Справа № 522/7754/17
Суддя: Бойчук А. Ю.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/7754/17
Провадження№ 2а/522/7469/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частини)

15 червня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Бойчука А. Ю.

при секретарі Іскрич В. В..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недооплаченої щорічної разової допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.160, ст.158 - 163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недооплаченої щорічної разової допомоги - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: А. Ю. Бойчук

Справа №522/7754/17

Провадження №2а/522/7469/17

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Бойчук А.Ю.

при секретрарі Іскрич В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недооплаченої щорічної разової допомоги,-

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, по якому просить:

-визнати бездіяльність Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо перерахунку щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня у розмірі встановленого статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016 рік протиправною.

-зобов'язати здійснити перерахунок, нарахувати і виплатити ОСОБА_3 4 730 гривень щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» на момент проведених виплат, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування вимог посилається на те, що позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_1 від 07.07.2015 року. У 2016 році департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради ОСОБА_3 була нарахована та виплачена щорічна разова грошова допомога до 5 травня у розмірі 920 гривень. В лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до департаменту праці соціальної політики Одеської міської ради з проханням провести перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік з урахуванням реальної мінімальної пенсії за віком згідно Закону « Про державний бюджет України на 2016 рік», та нарахувати недораховану різницю у розмірі 4730 гривень га його особистий рахунок згідно його особистої справи. 05 квітня 2017 року ОСОБА_1 отримав листа від Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 03.03.2017 року, в якому йому повідомили, що учасникам бойових дій на 2016 рік Урядом встановлено щорічну грошову допомогу до 05 травня в розмірі 920,00 грн.

З відмовою ОСОБА_1 не погоджується, тому змушений звернутися до суду для захисту своїх прав та інтересів.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4, позовні вимоги підтримував, просив суд позов задовольнити.

Представник Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради - Пужакова Є.С. у судовому засіданні заперечувала проти позову ОСОБА_1, вважає його необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Дослідивши матеріали, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджено посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_2 від 07.07.2015 року та має право на пільги, встановлені законодавством України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» для учасників бойових дій, перебуває на обліку в Департаменті праці та соціальної політики Одеської міської ради як учасник бойових дій.

У 2016 році Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради ОСОБА_1 була нарахована та виплачена щорічна разова грошова допомога до 5 травня у розмірі 920 гривень.

В лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради з проханням провести перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5травня за 2016 рік з урахуванням реальної мінімальної пенсії за віком згідно Закону «Про державний бюджет України на 2016 рік», та нарахувати недораховану різницю у розмірі 4730 гривень на його особистий рахунок згідно його особистої справи.

05 квітня 2017 року ОСОБА_1 отримав листа від Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 03.03.2017 року, в якому йому повідомили, що учасникам бойових дій на 2016 рік Урядом встановлено щорічну грошову допомогу до 5 травня в розмірі 920,00 гривень.

Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року № 3551-XII (далі - Закон № 3551-XII) щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Відповідно до п. 20 Розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" ч. 5 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" викладено у наступній редакції: "Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України".

Пунктом 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (254к/96-ВР ) (є неконституційними), положення статті 67 розділу I, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" та пункту 3 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Згідно з ч. 1 ст. 69 Закону України "Про Конституційний Суд України" рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

Відповідно до абз. 1, 2 ст. 73 Закону України "Про Конституційний Суд України" Конституційний Суд України приймає рішення щодо конституційності актів, зазначених у пункті 1 статті 13 цього Закону. У разі якщо ці акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Водночас, пунктом 26 розділу VІ "Прикінцеві і перехідні положення" Бюджетного кодексу України (в редакції Закону України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28 грудня 2014 року №79-VІІІ) встановлено, що норми і положення, зокрема, статей 12, 13, 14, 15, 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Так, на час виникнення спірних правовідносин по суті заявлених позовних вимог пункт 26 розділу VІ "Прикінцеві і перехідні положення" Бюджетного кодексу України Конституційним Судом України неконституційним не визнавався.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 141 "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" встановлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - органи соціального захисту населення), які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах: учасникам бойових дій - 920 гривень.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 1-11/2012 від 25 січня 2012 року у справі за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частин першої, другої, третьої статті 95, частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України, суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Так, питання виплати разової грошової допомоги до 5 травня врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року №141 "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Розміри виплати в цій постанові встановлені в конкретному розмірі і є незмінними.

Ч.1 ст.71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що виплата позивачу у 2016 році допомоги до 5 травня у розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України №141 від 02.03.2016 року, не є порушенням вимог Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а підстави для задоволення позовних вимог відсутні, оскільки відповідач діяв у межах наданих повноважень, в порядку та у спосіб, встановлених законом, що регулює порядок проведення спірних виплат.

За змістом статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені під час судового розгляду справи з урахуванням вимог статті 70 КАС України щодо належності та допустимості доказів або обставин, які не підлягають доказуванню, та висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись, ст. ст. 11, 17, 69-71, 94, 160-164, 167 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недооплаченої щорічної разової допомоги - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: А.Ю. Бойчук