162 КАС України, суд може прийняти постанову про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити лише ті дії, які він зобов'язаний здійснювати відповідно до Конституції чи законів України.

Положеннями частини 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади,органів місцевого самоврядування,їх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно - правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до вимог статті 9 КАС України при вирішенні спору суд керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

У відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Пунктом 15 ч.1 ст.3 КАС України визначено поняття публічної служби, якою є діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення середнього розміру заробітної плати на період працевлаштування, тобто спір виник щодо гарантій, передбачених законом при звільненні з публічної служби.

З урахуванням суті спору та вимог п.15 ч.1 ст.3, п.2.ч.1 ст.17 КАС України вирішення спору, що виник між сторонами, відноситься до адміністративної юрисдикції, а тому зазначена справа підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, а не цивільного судочинства.

Постановою Уманського міськрайонного суду від 23.02.2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Громівської сільської ради Уманського району про скасування рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії, задоволено частково. Визнано неправомірним та скасовано рішення сесії Громівської сільської ради Уманського району від 01.12.2015 року за № 2-15/VII. В задоволенні позовної вимоги стосовно нарахування та виплати позивачу середньої заробітної плати на період працевлаштування було відмовлено, оскільки вказані позовні вимоги виходять за межі повноважень адміністративного суду (а.с.7-11).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2016 року постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.02.2016 року залишено без змін(а.с.12-16).

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» у разі не проведення розрахунку у зв'язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.

Відповідно до п. 21 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 р. №13 при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 (з наступними змінами і доповненнями). Цей нормативний акт не застосовується лише тоді, коли середня заробітна плата визначається для відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, та призначення пенсії.

Крім того, судом встановлено, що після припинення позивачем повноважень сільського голови у зв'язку із закінченням строку, на який його було обрано, посада вагаря току, яку він займав до призначення на вказану виборну посаду, або рівнозначна посада йому надана не була через неможливість надати таку, а отже, відповідачем має бути розглянуто питання щодо реалізації його права на отримання відповідного матеріального забезпечення в порядку ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» і прийнято відповідне рішення з урахуванням приписів вказаної законодавчої норми.

Проте, у даному випадку з оскаржуваного рішення не вбачається, що відповідачем було здійснено перевірку заявлених позивачем вимог щодо його матеріального забезпечення на період працевлаштування на відповідність приписам ст. 33 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні», хоча згідно заяви позивача, він звертався до Громівської сільської ради, зокрема саме в порядку вказаної норми законодавства.

Згідно довідки про нараховану середньомісячну заробітну плату №691/02-30 Громівської сільської ради Уманського району Черкаської області, яка видана ОСОБА_1, нарахована середньомісячна заробітна плата за період з 17.11.2015 року по 17.05.2016 року складає 24489 (двадцять чотири тисячі чотириста вісімдесят дев'ять) гривень 36 копійок, а сума до виплати за вказаний період становить 19713(дев'ятнадцять тисяч сімсот тринадцять) гривень 94 копійки (а.с.89).

Частина 1 статті 11 КАС України передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. За змістом ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідач не обґрунтував на підставі фактичних обставин справи і діючих норм законодавства правомірність відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення середнього розміру заробітної плати на період працевлаштування з 17.11.2015 року по 17.05.2016 року.

На підставі наведеного вище, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими на законі, а тому позов підлягає задоволенню частково в частині стягнення з відповідача Громівської сільської ради Уманського району Черкаської областіна користь позивача ОСОБА_1 не виплаченої середньої заробітної плати, яку він отримував на посаді сільського голови с. Громи Уманського району Черкаської області до припинення повноважень, на час його працевлаштування, але не більше шести місяців в розмірі 19713(дев'ятнадцять тисяч сімсот тринадцять) гривень 94 копійки за період з 17.11.2015 року по 17.05.2016 року.

Керуючись статтями 94, 158-163, 183-2, 186, 244-2, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Громівської сільської ради Уманського району Черкаської області про стягнення середнього розміру заробітної плати на період працевлаштування задовольнити частково.

Стягнути з Громівської сільської ради Уманського району Черкаської області на користь ОСОБА_1 не виплачену середню заробітню плату, яку він отримував на посаді сільського голови с. Громи Уманського району Черкаської області до припинення повноважень, на час його працевлаштування, але не більше шести місяців в розмірі 19713(дев'ятнадцять тисяч сімсот тринадцять) гривень 94 копійки за період з 17.11.2015 року по 17.05.2016 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: А.Б. Коваль