Справа № 183/7201/16
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 червня 2017 рокусправа № 183/7201/16(2-а/183/55/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Лукманової О.М. Кругового О.О.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2017 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У грудніі 2016 року позивач звернувся з позовом до Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровська область в якому просив суд : визнати протиправними дії Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплаті щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання та зобов'язати Новомосковське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з 01 грудня 2016 року провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та виплачувати щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, виходячи з його фактичного розміру, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, згідно довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - з дати надання довідок до Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області.

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2017 р. адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на не повне з'ясування судом обставин справи, просив постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, позивач 19 квітня 1995 року по 29 березня 2004 року працював суддею Новомосковського міського суду Дніпропетровської області, з 29 березня 2004 року по 21 грудня 2010 року працював суддею Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Відповідно до постанови Верховної Ради України від 2 грудня 2010 року № 2762-VІ «Про звільнення суддів», за наказом голови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області № 85 від 21 грудня 2010 року позивача відраховано як суддю зі штату суду у зв'язку з виходом у відставку.

З березня 2011 року управлінням Пенсійного фонду України в м.Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області (після реорганізації - Новомосковське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області) позивачу, як судді у відставці, виплачується щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, виходячи з його фактичного розміру, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2015 року зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 та виплачувати щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, виходячи з його фактичного розміру, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, згідно довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2016 року роз'яснено, що згідно постанови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2015 року по адміністративній справі № 183/7689/15 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 повинен бути проведений управлінням Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області з 01 грудня 2015 року. У разі зміни розміру заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді, що підтверджується довідками Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області зобов'язано проводити перерахунки щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 з дати надання зазначених довідок Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області (на підставі ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування») і виплачувати щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, виходячи з його фактичного розміру, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

01 грудня 2016 року позивачем отримано довідку Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Б-с-2081, у відповідності до якої заробітна плата, діючого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області станом на 01 грудня 2016 року склала 24000,00 грн., з яких оклад - 16000,00 грн., надбавка за вислугу років - 50% - 8000,00 грн.

05 грудня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області від 01 грудня 2016 року.

Листом відповідача від 19 грудня 2016 року № Г-69 позивача повідомлено, що перерахунок щомісячного довічного грошового забезпечення, згідно довідки про заробіток №Б-с-2080 від 01 грудня 2016 року, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, з 01 грудня 2016 року не проведено з наступних причин. Пунктом 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» № 1402-VІІІ від 02 червня 2016 року, який набрав чинності 30 вересня 2016 року передбачено, що судді у відставці, в тому числі тому, який вийшов у відставку після набрання чинності цим Законом, щомісячне довічне грошове утримання встановлюється у розмірі 80 - 90 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VІ від 07 липня 2010 року. Положеннями Закону 2453 з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2016 від 08 червня 2016 року та Закону 1402 передбачено перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання у разі зміни грошового утримання / розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою. Оскільки програмне забезпечення на теперішній час не адаптоване під нові норми законодавства, провести перерахунок з 01 січня 2017 року не має можливості. Після його доопрацювання, буде можливо повернутися до питання перерахунку щомісячного довічного грошового забезпечення.

Згідно з розпорядженням № 143907 від 23 січня 2017 року, відповідачем проведено перерахунок щомісячного довічного грошового забезпечення позивача з 01 січня 2017 року. При цьому, з наданих суду розпоряджень відповідача вбачається, що в період з 01 січня 2017 року до 05 січня 2017 року перерахунок проведено з урахуванням обмеження максимального розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - 10740,00 гривень. В період з 05 січня 2017 року - без обмеження максимального розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

В лютого 2017 року позивачу виплачено суму в розмірі 18457,90 грн. До складових виплаченої суми входять: основний розмір пенсії за лютий 2017 року - 19200,00 грн.; доплата по перерахунку за січень 2017 року - 708,39 грн. Утримано: податок на доходи фізичних осіб за лютий 2017 року - 1211,40 грн.; борг по відрахуванню податку на доходи фізичних осіб за січень 2017 року - 127, 51 грн.; військовий збір за лютий 2017 року - 100,95 грн.; борг по відрахуванню військового збору за січень 2017 року - 10,63 грн. Несплачена сума за період з 01 січня 2017 року по 04 січня 2017 року згідно встановлених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» обмежень складає - 1091,61 грн.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу та пріоритет над іншими нормативно - правовими актами. Закони та підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції і повинні відповідати їй. Норми Конституції є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», (в редакції на час призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання) суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія.

Частиною третьою статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. (з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 р. №1-8/2016) визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до частини 4 статті 142 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VІІІ у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Дія положень частини 4 статті 142 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року по суті та змісту повинна бути застосована до спірних відносин позивача, до його права на перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання у процентному відношенні до грошового утримання суддів, працюючих на відповідних посадах на сьогодення.

Згідно з вимогами статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

За приписами статей 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною 1 статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Досліджуючи правове поняття "щомісячне довічне грошове утримання судді", Конституційний суд України у мотивувальній частині рішення від 14 грудня 2011 року № 18-рп/2011, вказав, що це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, а правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячне грошове утримання діючого судді однакова, а самі ці поняття однорідні та взаємопов'язані, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування: судді у відставці сплачує Пенсійний фонд України за рахунок Державного бюджету, діючому судді виключно з Державного бюджету України. У цьому ж рішенні Конституційний суд України також вказує про неможливість звуження змісту та об'єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював аналогічні правові позиції у відношенні гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у рішеннях, а саме: від 24 червня 1999 року № 6-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 (справа про пільги, компенсації та гарантії), від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 (справа про припинення дій чи обмеження пільг, компенсацій та гарантій), від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про пенсії та щомісячне довічне грошове утримання), від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів); рішення № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року.

Виходячи з наведеного, щомісячне довічне грошове утримання є не тільки соціальною виплатою (пенсією), але й конституційною гарантією незалежності судді у відставці, є складовою його правового статусу як діючого судді з урахуванням правомірних законних очікувань на майбутнє щодо захищеного соціального статусу при звільненні його з посади (відставки), яке у своєму розмірі має бути максимально наближеним до рівня грошового утримання судді, який перебуває на відповідній посаді.

Таким чином, здійснений відповідачем перерахунок в період з 01 січня 2017 року до 05 січня 2017 року з урахуванням обмеження максимального розміру довічного грошового утримання є неправомірним і позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1, ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2017 р. - без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня викладення повного тексту згідно ст.ст. 211-212 КАС України.

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: О.О. Круговий