Справа № 456/2347/16-а
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/4490/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01.03.2017 року в справі №456/2347/16-а за позовом ОСОБА_1 до Стрийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання права на розрахунок частини пенсії за раніше діючим законодавством та зобов'язання вчинити дії,-

встановив:

У серпні 2016 року позивач звернувся в суду з позовом до Стрийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання права на розрахунок частини пенсії за раніше діючим законодавством та зобов'язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що 19.05.2016 року ним до Стрийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області була подана заява про призначення пенсії за віком, части ну розміру якої за період страхового стажу, набутого до 01.01.2004 року, просив виз начити відповідно до раніше діючого законодавства (ст.27 ч.2 Закону України «Про загальнообов'я зкове державне пенсійне страхування»). Також посилався на те, що відповідно до абз.1 ч.2 ст.27 Закону України «Про загальнообов'я зкове державне пенсійне страхування» за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства.

Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01.03.2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою суду, позивач - ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Апелянт просить суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.

На підставі п.1 ч.1 ст. 197 КАС розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач звернувся до Стрийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про перерахунок пенсії за нормами ч.2 ст.27 Закону України «Про загальнообов'я зкове державне пенсійне страхування».

Разом з супровідним листом Стрийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області надало розпорядження 140966 від 28.07.2016 року, в якому зазначено, що розрахунок заробітку для обчислення, а саме - дата вводу заробітку - 19.05.2016 року, середній заробіток за минулий рік 376,38 (за повний 2015 рік).

Однак, незважаючи на звернення за призначенням пенсії у 2016 року, для цілей його роз рахунку відповідно до ст.27 ч.2 абз.1 Закону № 1058-ІV не може братись середній заробіток за минулий рік (повний 2015 рік), оскільки він не передує 2004 року набрання чинності цим Законом. Разом з тим, зазначений у розрахунку середній заробіток за минулий рік 376,38 прий нятий за даними 2002 року, але не за даними 2003 року, що передує 2004 року набрання чинності Законом № 1058-ІV. За даними Держкомстату середній заробіток за 2003 рік становить 462,27. Отже, при розрахунку пенсії Управління помилково вказало про середню заробітну пла ту за повний 2015 рік і помилково використало середню заробітну плату за 2002 рік в роз мірі 376,38 грн., тоді як слід було використати середню заробітну плату за 2003 рік в роз мірі 462,27 грн. та вказати за повний 2003 рік.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в діях відповідача не вбачається бездіяльності, яка б порушувала законні права позивача з наступних підстав.

До набрання чинності Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» призначення, перерахунок та виплата пенсій здійснювалися за нормами Закону України від 05.11.1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з ч.1 ст.19 Закону №1788-ХІІ пенсії за віком призначаються у розмірі 55 процентів заробітку, але не нижче мінімального розміру пенсії.

Відповідно до ч.5 ст.19 Закону №1788-ХІІ максимальний розмір пенсії не може перевищувати трьох мінімальних пенсій за віком.

Згідно з п. п. «а» п.1 постанови КМУ від 15.04.2003 року №544»Про підвищення розмірів трудових пенсій» мінімальний розмір пенсії, передбачений для обчислення трудових пенсій за віком, до 50 гривень включно.

Аналізуючи постанову Кабінету Міністрів України та норму Закону №1788-ХІІ - максимальний розмір пенсії за віком за раніше діючим законодавством становить 150 грн.

Усі розрахунки, проведені відповідачем на підставі заяви позивача, зафіксовані у розпорядженні №140966 від 29.07.2016 року «умовний розрахунок», копія якого була отримана позивачем. Пенсія розраховувалася відповідно до ч.2 ст.27 Закону №1058-ІV за двома складовими.

Перша складова відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», друга складова - згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до розрахунку пенсії за першою складовою, розрахунок пенсії проводився у розмірі 55 % заробітку.

Згідно з постановою КМУ від 11.03.2004 року №312 «Про додаткові заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян» при призначенні пенсій відповідно до ч.2 ст.27 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застосовуються мінімальний та максимальний розмір пенсій (з урахуванням цільової грошової допомоги), що встановлені постановою КМУ від 15.04.2003 року №544 «Про розмір підвищення трудових пенсій», збільшені на 12 відсотків.

Відтак, враховуючи вищезазначену постанову КМУ, розмір пенсії позивача за першою складовою склав 168,00 грн. (150 * 12%+150=168 грн.). Розмір пенсії за другою складовою визначався з урахуванням наявного стажу та розміру прожиткового мінімуму. За двома складовими загальний розмір пенсії за віком склав 823,29 грн. (168,00+655.29=823.29).

Оскільки ОСОБА_1 станом на день звернення до суду отримував пенсію в розмірі 1330, 75 грн, призначення пенсії за нормами ч.2 ст.27 Закону України №1058-ІV (за двома складовими) зменшувало б розмір пенсії позивача.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги є безпідставними і необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана правильно, а, відтак, у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01.03.2017 року в справі №456/2347/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. В. Костів
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель