Справа № 821/920/16
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2017 р.м.ОдесаСправа № 821/920/16

Категорія: 10 Головуючий в 1 інстанції: Ігнатенко О.Й.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого - Потапчука В.О.

суддів - Семенюка Г.В.

- Шеметенко Л.П.

при секретарі - Алексєєвої Н.М.

за участю: представника апелянта Саламатіна О.В.

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 06 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Херсонський обласний військовий комісаріат про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2016 року ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4, позивач) звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Херсонський обласний військовий комісаріат про визнання протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу по інвалідності ІІІ групи, що настала внаслідок поранення (контузії) та захворювання, пов'язаних з виконанням обов'язків військової служби, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 «про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та зобов'язати відповідача розглянути питання щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги по інвалідності ІІІ групи, що настала внаслідок поранення (контузії) та захворювання, пов'язаних з виконанням обов'язків військової служби відповідно до вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України та ст.16-16-3 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 06 лютого 2017 року адміністративний позов задоволений.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, Міністерство оборони України звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги Міністерства оборони України, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

ОСОБА_4, 1964 року народження, проходив службу в Збройних силах з 23 вересня 1982 року по 21 грудня 1984 року.

В період з 28 грудня 1982 року по 21 грудня 1984 року позивач проходив службу в в/ч пп 82869 та брав участь в бойових діях Демократичної Республіці Афганістан на підставі військового квитка НОМЕР_1, про що свідчить довідка від 28 січня 2016 року за № 6/35 Херсонського обласного військового комісаріату.

04 листопада 1997 року позивачу надано статус учасника бойових дій та видано відповідне посвідчення.

У 1983 році, під час бойових дій в Афганістані, позивач отримав осколкові поранення голови, лівого плеча та правої ноги. При огляді спеціалістом у галузі судово-медичної експертизи на тілі позивача встановлені рубці, які є наслідком загоєння вказаних ран, які могли утворитися внаслідок вогнепальних (осколкових) поранень, отриманих у 1983 році.

Відповідно до витягу із протоколу № 63 від 12 січня 2016 року засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв'язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця ОСОБА_4 встановлено, що поранення (контузія) та захворювання пов'язані з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Довідкою МСЕК № 0281187 від 03 лютого 2016 року ОСОБА_4 встановлено ІІІ групу інвалідності у зв'язку з пораненням (контузія), пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

19 лютого 2016 року позивач звернувся до Військового комісаріату Херсонського обласного військового комісаріату із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з інвалідністю ІІІ групи, що настала внаслідок поранення (контузії) та захворювання, пов'язаних з виконанням обов'язків військової служби.

31 травня 2016 року Херсонським обласним військовим комісаріатом Міністерства оборони України у задоволенні заяви позивача відмовлено, у зв'язку з відсутністю документів, що свідчать про причину та обставини поранення (контузії, травми та каліцтва) та у зв'язку з тим, що з наданих позивачем документів не вбачається, що поранення не пов'язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Не погоджуючись з вищевикладеною відмовою позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що посилання відповідача на відсутність документу, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми та каліцтва), як підставу для відмови у оформленні та призначенні одноразової грошової допомоги є необґрунтованими, оскільки форма такого документу законодавчо не визначена, а тому, за приписами наведеної норми такими документами можуть бути будь-які відомості, які свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва).

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції таким, що відповідає вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХІІ, Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» та Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 (далі-№975).

В апеляційній скарзі вказується на те, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим апелянтом ставиться питання про скасування постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 06 лютого 2017 року та ухвалення нової постанови, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Колегія суддів не погоджується з таким доводом апелянта з огляду на наступне.

Частиною 5статті 17 Конституції України встановлено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв'язку із виконанням ними конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІІ «Про військовий обов'язок і військову службу»

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХІІ.

Розділом ІІ цього Закону, зокрема, встановлені права військовослужбовців щодо грошового забезпечення.

Відповідно до п. 4 частини 2статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов'язків військової служби або внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням ним обов'язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Згідно пп. 6 п. 1 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975(далі - Порядок № 975), одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов'язків військової служби або внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням ним обов'язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Підпунктами б, г пункту 21.5 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року N 402 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за N 1109/15800, встановлено, що постанови ВЛК про причинний зв'язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:

"Поранення (контузія, травма, каліцтво), так, пов'язане з виконанням обов'язків військової служби" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане (крім випадків протиправного діяння), у разі фактичного виконання службових обов'язків під час проходження військової служби в частинах, які не входили до складу діючої армії. При ураженнях, зумовлених дією ДІВ, КРП, джерел ЕМП, ЛВ, мікроорганізмів I - II груп патогенності, а також токсичних речовин, які виникають у зв'язку з виконанням обов'язків військової служби, приймається постанова - "Травма (зазначити фактор), так, пов'язана з виконанням обов'язків військової служби". Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов'язки військової служби, у випадках, передбачених частиною 3 статті 24 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу".

"Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), пов'язане з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії" - якщо захворювання виникло, поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане в період перебування в країнах, де велись бойові дії (Перелік країн затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1994 року N 63 "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (із змінами), далі - Перелік країн), і військовослужбовець визнаний учасником бойових дій. Зазначена постанова приймається також, коли наявне захворювання за зазначений період служби досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби. Постанова в такому формулюванні приймається при хронічних, повільно прогресуючих захворюваннях, за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з країни, де велись бойові дії, або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести початок захворювання на період участі в бойових діях.

Відповідно до пункту 21.21 зазначеного Положення, за наявності тілесних ушкоджень (відсутність кінцівки, дефекти кісток черепа, рубці після поранень, наявність чужорідних тіл) у колишніх військовослужбовців - учасників бойових дій у роки Великої Вітчизняної війни, в інші періоди ведення бойових дій, у тому числі при проходженні військової служби в країнах, де велися бойові дії, а також у колишніх військовополонених у разі відсутності даних про їх медичний огляд ВЛК з цього приводу в період військової служби ці особи, незалежно від причини звільнення із Збройних Сил і ступеня придатності до військової служби у даний час, для встановлення характеру і давності тілесних ушкоджень за направленням військового комісара підлягають огляду судово-медичним експертом (за необхідності після обстеження у лікувально-профілактичному закладі). Результати медичного обстеження судово-медичним експертом заносяться в акт судово-медичного дослідження (висновок експерта) за наслідками поранення та разом з довідкою про проходження військової служби і перебування у частинах діючої армії, з посиланням на Перелік країн, посвідченням учасника бойових дій, військово-обліковими і медичними документами направляються до штатних ВЛК для встановлення причинного зв'язку поранення (каліцтва).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу відмовлено у задоволенні заяви про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з інвалідністю ІІІ групи, що настала внаслідок поранення (контузії) та захворювання, пов'язаних з виконанням обов'язків військової служби, оскільки відсутності документів, що свідчать про причину та обставини поранення (контузії, травми та каліцтва), та у зв'язку з тим, що з наданих позивачем документів не вбачається, що поранення не пов'язане із вчиненням особою кримінільного чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Колегія суддів не погоджується з вказаною відмовою виходячи з наступного.

Дослідивши матеріали справи, а саме довідку Цюрупинського районного військового комісаріату Херсонської області №8 від 29 січня 2016 року та довідку Херсонського обласного військового комісаріату від 28 січня 2016 року за № 6/35, колегією суддів встановлено, що позивач дійсно проходив службу в Збройних силах з 23 вересня 1982 року по 21 грудня 1984 року, та відповідно військового квитка НО № 388689в період з 28 грудня 1982 року по 21 грудня 1984 року він проходив службу в в/ч пп 82869 та брав участь в бойових діях Демократичної Республіці Афганістан. /а.с.9-10/

Відповідно до висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 30 грудня 2015 року за № 2670/ж позивач у 1983 році, під час бойових дій у Афганістані, отримав осколкові поранення голови, лівого плеча та правої ноги. При вищевказаному огляді спеціалістом виявлені рубці, які є наслідком загоєння вказаних ран, та які могли утворитися внаслідок вогнепальних (осколкових) поранень, отриманих у 1983 році. /а.с.14/

З дослідженої в судовому засіданні медико - експертної справи № 15904 ОСОБА_4 вбачається, що поранення (контузія) та захворювання, пов'язані з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах , де велись бойові дії.

Більш того, колегією суддів також було досліджено витяг із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв'язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця ОСОБА_4 № 63 від 12 січня 2016 року, який міститься в матеріалах справи, згідно якого також вбачається, що «поранення (контузія) та захворювання ОСОБА_4 пов'язані з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії». /а.с. 80/

Отже, на думку колегії суддів, вищевказані документи, а саме: витяг з протоколу ЦВЛК № 63 від 12 січня 2016 року; висновок спеціаліста у галузі медичної експертизи № 2670/Ж від 30 грудня 2015 року, а також досліджена в судовому засіданні особова справа № 15904, по своїй суті свідчать, що поранення та захворювання позивача не пов'язані із вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Більш того, на думку колегії суддів, додатковим підтвердженням отримання позивачем поранення (контузії) та захворювання, пов'язаних з виконанням обов'язків військової служби є довідка МСЕК № 0281187 від 03 лютого 2016 року, згідно якої позивачу надано ІІІ групу інвалідності у зв'язку з пораненням (контузія), пов'язаних з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. /а.с. 12/

Також, колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи міститься посвідчення про надання позивачу статусу учасника бойових дій від 04 листопада 1997 року. /а.с. 13/ Та відсутні будь-які посилання, що поранення отримане внаслідок вчинення позивачем дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, та пов'язаних із вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення.

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач має право на призначення та виплату йому Міністерством оборони України, відповідно до Порядку № 975, одноразової грошової допомоги як інваліду ІІІ групи з 03 березня 2015 року в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, а відповідач не довів правомірність своєї відмови в призначенні та виплаті відповідачу такої допомоги.

В свою чергу колегія суддів також погоджується з судом першої інстанції про те, що право на призначення та виплату позивачу одноразової грошової допомоги як інваліду ІІІ групи, відповідно до Порядку № 975, виникло з дня встановлення інвалідності, а саме з 03 березня 2015 року, оскільки пунктом 8 ст. 16-3 Закону № 2011 - ХІІ в редакції з 01 січня 2014 року встановлено: «Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права».

Твердження відповідача, щодо відсутності у поданих матеріалів документу, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов'язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, не є обґрунтованими, оскільки форма такого документу законодавчо не визначена, а тому, за приписами наведеної норми такими документами можуть бути будь-які відомості, які свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва).

До такого ж висновку дійшов Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 22 січня 2015 року у справі К/800/7338/13 та в ухвалі від 14 квітня 2017 року у справі К/800/6994/17.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обов'язку саме Міністерством Оборони України приймати рішення про виплату одноразової грошової допомоги військовослужбовцям у зв'язку з встановленням інвалідності, пов'язаної із виконанням обов'язків військової служби під час здійснення інтернаціонального зобов'язання та не передбачає повернення документів на доопрацювання.

З матеріалів справи вбачається, що після направлення позивачем на адресу Херсонського військового комісаріату вищевказаної заяви, висновок від 22 лютого 2016 року за № 6/2/117 разом із пакетом документів було відправлено супровідним листом до Міністерства оборони України для прийняття рішення про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги, проте листом №6/2/370 від 31 травня 2016 року Міністерством оборони України документи були повернуті позивачеві для доопрацювання, оскільки відсутні відомості, про те, що його поранення (контузія) не пов'язано із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Пунктами 11 та 13 Порядку № 975 передбачено, що військовослужбовець, військовозобов'язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв'язку інвалідності чи втрати працездатності. До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов'язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Тобто, розпорядник бюджетних коштів приймає рішення, щодо призначення або відмови у призначенні виплати одноразової грошової допомоги. Законодавство не передбачає повернення документів на доопрацювання щодо призначення та виплати вказаної грошової допомоги.

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення про виплату одноразової грошової допомоги в зв'язку з інвалідністю військовослужбовців, приймає головний розпорядник коштів, а саме Міністерство оборони України, після отримання відповідного висновку із визначеним переліком документів, необхідних для призначення виплати.

Таким чином, на думку колегії суддів, дії відповідача щодо повернення документів позивачеві для доопрацювання є протиправними.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_4 в повному розмірі.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись, ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 06 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Суддя доповідач: Потапчук В.О.

Суддя: Шеметенко Л.П.

Суддя: Семенюка Г.В.