Справа № 564/1068/17
Суддя: Левчук В. В.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1068/17

Рядок статзвіту № 5

15 червня 2017 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Здибель І.О.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - адвокат Остапенко В.С.

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Костопільського районного суду Рівненської області справу №564/1068/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Малолюбашанської сільської ради Костопільського району Рівненської області про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень по складанню та винесенню постанови про адміністративне правопорушення, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області з адміністративним позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Малолюбашанської сільської ради Костопільського району Рівненської області про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень по складанню та винесенню постанови про адміністративне правопорушення, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позов мотивований тим, що притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст.152 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосування адміністративного стягнення у виді штрафу, є незаконним, необґрунтованим та було здійснено з перевищенням службових повноважень.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали свої позовні вимоги та просять суд позов задоволити.

Присутній в судовому засіданні представник відповідача позов заперечив та просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно дослідивши наявні у справі докази, судом встановлено наступне.

14 лютого 2017 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АА №541090 згідно якого 26.01.2017 року близько 08:00 год. ОСОБА_1 допустив в'їзд твердих побутових відходів на територію філії "Костопільський райавтодор", що знаходиться в межах населеного пункту с.Лісопіль Костопільського району Рівненської області, чим порушив правила благоустрою населених пунктів. Дії ОСОБА_1 Костопільським ВП ГУНП в Рівненській області кваліфіковані за ст.152 КУпАП /а.с.6/.

Згідно протоколу адміністративної комісії виконавчого комітету Малолюбашанської сільської ради Костопільського району Рівненської області №1 від 23 березня 2017 року, комісією прийнято рішення про винесення постанови №1 від 23.03.2017 року про накладення штрафу на ОСОБА_1 /а.с.5/.

Згідно постанови про накладання адміністративного стягнення №1 від 23 березня 2017 року до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. /а.с.4/.

Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області із вказаним адміністративним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ч.2 ст.283 КУпАП, постанова має містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

У цьому процесуальному документі необхідно обґрунтовувати і мотивувати юридичну оцінку обставин справи, вид і захід застосованого стягнення. Обґрунтованість постанови по справі пов'язана з повним, всебічним і об'єктивним дослідженням обставин справи, привальним застосуванням матеріально-правових і процесуально-правових норм. При цьому аргументація висновків має ґрунтуватися на даних, досліджених під час розгляду справ.

Висновок про наявність в діях (бездіяльності) особи складу адміністративного правопорушення може бути зроблено лише на підстави доказів, отриманих у встановленому законом порядку.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення. У ньому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи (частина перша статті 256 Кодексу). Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами (частина друга статті 256 Кодексу). У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це, така особа має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до нього, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання (частина третя статті 256 Кодексу). Протокол разом з іншими матеріалами справи, зокрема процесуально оформленими доказами, перелік яких встановлено у статті 251 Кодексу, надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення (частина перша статті 257 Кодексу). Підвідомчість справ про адміністративні правопорушення визначено у главі 17 Кодексу.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 255 КУпАП, право складати протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, надано уповноваженим на те посадовим особам органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Так, 14 лютого 2017 року дільничним сектору превенції Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області Никончуком А.А. складено протокол серії АА за №541090 про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.152 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох примірниках, один з яких вручається під розписку особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Докази вручення чи направлення ОСОБА_1 примірника протоколу в матеріалах справи відсутні.

Вказане порушення об'єктивно позбавило позивача права бути ознайомленим з інкримінованим правопорушенням, відповідно і з правом на підготовку до свого захисту.

Окрім того, такими діями позивача було позбавлено права надати пояснення щодо обставин інкримінованого правопорушення.

Також, згідно листа Філії "Костопільський райавтодор" Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" №75 від 22.05.2017 року, в період з 21.03.2017 року по 05.04.2017 року начальник філії ОСОБА_1 перебував у відпустці.

Частиною 1 ст.276 КУпАП установлено, що справи про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Водночас, за змістом частини 5 зазначеної статті: "Адміністративними комісіями справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем проживання правопорушення".

Виходячи із даної імперативної норми, з урахуванням місця реєстрації та проживання позивача у м.Костополі, адміністративну справу щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, зобов'язана була розглянути адміністративна комісія при виконавчому комітеті Костопільської міської ради.

Частиною 1 ст.268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Докази повідомлення позивача ОСОБА_1 про місце, дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення адміністративною комісією в матеріалах справи відсутні.

В протоколі засідання колегіального органу №1 від 23.03.2017 року, при розгляді справи про адміністративне правопорушення не зазначене місце розгляду, підстави розгляду за відсутності позивача, не наведено пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, зміст справи та оголошення відомостей прийнятої постанови, що суперечить вимогам ст.281 КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В порушення положень наведених у статтях 152, 252, 280 КУпАП відповідач не вжив заходів до повного, всебічного, об'єктивного з'ясування всіх обставин, що мають значення по справі.

Таким чином, дії колегіального органу, які виразились у складанні та винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення, не можуть бути визнано такими, що вчинено на підставі закону і в межах повноважень, передбачених законом.

Відповідно до п.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За результатами судового розгляду, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність своїх дій, які полягають у притягненні позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, а тому постанова №1 від 23.03.2017 року Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Малолюбашанської сільської ради Костопільського району Рівненської області про накладання адміністративного стягнення підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність настає за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Отже, кваліфікуючі ознаки ст.152 КУпАП мають бути обов'язково зазначені у постанові про притягнення особи до адміністративної відповідальності, а за їх відсутності особу не може бути притягнуто до відповідальності, оскільки в її діях відсутній склад зазначеного адміністративного правопорушення.

З правового аналізу ст.152 КУпАП вбачається, що дана норма є бланкетною, яка має загальний зміст, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів.

Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає обов'язкову деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, виражається у порушенні державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів (формальний склад).

У винесеній адміністративною комісією постанові відсутні посилання на відповідні законодавчі або нормативно-правові акти, які були порушені позивачем ОСОБА_1 при вчиненні адміністративного правопорушення.

Посилання представника відповідача в судовому засіданні на те, що позивачем вцілому порушено Правила благоустрою населених пунктів (сіл Лісопіль, Мала Любаша, Борщівка) та утримання території Малолюбашанської сільської ради, не приймаються судом до уваги, оскільки представник відповідача так і не зміг пояснити суду які саме пункти Правил були порушені позивачем.

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При цьому, згідно ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Доказів того, що ОСОБА_1 здійснив допуск твердих побутових відходів на територію філії "Костопільський райавтодор", що знаходиться в межах населеного пункту с.Лісопіль Костопільського району Рівненської області, в матеріалах справи відсутні та не доведені відповідачем під час судового розгляду.

За вказаних обставин, враховуючи пояснення сторін та наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Окрім того, згідно пояснень позивача, 26 січня 2017 року на території філії "Костопільський райавтодор" було виявлено побутові відходи, а вже 27 січня 2017 року зазначені побутові відходи було прибрано.

У відповідності до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.152 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 17, 71, 99, 100, 122, 158-159, 161-163, 167, 256 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Малолюбашанської сільської ради Костопільського району Рівненської області про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень по складанню та винесенню постанови про адміністративне правопорушення, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задоволити частково.

Скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Малолюбашанської сільської ради Костопільського району Рівненської області №1 від 23 березня 2017 про накладення адміністративного стягнення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 152 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Костопільський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СуддяВ. В. Левчук