Справа № 617/1667/16-а
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 р.Справа № 617/1667/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Бондара В.О. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.

представник відповідача Шаповалов Д.О.

позивач ОСОБА_2

представник позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_4 на постанову Вовчанського районного суду Харківської області від 18.05.2017р. по справі № 617/1667/16-а

за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_4

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантагро" , Іванівської сільської ради Вовчанського району Харківської області

про визнання незаконними та скасування рішень № 13, № 14 від 10.04.2012 року виконавчого комітету Іванівської сільської ради,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачі, ОСОБА_2, ОСОБА_4 звернулись до Вовчанського районного суду Харківської області з позовами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантагро", Іванівської сільської ради Вовчанського району Харківської області, в яких просили суд: визнати незаконним та скасувати рішення №13 від 10.04.2012 р. виконавчого комітету Іванівської сільської ради "Про оформлення права власності на нежитлові будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_1, а саме: Автогараж №30, Р-1, загальна площа 1243 кв.м; Бензобудка №33,И-1,загальна площа 6,1 кв.м; Вагова будка №37,Ж-1,загальна площа 17,8 кв.м; Вагова будка №38,З-1,загальна площа 19,0 кв.м; Гараж №31,В-1,загальна площа 832,8 кв.м; Будинок механізаторів (столова) №36,А-1,загальна площа 162,5 кв.м; Зерносклад №26,В-1,загальна площа 1235,7 кв.м; Зерносховище №28,Г-1,загальна площа 2376,0 кв.м; Кладова продукції №27,Е-1,загальна площа 271,7 кв.м; Критий тік №51,Д-1,загальна площа 4508 кв.м; Майстерня №10,С-1,загальна площа 515,8 кв.м; Нафтобаза №32,К-1,загальна площа 13,1 кв.м; Овочесховище №29,Т-1,загальна площа 621,4 кв.м; Пилорама №64,О-1,загальна площа 28,1 кв.м; Сарай з підвалом №50,Н-1,П-1,загальна площа 128,0 кв.м; ПТО №57, У-1,загальна площа 140,7 кв.м; Склад газових балонів №33,М-1,загальна площа 45,1 кв.м; Будівля КЗС №49,Л-1,загальна площа 230,2 кв.м.; Столярня гаражу №34,Ф-1, загальна площа 61,1 кв.м; Баня-склад №45,Х-1,загальна площа 104,1 кв.м. та рішення №14 від 10.04.2012 р. виконавчого комітету Іванівської сільської ради "Про оформлення права власності на нежитлові будівлі за адресою: АДРЕСА_2, а саме: Корівник №16, А-1,загальна площа 2475,7 кв.м; Корівник №17,Б-1,загальна площа 2448,9 кв.м; Корівник №18,В-1,загальна площа 1655,2 кв.м; Пункт штучного запліднення №20,Ж-1,загальна площа 56,6 кв.м; Будинок тваринників №19,Д-1,загальна площа 62,5 кв.м.

В обгрунтування позовів зазначили, що 29.02.2012 року було проведено засідання Комісії з організації вирішення майнових питань колишнього КСП «Карла Маркса», реорганізованого в СБК «Мрія», за результатом якого була задоволена заява ТОВ «Сантагро» про виділення майна вказаного підприємства. 10.04.2012 р. Виконком Іванівської сільської ради на підставі вищезазначеного рішення Комісії з організації вирішення майнових питань колишнього КСП «Карла Маркса», реоганізованого в СБК «Мрія», прийняв оскаржувані рішення. Позивачі є власниками майнових сертифікатів колишнього КСП «Карла Маркса» і дані рішення виконавчого комітету Іванівської сільської ради порушують права позивачів.

Постановою Вовчанського районного суду Харківської області від 18.05.2017 року в задоволенні адміністративних позовів ОСОБА_2, ОСОБА_4 відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачами подано апеляційні скарги, в яких вони просять скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційних скарг позивачі посилаються на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційних скаргах.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Сантагро", подав заперечення на апеляційні скарги позивачів, в яких він, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції, просив залишити апеляційні скарги без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивачі, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, просили скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційних скаргах.

Представник відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантагро", наполягаючи на законності та обгрунтованості постанови суду першої інстанції, просив залишити апеляційні скарги без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Представник відповідача, Іванівської сільської ради Вовчанського району Харківської області, в судове засідання не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, справа розглядається за його відсутності.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, перевіривши рішення суду та доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що відповідно до копії свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) виданого Іванівською сільською радою, позивачі мають право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства КСП імені Карла Маркса, реорганізованого в СБК «Мрія» с. Іванівка, відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників від 11 травня 2001 року (т. 1 а.с.40 ; т.2 а.с. 63).

Протоколом №1 засідання комісії з організації вирішення майнових питань від 29.02.2012 р. було вирішено питання про виділення ТОВ «Сантагро» майна в натурі, в зв'язку з викупом ТОВ «Сантагро» майнових сертифікатів у співвласників ТОВ «Сантагро» з основних засобів співвласників (т. 1 а.с. 41-49).

Відповідно до даного протоколу всі члени комісії проголосували за виділення в натурі майна ТОВ «Сантагро» з основних засобів співвласників за переліком, в зв'язку з викупом ТОВ «Сантагро» майнових сертифікатів у співвласників ТОВ «Сантагро». До вказаного майна входить перелічене в позовній заяві позивачем майно, а саме: Автогараж №30, Р-1, загальна площа 1243 кв.м; Бензобудка № 33,И-1,загальна площа 6,1 кв.м; Вагова будка № 37,Ж-1,загальна площа 17,8 кв.м; Вагова будка № 38,З-1,загальна площа 19,0 кв.м; Гараж №31, В-1,загальна площа 832,8 кв.м; Будинок механізаторів (столова) №36,А-1, загальна площа 162,5 кв.м; Зерносклад №26,В-1,загальна площа 1235,7 кв.м; Зерносховище №28,Г-1,загальна площа 2376,0 кв.м; Кладова продукції №27,Е-1,загальна площа 271,7 кв.м; Критий тік №51,Д-1,загальна площа 4508 кв.м; Майстерня №10,С-1,загальна площа 515,8 кв.м; Нафтобаза №32,К-1,загальна площа 13,1 кв.м; Овочесховище №29,Т-1,загальна площа 621,4 кв.м; Пилорама №64,О-1,загальна площа 28,1 кв.м; Сарай з підвалом №50,Н-1,П-1,загальна площа 128,0 кв.м; ПТО №57,У-1,загальна площа 140,7 кв.м; Склад газових балонів №33,М-1,загальна площа 45,1 кв.м; Будівля КЗС №49,Л-1,загальна площа 230,2 кв.м.; Столярня гаражу №34,Ф-1, загальна площа 61,1 кв.м; Баня-склад №45,Х-1,загальна площа 104,1 кв.м.; Корівник №16, А-1,загальна площа 2475,7 кв.м; Корівник №17,Б-1,загальна площа 2448,9 кв.м; Корівник №18,В-1,загальна площа 1655,2 кв.м; Пункт штучного запліднення №20,Ж-1,загальна площа 56,6 кв.м; Будинок тваринників №19,Д-1,загальна площа 62,5 кв.м.

На підставі Протоколу № 1 засідання комісії з організації вирішення майнових питань від 29.02.2012 р. Іванівською сільською радою було прийнято рішення №13 та №14 від 10 квітня 2012 року про оформлення права власності на нежитлові будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_2, а саме: корівника №16, корівника №17, корівника №18, будинку тваринників №19, пункту штучного запліднення №20 та за адресою: АДРЕСА_1 на нежитлові будівлі згідно Додатку №1 (т.2 а.с.50-52), які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Сантагро».

Не погодившись із зазначеними рішеннями, позивачі звернулись з даними позовами до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства за правилами КАС України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до вимог статті 4 цього Кодексу правосуддя в адміністративних справах здійснюється адміністративними судами. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 8 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України позивача визначено як особу, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" визначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі й обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного (господарського) судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Отже, у разі оформлення права власності на нерухоме майно на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, що вичерпує свою дію після реалізації його, як акта ненормативного характеру, подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою права на спірне нерухоме майно має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідно до копії свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) виданого Іванівською сільською радою, позивачі мають право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства КСП імені Карла Маркса, реорганізованого в СБК «Мрія» с. Іванівка, відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників від 11 травня 2001 року (т. 1 а.с.40 ; т.2 а.с. 63).

Протоколом №1 засідання комісії з організації вирішення майнових питань від 29.02.2012 р. було вирішено питання про виділення ТОВ «Сантагро» майна в натурі, в зв'язку з викупом ТОВ «Сантагро» майнових сертифікатів у співвласників ТОВ «Сантагро» з основних засобів співвласників (т. 1 а.с. 41-49).

Відповідно до даного протоколу всі члени комісії проголосували за виділення в натурі майна ТОВ «Сантагро» з основних засобів співвласників за переліком, в зв'язку з викупом ТОВ «Сантагро» майнових сертифікатів у співвласників ТОВ «Сантагро». До вказаного майна входить перелічене в позовній заяві позивачем майно.

На підставі Протоколу № 1 засідання комісії з організації вирішення майнових питань від 29.02.2012 р. Іванівською сільською радою було прийнято Рішення №13 та №14 від 10 квітня 2012 року про оформлення права власності на нежитлові будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_2, а саме: корівника №16, корівника №17, корівника №18, будинку тваринників №19, пункту штучного запліднення №20 та за адресою: АДРЕСА_1 на нежитлові будівлі згідно Додатку №1 (т.2 а.с.50-52), які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Сантагро».

Згідно свідоцтв про право власності на нерухоме майно від 11.04.2012 р. власником майна, зазначеного у Рішеннях 13, 14 зареєстровано ТОВ "Сантагро" /т.2 а.с. 53, 54/.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що спір між сторонами виник з приводу права власності на нежитлові приміщення.

Відповідно ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Враховуючи, що в цих правовідносинах має місце спір про цивільне право, зазначена справа повинна бути розглянута за правилами цивільного процесуального законодавства, що виключає її розгляд за правилами адміністративного судочинства.

Така правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду України від 16.12.2014 р. № 21-544а14, від 24.02.2015 р. у справі № 21-34а15, в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 16.11.2016 р. по справі № 2012/10716/2012, від 26.01.2017 р. по справі № 916/1124/14, від 24.01.2017 р. по справі № 826/7798/14, від 07.02.2017 р. по справі К800/52730/14.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що з метою належного способу захисту прав позивачів в межах наявного спору та з урахуванням правових висновків Верховного Суду України, спір про правомірність оскаржуваних рішень має вирішуватися у порядку цивільного судочинства, за правилами якого, можливий одночасний розгляд вимог про визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, а також зустрічних позовних вимог третіх осіб щодо правомірності дій відповідача за наслідками прийняття ним рішень про оформлення права власності на не житлові приміщення та в подальшому їх надання у власність іншим особам.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції, при ухваленні постанови, були порушені норми чинного процесуального права, і як наслідок апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню, провадження у справі - закриттю.

Керуючись п. 1 ст. 157, ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 4 ст. 198, 203, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Вовчанського районного суду Харківської області від 18.05.2017р. по справі № 617/1667/16-а скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантагро" , Іванівської сільської ради Вовчанського району Харківської області про визнання незаконним та скасування рішень №13, №14 від 10.04.2012 року виконавчого комітету Іванівської сільської ради закрити.

Роз'яснити, що розгляд справи належить до компетенції судів загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський В.А.
Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О. Кононенко З.О.
Повний текст ухвали виготовлений 19.06.2017 р.