Справа № 816/659/17
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/659/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сич С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Бурнаховської Ю.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни про визнання незаконним рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

05 травня 2017 року позивач ОСОБА_1 /надалі - позивач; ОСОБА_1 / звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Комісії Міністерства внутрішніх справ України з розгляду питань, пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій про визнання незаконним рішення Комісії Міністерства внутрішніх справ України з розгляду питань, пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій, № 1/ІІ/XVІІ/1 від 17.03.2017 про відмову ОСОБА_1 у наданні статусу учасника бойових дій; зобов`язання Комісії Міністерства внутрішніх справ України з розгляду питань, пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій переглянути питання щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій та зобов`язання визнати ОСОБА_1 учасником бойових дій і видати посвідчення встановленого зразка.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 31.08.2016 у справі № 816/1303/16 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Центральної комісії Міністерства внутрішніх справ України з розгляду питань, пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій, щодо неприйняття рішення за результатами розгляду документів, поданих Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій. Зобов`язано Центральну комісію Міністерства внутрішніх справ України з розгляду питань, пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій, повторно розглянути документи, надіслані Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій, та прийняти за результатами їх розгляду рішення.

Разом з тим, у квітні 2017 року на адресу позивача надійшов лист № 23/3-К-82/362 від 06.04.2017, зі змісту якого вбачається, що Комісією прийнято рішення про відмову у наданні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій. 04.05.2017 позивачем отримано рішення Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни № 1/ІІ/XVІІ/1 від 17.03.2017 про відмову у наданні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 . Позивач вважає, що факт його перебування в зоні проведення антитерористичної операції підтверджується відповідними документами. Вказує, що в ухвалі апеляційного суду Полтавської області від 12.07.2016 зазначено, що колегія суддів не заперечує і вважає доведеним факт перебування ОСОБА_1 в зоні проведення антитерористисної операції з 05.03.2015 по 03.04.2015.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25 травня 2017 року замінено у справі № 816/659/17 відповідача Комісію Міністерства внутрішніх справ України з розгляду питань, пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій на належного відповідача Комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни /надалі - відповідач; Комісія/.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча у матеріалах справи наявні докази, що він належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Надіслав до суду письмові заперечення проти позову, у яких просить повністю відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 та розглядати справу за його відсутності.

В обґрунтування письмових заперечень зазначено, що за результатами вивчення надісланих на розгляд Комісії матеріалів встановлено, що в наданих документах відсутній наказ керівника АТЦ при СБУ про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення. У матеріалах також відсутні витяги з бойових наказів, бойових розпоряджень, бойових донесень (журналів бойових дій, оперативних завдань), які підтверджують факт безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, проведення розвідувальних заходів. Посилається на роз`яснення Штабу АТЦ при СБУ від 20.03.2017 № 33/5-2217 та зазначає, що рішенням Комісії № 1/ІІ/XVІІ/1 від 17.03.2017 ОСОБА_1 відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій зважаючи на відсутність достатніх підтвердних документів. Звертає увагу суду, що на виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 31.08.2016 у справі № 816/1303/16 Комісія повторно розглядала матеріали стосовно позивача. При цьому прийняття відповідного рішення за наслідками розгляду поданих документів належить до дискреційних повноважень відповідача.

Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 31.08.2016 у справі №816/1303/16 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Центральної комісії Міністерства внутрішніх справ України з розгляду питань, пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій, щодо неприйняття рішення за результатами розгляду документів, поданих Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій. Зобов`язано Центральну комісію Міністерства внутрішніх справ України з розгляду питань, пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій, повторно розглянути документи, надіслані Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій, та прийняти за результатами їх розгляду рішення. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. /а.с. 126-132/.

Вказана постанова набрала законної сили 09.11.2016 /а.с. 132/.

27.12.2016 Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по адміністративній справі № 816/1303/16 про зобов`язання Центральну комісію Міністерства внутрішніх справ України з розгляду питань, пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій, повторно розглянути документи, надіслані Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій, та прийняти за результатами їх розгляду рішення /а.с. 124-125/.

17.03.2017 Комісією Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни розглянуто матеріали щодо надання статусу учасника бойових дій, учасника війни, направлених на розгляд за постановою Полтавського окружного адміністративного суду стосовно ОСОБА_1 /а.с. 50-53/ та прийнято рішення від 17 березня 2017 року № 1/ІІ/XVІІ/1 про відмову в наданні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 /а.с. 49/.

У вказаному рішенні від 17 березня 2017 року № 1/ІІ/XVІІ/1 зазначено наступні підстави для його прийняття:

1. Абзац 3 пункту 4 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413;

2. Пункти 2, 4 розділу ІІ Положення про комісію МВС з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.08.2016 № 868, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 20.09.2016 за № 1271/29401 /а.с. 49/.

Позивач не погодився з рішенням Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни від 17 березня 2017 року № 1/ІІ/XVІІ/1 про відмову в наданні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 , у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни від 17 березня 2017 року № 1/ІІ/XVІІ/1 про відмову в наданні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 , суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до пункту 1 розділу І Положення про комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 26 серпня 2016 року N 868 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 вересня 2016 р. за N 1271/29401 /надалі - Положення N 868/, це Положення визначає основні функції, завдання, повноваження та склад комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни державних службовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України та працівників територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України, інших осіб, визначених чинним законодавством (далі - працівники МВС), а також організацію її роботи.

Пунктами 2, 3 розділу І Положення N 868 встановлено, що Комісія Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни (далі - Комісія) утворюється в апараті МВС наказом МВС з метою реалізації заходів, пов`язаних із наданням статусу учасника бойових дій, учасника війни працівникам МВС.

У своїй діяльності Комісія керується Конституцією України, законами України, указами Президента України, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, Міністерства внутрішніх справ України та цим Положенням.

Згідно з пунктами 1, 2 розділу ІІ Положення N 868 основними завданнями Комісії є вивчення документів та прийняття рішення щодо надання працівникам МВС статусу учасника бойових дій, розгляд питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника війни відповідно до пунктів 6 і 13 статті 9 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

З метою забезпечення виконання покладених на неї завдань Комісія має право: 1) вивчати довідки, документи та інші докази, надіслані керівниками структурних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України та керівниками територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України, іншими особами, визначеними чинним законодавством (далі - керівники підрозділів), чи подані особисто; 2) заслуховувати у разі потреби працівників МВС, свідків, представників органів державної влади, громадських організацій, рад ветеранів; 3) подавати на розгляд міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції (далі - міжвідомча комісія), документи зі спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання; 4) брати до уваги докази, пропозиції та рекомендації комісій, створених в центральних органах виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністерство внутрішніх справ України, під час вивчення матеріалів щодо надання статусу учасника війни працівникам МВС; 5) повертати документи керівникам підрозділів для подальшого доопрацювання; 6) приймати рішення про відмову в наданні статусу учасника бойових дій, учасника війни; 7) приймати рішення про позбавлення статусу учасника бойових дій, учасника війни; 8) повторно розглядати за рішенням Міністра внутрішніх справ України (особи, яка виконує його обов`язки) питання про надання статусу учасника бойових дій, учасника війни особам, яким було відмовлено в наданні такого статусу раніше.

Пунктом 4 Положення N 868 передбачено, що Комісія відмовляє в наданні статусу учасника бойових дій, учасника війни у разі:

відсутності документів, що містять достатні підтвердні докази і є підставою для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни;

надання недостовірних даних про осіб, зазначених у пункті 1 розділу I цього Положення;

виявлення факту підроблення документів, які є підставою для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни;

наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину в період участі в антитерористичній операції.

Відповідно до пункту 19 частини 1 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 № 3551-XII /у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин/ учасниками бойових дій визнаються: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції, а також працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення у порядку, встановленому законодавством.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, а також райони антитерористичної операції визначає Кабінет Міністрів України.

Процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб визначено Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. N 413 /надалі - Порядок № 413/.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 413 /у редакції із змінами і доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 4 лютого 2015 року N 104, тобто у редакції чинній на час виникнення у позивача права на отримання статуту учасника бойових дій/, статус учасника бойових дій надається:

військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, особам рядового і начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції;

працівникам підприємств, установ та організацій, які залучалися і брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення.

Пунктами 3, 4 Порядку № 413 визначено, що райони проведення антитерористичної операції та терміни її проведення визначаються Антитерористичним центром при СБУ.

Підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є:

для осіб, зазначених в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, - документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення);

для осіб, зазначених в абзаці третьому пункту 2 цього Порядку, - документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення або направлення (прибуття) у відрядження для безпосередньої участі в антитерористичній операції в районах її проведення (витяги з наказів, розпоряджень, посвідчень про відрядження, книг нарядів, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень), а також документи, що були підставою для прийняття керівниками підприємств, установ, організацій рішення про направлення осіб у таке відрядження.

Згідно з пунктом 6 Порядку № 413 для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники установ, закладів у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій.

Таким чином, на час виникнення у позивача права на отримання статуту учасника бойових дій законодавство України не містило обов`язкових вимог щодо тривалості строку перебування безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції, зокрема, осіб рядового і начальницького складу, військовослужбовців, працівників МВС, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.

Слід зазначити, що постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 31.08.2016 № 816/1303/16, яка набрала законної сили 09.11.2016, та копія якої наявна у матеріалах справи /а.с. 126-132/, встановлено, що УМВС України в Полтавській області неодноразово надсилало до Комісії документи стосовно надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій, як особі, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брала безпосередню участь в антитерористичній операції. Згідно з протоколами від 29.10.2015 № 20 та від 18.03.2016 № 4 на засіданні Комісії під час розгляду матеріалів стосовно надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій, що надійшли з УМВС України в Полтавській області, прийнято рішення про направлення зазначених матеріалів на доопрацювання до УМВС України в Полтавській області.

Вказаною постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 31.08.2016 у справі №816/1303/16 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Центральної комісії Міністерства внутрішніх справ України з розгляду питань, пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій, щодо неприйняття рішення за результатами розгляду документів, поданих Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій. Зобов`язано Центральну комісію Міністерства внутрішніх справ України з розгляду питань, пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій, повторно розглянути документи, надіслані Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій, та прийняти за результатами їх розгляду рішення. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. /а.с. 126-132/.

Матеріалами справи підтверджено, що 17.03.2017 Комісією Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни розглянуто матеріали щодо надання статусу учасника бойових дій, учасника війни, направлених на розгляд за постановою Полтавського окружного адміністративного суду стосовно ОСОБА_1 /а.с. 50-53/, та прийнято рішення від 17 березня 2017 року № 1/ІІ/XVІІ/1 про відмову в наданні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 /а.с. 49/.

У вказаному рішенні від 17 березня 2017 року № 1/ІІ/XVІІ/1 зазначено наступні підстави для відмови в наданні статусу учасника бойових дій:

1. Абзац 3 пункту 4 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413;

2. Пункти 2, 4 розділу ІІ Положення про комісію МВС з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.08.2016 № 868, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 20.09.2016 за № 1271/29401 /а.с. 49/.

Таким чином, оскаржуване рішення прийнято Комісією на виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 31.08.2016 у справі №816/1303/16, якою визнано протиправною бездіяльність Центральної комісії Міністерства внутрішніх справ України з розгляду питань, пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій, щодо неприйняття рішення за результатами розгляду документів, поданих Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.

Відтак, не прийняття рішення Комісією до внесення до Порядку № 413 змін і доповнень згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 р. N 602 виникло саме через бездіяльність Центральної комісії Міністерства внутрішніх справ України з розгляду питань, пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій.

Рішення від 17 березня 2017 року № 1/ІІ/XVІІ/1 прийнято Комісією за результатами розгляду наступних документів, копії яких наявні у матеріалах справи /а.с. 70-132/: довідки про надання інформації щодо матеріалів ОСОБА_1 від 17.01.2017; довідки Головного управління Національної поліції в Полтавській області про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 17.01.2017 № 185/115/01/12-2017; довідки Головного управління Національної поліції в Полтавській області про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 11.01.2016 № 78/115/01/12-2016; витягу з наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 04.04.2015 № 94; витягу з наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 27.02.2015 № 92 о/с дск; посвідчення про відрядження № 6/20, виданого ОСОБА_1 05.03.2015; згоди на збирання та обробку персональних даних від 12.2015; копії паспорту позивача; копії картки платника податків; копії витягу з Книги - нарядів по антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей співробітників УМВС України в Полтавській області; листа Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 11.10.2016 № 33/7-10722; листа Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 03.11.2016 № 3662ато; виконавчого листа по адміністративній справі № 816/1303/16, виданого Полтавським окружним адміністративним судом 27.12.2016; копії постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 31.08.2016 у справі № 816/1303/16, яка набрала законної сили 09.11.2016.

Як вбачається з наданих відповідачем матеріалів, на підставі яких прийнято оскаржуване рішення, ОСОБА_1 під час проходження служби в УМВС України в Полтавській області згідно посвідчення про відрядження № 6/20, виданого ОСОБА_1 05.03.2015, відряджався до м. Ізюм, зони проведення АТО терміном відрядження - тридцять днів з 05.03.2015 до 03.04.2015 на підставі наказу УМВС України в Полтавській області від 27.02.2015 № 92 о/с дск /а.с. 76- 78/.

Згідно посвідчення про відрядження № 6/20, виданого ОСОБА_1 05.03.2015, копія якого наявна у матеріалах справи, позивач прибув до м. Ізюм 05.03.2015, вибув з м. Ізюм 20.03.2015, прибув до м. Краматорськ 20.03.2015, вибув з м. Краматорськ 20.03.2015, прибув до м. Краматорськ 20.03.2015, вибув з м. Краматорськ 20.03.2015, прибув до м. Ізюм 20.03.2015, вибув з м. Ізюм 02.04.2015, прибув до м. Полтави 03.04.2015 /а.с. 77 -78/.

Перебування ОСОБА_1 у період із 05.03.2015 по 03.04.2015 у службовому відрядженні в м. Ізюм Харківської області та зоні проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей також підтверджується копією витягу з Книги - нарядів по антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей співробітників УМВС України в Полтавській області, витягом з наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 04.04.2015 № 94; витягом з наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 27.02.2015 № 92 о/с дск; довідкою Головного управління Національної поліції в Полтавській області про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 17.01.2017 № 185/115/01/12-2017; довідкою Головного управління Національної поліції в Полтавській області про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 11.01.2016 № 78/115/01/12-2016.

Також постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 31.08.2016 у справі № 816/1303/16, яка набрала законної сили 09.11.2016, встановлено, що матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 перебував в зоні проведення АТО та брав безпосередньо участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей у період її проведення /а.с. 129/.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що позивач перебував у районі проведення АТО - м. Краматорськ один день, а тому не має права на отримання статусу учасника бойових дій з посиланням на приписи пункту 2-1, абзацу 3 пункту 4 Порядку № 413, якими доповнено Порядок № 413 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 р. N 602, виходячи з наступного.

Наказом Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07.10.2014 № 33/6/а "Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення" відповідно до статей 5, 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України", уведеного в дію Указом Президента від 14 квітня 2014 року N 405, пункту 3 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року N 413, наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07 квітня 2014 року N 33/55т "Про проведення антитерористичної операції" та від 14 вересня 2014 року N 33/752т "Про визначення меж проведення антитерористичної операції" наказано: визначити такі райони проведення антитерористичної операції та терміни її проведення: Донецька і Луганська області - з 07 квітня 2014 року; Харківська область - з 07 квітня 2014 року до 14 вересня 2014 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 № 602 "Про внесення змін до Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення" у редакції, що діє з 16.09.2016, доповнено Порядок пунктом 2 1 такого змісту: "2 1. Статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення. Особам, які брали участь у виконанні бойових (службових) завдань в умовах безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, у проведенні розвідувальних заходів, що підтверджено оперативним штабом з управління антитерористичною операцією, а також які отримали поранення, контузії, каліцтва, що унеможливило подальше виконання ними відповідних завдань (крім випадків необережного поводження із зброєю та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або шляхом симуляції хвороби), статус учасника бойових дій надається незалежно від кількості днів залучення їх до проведення антитерористичної операції.".

Також постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 № 602 "Про внесення змін до Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення" у редакції, що діє з 16.09.2016, пункт 4 викладено в такій редакції:

"4. Підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення:

витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення;

для осіб, які залучалися до проведення антитерористичної операції на строк менше ніж 30 календарних днів, - документи, зазначені в абзаці другому цього пункту, витяги з бойових наказів, бойових розпоряджень, бойових донесень (журналів бойових дій, оперативних завдань), які підтверджують факт безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, проведення розвідувальних заходів;

для осіб, які отримали поранення, контузії, каліцтва (крім випадків необережного поводження із зброєю та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або шляхом симуляції хвороби), - документи, зазначені в абзаці другому цього пункту, матеріали спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, контузій, каліцтв;

для осіб, зазначених в абзаці третьому пункту 2 цього Порядку, - документи про залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, передбачені абзацами другим - четвертим цього пункту, або нотаріально завірені свідчення не менше ніж двох свідків із числа осіб, зазначених в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, які разом із такою особою брали участь в антитерористичній операції та отримали статус учасника бойових дій або інваліда війни, у разі підтвердження суб`єктами боротьби з тероризмом факту взаємодії зазначених осіб (особисто або під час перебування у складі добровольчих формувань) із Збройними Силами, МВС, Національною гвардією та іншими утвореними відповідно до законів військовими формуваннями та правоохоронними органами;

для осіб, які проходять службу (працюють) у військових частинах (органах, підрозділах), установах та організаціях або на підприємствах, які постійно дислокуються чи розташовані безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції, - витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення.".

Відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99 "У справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів)" положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

Таким чином, приписи пункту 2-1 Порядку № 413, яким доповнено Порядок № 413 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 р. N 602, та абзацу 3 пункту 4 Порядку № 413 у редакції згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 р. N 602, не мають зворотної сили, а тому не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Суд також не бере до уваги доводи відповідача з посиланням на роз`яснення Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 20.03.2017 № 33/5-2217 /а.с. 54/, оскільки вказане роз`яснення взагалі прийняте після винесення Комісією оскаржуваного рішення від 17.03.2017 №1/ІІ/XVІІ/1. Відтак, Комісія при прийнятті рішення від 17.03.2017 №1/ІІ/XVІІ/1 не могла керувалася роз`ясненням, датованим 20.03.2017, тобто прийнятим вже після винесення оскаржуваного рішення.

Суд також критично оцінює доводи відповідача про відсутність підстав для надання позивачу статусу учасника бойових дій з посиланням на листи Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 03.11.2016 № 3662ато та від 11.10.2016 № 33/7-10722 /а.с. 55-57/, оскільки крім витягу з наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 04.04.2015 № 94 /а.с. 75/, на розгляд Комісії надавалися і інші документи про направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, які за приписами пункту 4 Порядку № 413 є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій, а саме: посвідчення про відрядження № 6/20, видане ОСОБА_1 05.03.2015, витяг з наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 27.02.2015 № 92 о/с дск, витяг з Книги - нарядів по антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей співробітників УМВС України в Полтавській області; довідка Головного управління Національної поліції в Полтавській області про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 17.01.2017 № 185/115/01/12-2017; довідка Головного управління Національної поліції в Полтавській області про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 11.01.2016 № 78/115/01/12-2016, копії яких наявні у матеріалах справи.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що при прийнятті рішення від 17 березня 2017 року № 1/ІІ/XVІІ/1 про відмову в наданні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 Комісія Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни діяла без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому вказане рішення є неправомірним.

Зважаючи на те, що рішення Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни від 17 березня 2017 року № 1/ІІ/XVІІ/1 є правовим актом індивідуальної дії, та згідно частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі його неправомірності, визнається судом протиправним і скасовується, суд вважає за необхідне згідно частини 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України вийти за межі позовних вимог про визнання незаконним рішення № 1/ІІ/XVІІ/1 від 17.03.2017 про відмову ОСОБА_1 у наданні статусу учасника бойових дій, натомість, визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни від 17 березня 2017 року № 1/ІІ/XVІІ/1 про відмову в наданні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 .

Щодо позовних вимог про зобов`язання переглянути питання щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій та зобов`язання визнати ОСОБА_1 учасником бойових дій і видати посвідчення встановленого зразка, суд виходить за наступного.

Аналізом норм Положення про комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 26 серпня 2016 року N 868 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 вересня 2016 р. за N 1271/29401, встановлено, що повноваження Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни щодо прийняття рішення про надання особі статусу учасника бойових дій є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу - Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Поряд з цим, у постанові Вищого адміністративного суду України від 21.10.2010 № П-278/10 вказано, що з огляду на положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які Конституцією України віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

Таким чином, позовна вимога про зобов`язання визнати ОСОБА_1 учасником бойових дій з огляду на втручання в дискреційні повноваження відповідача є такою, що виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягає.

Разом з тим, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне згідно з частиною 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою повного захисту прав та інтересів позивача, вийти за межі позовних вимог про зобов`язання переглянути питання щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій та зобов`язати Комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни повторно розглянути документи щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій та прийняти за результатами їх розгляду рішення.

Відповідно до пункту 5 розділу V Положення № 868 рішення Комісії про встановлення статусу учасника бойових дій надсилається керівникам підрозділів, у підпорядкуванні яких працівники Міністерства внутрішніх справ України проходили (проходять) службу чи працювали (працюють), для організації видачі посвідчення учасника бойових дій.

Відтак, організація видачі посвідчення учасника бойових дій здійснюється керівниками підрозділів, у підпорядкуванні яких працівники Міністерства внутрішніх справ України проходили (проходять) службу чи працювали (працюють), на підставі рішення Комісії про встановлення статусу учасника бойових дій.

Таким чином, позовна вимога про зобов`язання видати посвідчення встановленого зразка є передчасною, а тому задоволенню не підлягає.

Таким чином, адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни про визнання незаконним рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни від 17 березня 2017 року № 1/ІІ/XVІІ/1 про відмову в наданні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 .

Зобов`язати Комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни повторно розглянути документи щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій та прийняти за результатами їх розгляду рішення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 19 червня 2017 року.

Суддя С.С. Сич