Справа № 521/1831/17
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2017 р.м.ОдесаСправа № 521/1831/17

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Леонов О.С.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Косцової І.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 10 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання неправомірними дії та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у Малиновському районі м. Одеси, в якому просила визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси № 12/І-І від 24.01.2017 року у врахуванні інших видів виплат при обчисленні її пенсії, відповідно до Закону України "Про державну службу", зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси здійснити розрахунок та виплату пенсії починаючи з 01.02.2008 року у розмірі 90% з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань, згідно Довідки про заробітну плату з 01.02.2008 року, виданої ДПІ у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області від 10.01.2017 р. №39/і/НОМЕР_1 без зміни базового місяця індексації пенсії наростаючим підсумком - жовтень 2009 року, звернути постанову до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2017 року позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Малиновському районі м. Одеси щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки про фактично нараховані та сплачені суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб, на підставі довідки від 09.11.2015 року № 87, виданої виконавчим комітетом Одеської міської ради про складові заробітної плати, в яку включена матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, грошова винагорода у розмірі трьох середньомісячних заробітних плат, за сумлінну безперервну працю в органах місцевого самоврядування.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси здійснити ОСОБА_1 розрахунок та виплату пенсії починаючи з 01.01.2017 року у розмірі 90% з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань згідно з довідкою про заробітну плату виданої ДПІ у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області від 10.01.2017 р. №39/і/НОМЕР_1 без зміни базового місяця індексації пенсії наростаючим підсумком.

Звернуто постанову до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

В апеляційній скарзі, Малиновське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову та прийняти нову про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2017 року здійснено заміну відповідача - управління Пенсійного фонду України у Малиновському районі м. Одеси на його правонаступника - Малиновське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач, ОСОБА_1, з 19.09.2002 року отримує пенсію по інвалідності згідно з Законом України "Про державну службу".

12.01.2017 року звернулась до УПФУ в Малиновському районі м. Одеси із заявою про приведення розміру її пенсії, обчисленої не в повному обсязі при останньому перерахунку з 01.02.2008 року, у відповідності до законодавства України шляхом донарахування до розміру пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань без зміни базового місяця індексації пенсії - жовтень 2009 року, надавши довідку ДПІ у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області від 10.01.2017 року № 39/і/НОМЕР_1 про заробітну плату з 01.02.2008 року.

Листом від 24.01.2017 року № 12/І-І позивачку повідомлено про відмову у перерахунку пенсії, з посиланням на те, що згідно п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-VIII з 01.06.2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким призначаються відповідно до Закону України "Про державну службу", і тому з 01.06.2015 року раніше призначені пенсії не перераховуються.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування враховуються в заробіток (доход) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 року № 108/95-ВР (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вказаного Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-XII (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначає, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: 1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із цим Законом були фактично обчислені та сплачені страхові внески до Пенсійного фонду в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески; 2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум. Для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися і до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи. Перелік таких осіб, а також порядок визначення для них заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України; 3) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що отримані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що отримані позивачем суми виплат матеріальної допомоги та індексації заробітної плати, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески, повинні були бути враховані відповідачем в заробіток (дохід) позивача для обчислення її пенсії у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Аналогічна позиція була неодноразово висловлена Верховним судом України, зокрема, у рішеннях № 21-3а14 від 04.03.2014 року, № 21-314а14 від 16.09.2014 року.

Відповідно до ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Доводи апелянта про те, що матеріальна допомога, суми індексації заробітної плати, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак які не включаються до складу заробітної плати державного службовця, не враховуються при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: перевагу було надано положенням Закону України "Про державну службу" та Закону України "Про оплату праці", які щодо спірних відносин є загальними, у той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та стаття 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", чинних та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин.

Також, колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта на те, що з 01.05.2016 року набрав чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889 та цим Законом не передбачені будь-які перерахунки пенсій, а тому, на думку апелянта, відсутні і підстави для перерахунки пенсії позивача, оскільки фактичні обставини даної справи не свідчать про спір між сторонами стосовно наявності у позивача права на здійснення перерахунку її пенсії з підстав, визначених цим Законом. За суттю позовних вимог позивача остання просить поновити своє порушене відповідачем право на отримання пенсії в розмірі, який повинен бути визначений саме на момент призначення їй пенсії із заробітної плати з урахуванням усіх складових, з яких сплачені страхові внески.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі - залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 10 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання неправомірними дії та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: