Справа № 161/7947/17
Суддя: Подзіров А. О.
Дата ухвалення: 2017-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/7947/17
Провадження № 2-а/161/735/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2017 року м.Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Подзіров А.О., розглянувши в порядку скороченого провадження в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) звернулася в суд з позовом до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (далі - управління, відповідач) про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в проведення перерахунку та виплати пенсії з її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальних стаж 15 років відповідно до положень частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату позивачу відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 року в межах визначеного Законом строку позовної давності та в подальшому виплачувати пенсію з врахуванням положень частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с.2-4).

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є потерпілою внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС ІІІ категорії та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 18.05.2013 року. Однак, при підрахунку пенсії відповідач керувався тільки Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто порушив її право на пільговий характер розрахункової величини збільшення пенсії за понаднормовий стаж, визначений ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Вказує, що 28.04.2017 року звернулась до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області із заявою про проведення перерахунку та виплату призначеної їй пенсії у відповідності до ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з її збільшенням на 1% заробітку за кожен день роботи понад мінімальний стаж 15 років.

Однак, відповідач своїм листом від 11.05.2017 року №267/П-01 відмовив їй у перерахунку пенсії, мотивуючи тим, що пенсію обчислено та призначено відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а тому вона не підлягає перерахунку згідно п.2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На підставі вищевикладеного просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в проведення перерахунку та виплати пенсії з її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальних стаж 15 років відповідно до положень частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату позивачу відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 року в межах визначеного Законом строку позовної давності та в подальшому виплачувати пенсію з врахуванням положень частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с.4).

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.05.2017 року відкрито скорочено провадження у справі (а.с.27).

На адресу суду 07 червня 2017 року надійшли письмові заперечення відповідача, зміст яких зводиться до того, що пенсія позивачу призначена правильно і підстави для її перерахунку відсутні (а.с.28-30).

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Луцькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області та отримує пенсію за віком відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 18.05.2013 року (а.с.9-10).

ОСОБА_1 є потерпілою внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, виданого Волинською облдержадміністрацією 08.12.1992 року (а.с.10).

Позивач 28.04.2017 року зверталась до відповідача із заявою про перерахунок їй пенсії згідно з частиною 2 статті 56 Закону «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак відповідач своїм листом від 11.05.2017 року №267/П-01 відмовив їй у перерахунку пенсії, мотивуючи тим, що пенсію обчислено та призначено відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а тому вона не підлягає перерахунку згідно п.2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с. 11).

Надаючи правову оцінку вищенаведеним діям пенсійного органу, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок такого забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених Законом України „Про пенсійне забезпечення".

Таким чином, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України «Про пенсійне забезпечення» або спеціальним Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Обставини справи свідчать про те, що позивач обрала умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені спеціальним Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 56 цього Закону передбачено пільги щодо обчислення стажу роботи (служби) осіб, які підпадають під його дію. Зокрема, згідно п. 2 зазначеної статті право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи, не меншого, ніж 20 років для чоловіків, 15 років для жінок, зі збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж, але не вище за 75 % заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, - чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище за 85 % заробітку.

Аналіз викладеного положення закону свідчить про те, що воно визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Водночас порядок перерахунку пенсій Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не встановлений, що є підставою для застосування судом при розгляді цього публічно-правового спору аналогії закону на підставі ч. 7 ст. 9 КАС України.

Ознакам, передбаченим вказаною процесуальною нормою, відповідає абз. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зі змісту якого випливає, що за кожний повний рік страхового стажу понад встановлений законом мінімальний трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, остання збільшується на 1 % визначеної законом її розрахункової величини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як сума заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж роботи. Згідно із цим Законом вона дорівнює мінімальному розміру пенсії за віком, який згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлений у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, особам, яким призначена пенсія на підставі Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад встановлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за кожен рік понад мінімального стажу, але не вище за 75 % заробітку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 20 вересня 2016 року у справі №1601/12900/12, яка в силу вимог статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, має враховуватися судом під час прийняття рішення.

Оскільки ОСОБА_1 є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи та отримує пенсію на підставі Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тому, на думку суду, перерахунок її пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад встановлений для неї мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років) шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж.

З вищенаведених підстав суд визнає протиправною відмову відповідача провести відповідний перерахунок та задовольняє позовні вимоги в цій частині.

Під час вибору ефективного способу захисту порушених прав за позовною вимогою про зобов'язання орган пенсійного фонду перерахувати позивачу пенсію, суд враховує, що ОСОБА_1 просила суд зобов'язати провести цей перерахунок в межах визначеного законом строку позовної давності.

Частиною другою статті 99 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зазначаючи в позові «визначеного законом строку позовної давності» позивач очевидно мала на увазі встановлений у статті 99 КАС України шестимісячний строк звернення до суду.

Позивач звернулася до суду 22 травня 2017 року, отже перерахунок її пенсії слід здійснити з 22 листопада 2016 року з врахування раніше виплачених сум.

Крім того, суд вважає необхідним для правової визначеності зазначити, що збільшення пенсії повинно бути не вище за 75 % заробітку, як це визначено статтею 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином позовна вимога в цій частині задовольняється судом шляхом зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 років, але не вище за 75 % заробітку з 22 листопада 2016 року з врахування раніше виплачених сум.

Щодо вимоги про подальшу виплати пенсії з врахуванням положень частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд зазначає, що за змістом статті 6 КАС України слідує, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи або інтереси.

Суд не може приймати рішення про захист прав, свобод та інтересів позивача на майбутнє, а тому в задоволенні позовної вимоги про зобов'язання відповідача в подальшому виплачувати пенсію з врахуванням положень частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» слід відмовити.

Статтею 94 КАС України визначено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки при поданні позову квитанцією №12D3AE1E24 від 22 травня 2014 року позивач сплатив судовий збір у розмірі 640,00 грн, ця сума судового збору підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 94, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років відповідно до положень частини 2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Луцьке об'єднане управління Пенсійного Фонду України Волинської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 років, але не вище за 75 % заробітку, з 22 листопада 2016 року з врахування раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) грн. сплаченого судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області А.О. Подзіров