Справа № 752/20088/16-а
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Безименної Н.В., Епель О.В.,

за участі секретаря: Козлової І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційні скарги ОСОБА_2, Правобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 13.03.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Правобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Правобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та рішення від 02.11.2016 щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії із розрахунку 90 відсотків місячної зарплати на підставі заяви позивача від 28.10.2016 та довідки Генеральної прокуратури України № 18-1537зп від 28.10.2016 про заробітну плату у сумі 29 603,39 грн; зобов'язання відповідача з 01.11.2016 здійснити перерахунок пенсії за вислугу років позивачу відповідно до частин 12 і 17 ст. 50-1 Закону України (в редакції на час призначення пенсії) з розрахунку 90 відсотків із місячної зарплати, зазначеній у довідці Генеральної прокуратури України № 18-1537зп від 28.10.2016, без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час з 01.12.2015, стягнення судового збору з відповідача. Допустити до негайного виконання постанову суду в частині зобов'язання Правобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо здійснення перерахунку та виплати позивачу пенсії за вислугу років у межах суми стягнення за один місяць.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.03.2017 вищевказаний адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії та рішення Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 02.11.2016 щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку пенсії із розрахунку 90 відсотків місячної зарплати на підставі заяви від 28.10.2016 та довідки Генеральної прокуратури України № 18-1537зп від 28.10.2016 про заробітну плату. Зобов'язано Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві з 01.11.2016 здійснити перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_2 відповідно до частини ст. ст. 12 і 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) з розрахунку 90 відсотків із місячної зарплати, зазначеній у довідці Генеральної прокуратури України № 18-1537зп від 28.10.2016, без обмеження граничного розміру пенсії за цією довідкою та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час з 28.10.2016. Стягнуто з Правобережного об'єднаного управління ПФУ в м. Києві на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн за рахунок відповідних бюджетних асигнувань Правобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач та відповідач подали апеляційні скарги, в яких просили скасувати постанову суду першої інстанції.

У судове засідання - 12.06.2017 з'явилась позивач.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана постанова суду - скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з чим не погоджується колегія суддів в повній мірі.

Позивачу з липня 2008 року призначено пенсію за вислугою років в розмірі 71 відсотків від розміру на той час місячної заробітної плати на посаді начальника відділу Генеральної прокуратури України відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції № 1789-ХІІ від 05.11.1991.

Після призначення їй пенсії позивач продовжувала працювати в органах прокуратури та була звільнена наказом Генерального прокурора України № 1161ц від 22.07.2015 у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці на підставі п. 1 частини першої ст. 40 КЗпП України.

ОСОБА_2 28.10.2016 звернулася до Правобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про перерахунок пенсії раніше призначеної пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру», який діяв на момент призначення пенсії, з розрахунку 90% суми місячної заробітної плати, розмір якої визначено у довідці Генеральної прокуратури України № 18-1537зп від 28.10.2016.

Листом Правобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 34899/05 від 02.11.2016 позивача повідомлено про відсутність законних підстав для проведення перерахунку пенсії.

Не погоджуючись із такими діями Правобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві, ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на перерахунок пенсії у зв'язку зі збільшенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Згідно з частиною першою ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII від 05.11.1991 (в редакції від 22.05.2008) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

В 2008 році позивачу призначено пенсію у розмірі 71 відсотків місячного заробітку.

У відповідності до ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у вказаній редакції призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

У подальшому до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» були неодноразово внесені зміни.

Крім того, з 01.04.2015 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення». Положення п. 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» вказаного Закону передбачають, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

До 01.06.2015 відповідний закон не прийнятий, у зв'язку з чим норми і положення Закону України «Про прокуратуру» щодо пенсійного забезпечення втратили чинність.

З 15.07.2015 набув чинності Закон України «Про прокуратуру», що був прийнятий 14.10.2014. Порядок пенсійного забезпечення працівників прокуратури визначений у ст. 86 вказаного Закону. Разом з тим, вказана норма права не передбачає порядок і умови перерахунку пенсії, а лише містить посилання на те, що вони визначаються Кабінетом Міністрів України.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у жовтні 2016 року. На час розгляду звернення позивача Кабінет Міністрів України не прийняв нормативно-правовий акт, яким були б визначені умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Вирішуючи питання щодо наявності у позивача права на перерахунок пенсії за зазначених умов, колегія суддів виходить із того, що відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

З огляду на те, що законодавство стосовно пенсійного забезпечення працівників прокуратури неодноразово змінювалося, питання забезпечення прав та гарантій для зазначеної категорії осіб вирішувалися Конституційним Судом України.

Так, у рішенні від 06 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі за конституційними поданнями Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень ч. 6 ст. 22 Закону України «Про міліцію» та ч. 7 ст. 22 Закону України «Про пожежну безпеку» Конституційний Суд України зазначив, що служба в міліції, державній пожежній охороні передбачає ряд специфічних вимог, які дістали своє відображення у законодавстві. Норми, що регулюють суспільні відносини у цих сферах, враховують екстремальні умови праці, пов'язані з постійним ризиком для життя і здоров'я, жорсткі вимоги до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

У рішенні від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 Конституційний Суд України дійшов висновку про те, що ці положення поширюються і на службу в Збройних Силах України, Військово-Морських Силах України, в органах Служби безпеки України, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо.

Конституційний Суд України також зазначив, що багато таких «пільг», встановлених Законами України «Про міліцію», «;Про прокуратуру» тощо, є не пільгами, а гарантіями та іншими засобами забезпечення професійної діяльності окремих категорій громадян, ефективного функціонування відповідних органів.

Також Конституційний Суд України звернув увагу на те, що Конституція України виокремлює категорії громадян України, які потребують додаткових гарантій держави, зокрема, гарантій соціального захисту. До них насамперед належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі в органах, що забезпечують суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку.

Таким чином, рівень досягнутих гарантій працівників прокуратури, у тому числі щодо права на перерахунок пенсії, не може бути звужений шляхом внесення змін до законодавства.

Відтак, при вирішенні питання про дію відповідних законів у часі обов'язковому урахуванню підлягають положення ст. 22 Конституції України, які передбачають недопустимість звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачу був гарантований перерахунок розміру пенсії, призначеної відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», у зв'язку із підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Зміни до законодавства, які передбачають звуження обсягу чи скасування зазначеної гарантії підлягають застосуванню виключно до осіб, які набули права на пенсію після набрання чинності відповідними нормативно-правовими актами.

За таких обставин колегія суддів вважає необґрунтованими посилання відповідача на ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», який був прийнятий 14.10.2014 та на п. 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», як на підставу для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перерахунок пенсії, оскільки пенсія позивачу призначена ще у 2008 році згідно Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII від 05.11.1991, а не Закону України «Про прокуратуру», який був прийнятий 14.10.2014.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення про задоволення адміністративного позову ОСОБА_2 про перерахунок пенсії.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про необхідність зобов'язання Правобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснювати виплату пенсії позивачу з 28.10.2016.

Приймаючи рішення про зобов'язання пенсійного органу здійснити перерахунок пенсії позивача з 28.10.2016, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги підлягають задоволенню за період, який починається з дати звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії.

Разом з тим, відповідно до ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, що діяла з 22.05.2008, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Зазначена норма права вказує на те, що право на перерахунок пенсії здійснюється з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому відбулося підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. У разі здійснення перерахунку з порушенням зазначеного строку, пенсіонер має право на отримання пенсії за минулий час, але не більш як за 12 місяців.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що позивач має право на перерахунок та виплату пенсії з 01.12.2015.

Згідно частини першої ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

За подачу адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1113,65 грн. Спірною постановою суду з відповідача на користь ОСОБА_2 стягнуто судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн. Тобто, помилково залишено поза увагою сплату позивачем судового збору за подачу адміністративного позову у розмірі 562,45 грн.

У зв'язку з викладеним колегія суддів доходить висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Правобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_2 судові витрати за подачу адміністративного позову у розмірі 562,45 грн та за подачу апеляційної скарги у розмірі 1225,41 грн.

Відтак, доводи апеляційних скарг позивача та відповідача лише частково спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в постанові від 13.03.2017, та є підставами для її скасування у частині.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, проте у частині прийняв рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві задовольнити частково.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 13.03.2017 скасувати в частині задоволення позовної вимоги про зобов'язати Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з 01.11.2016 здійснити перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_2 відповідно до частин 12 і 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) з розрахунку 90 відсотків із місячної зарплати, зазначеній у довідці Генеральної прокуратури України від 28.10.2016 №18-1537зп, без обмеження граничного розміру пенсії за цією довідкою та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час з 28.10.2016 та в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення судового збору у розмірі 562,45 грн та ухвали в цих частинах нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Зобов'язати Правобережне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату з 01.12.2015 призначеної пенсії ОСОБА_2 за вислугу років у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати за відповідною посадою згідно довідки Генеральної прокуратури України № 18-1537зп від 28.10.2016, з урахуванням виплаченого, без обмеження її максимальним розміром.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Правобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_2 судові витрати за подачу адміністративного позову у розмірі 562,45 грн.

В решті постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 13.03.2017 залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Правобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_2 судові витрати за подачу апеляційної скарги у розмірі 1225,41 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст виготовлено: 19.06.2017.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: Н.В. Безименна

О.В. Епель

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Безименна Н.В.

Епель О.В.