Справа № 191/5790/16-а (2-а/191/116/16)
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 червня 2017 рокусправа № 191/5790/16-а (2-а/191/116/16)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Мельника В.В. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпровського приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області

на постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Синельниківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язати вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила:

- визнати неправомірними дії Синельниківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо припинення виплати довічної пенсії передбаченої ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 починаючи з 01 квітня 2015 року;

- зобов'язати Синельниківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області поновити ОСОБА_1 з 01 квітня 2015 року виплату призначеної довічно пенсії по втраті годувальника, передбаченої ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Дніпровського приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови у відновленні ОСОБА_1 з 01 червня 2015 року виплати пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язано Дніпровське приміське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області відновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 01 червня 2015 року по 31 грудня 2015 року.

Постанова обґрунтована протиправністю дій управління ПФУ щодо зупинення виплати пенсії позивачу у період з 01 червня 2015 року по 31 грудня 2015 року.

Не погодившись із постановою суду Дніпровське приміське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області подало апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просило її скасувати та винести постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована правомірністю зупинення управлінням ПФУ виплати пенсії ОСОБА_1

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому відповідно до ст. 41 КАС України фіксування судового засідання не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість постанови в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач перебуває на обліку в Синельниківському об'єднаному управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та з липня 2006 року отримує пенсію по втраті годувальника, відповідно до ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Судом також встановлено, що згідно трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 17 листопада 2009 року та по теперішній час працює в державних органах та має статус державного службовця. (а.с. 8)

З 01 квітня 2015 року Синельниківським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області припинено виплату позивачу пенсії по втраті годувальника.

16 грудня 2016 року позивач звернулася до відповідача із заявою про пояснення причин невиплати вищезазначеної пенсії.

Листом від 26 грудня 2016 року №А-85/02/09 Синельниківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області повідомило позивача про те, що оскільки остання працює на посаді державного службовця, призначена пенсія по втраті годувальника не виплачується до 31 грудня 2016 року. Після звільнення з роботи виплата пенсії поновлюється.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, ОСОБА_1 29 грудня 2016 року звернулась до суду з адміністративним позовом.

Суд апеляційної інстанції проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскарженої постанови, виходить з наступного.

Згідно абз.1 ч.2 ст.5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ч.3 ст. 99 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів

Встановлене законом обмеження строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строку для звернення до суду за захистом порушених прав.

Згідно із статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Враховуючи те, що про зупинення виплати пенсії по втраті годувальника позивач повинна була дізнатися в квітні 2015 року при реалізації свого права на отримання щомісячної суми призначеної їй пенсії, та з огляду на фактичне звернення останньої до суду за захистом свого порушеного права 29 грудня 2016 року, колегія суддів робить висновок про залишення позовних вимог про зобов'язання поновити виплату призначеної довічно пенсії по втраті годувальника, передбаченої ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за період з 01 квітня 2015 року по 28 березня 2016 року залишити без розгляду.

Стосовно позовних вимог про зобов'язання відповідача поновити з 29 березня 2016 року виплату призначеної довічно пенсії по втраті годувальника, передбаченої ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд зазначає наступне.

Законом України №911-VІІ від 24.12.2015 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесено зміни у положення статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та положення цих статей викладено у наступній редакції: "Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється".

Вказані зміни набрали законної сили з 01 січня 2016 року.

Тобто, з 01 січня 2016 року визначальною умовою для припинення виплати пенсії державного службовця є перебування особи, якій призначена пенсія за цим Законом на посаді та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу".

Враховуючи те, що позивач, якій призначена пенсія по втраті годувальника перебуває на посаді та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", наявні всі підстави для невиплати пенсії позивачу з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року або до моменту звільнення з такої посади.

Таким чином суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність зобов'язання відповідача поновити виплату позивачу припиненої пенсії.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне постанову суду першої інстанції в частині позовних вимог щодо зобов'язання Синельниківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області поновити ОСОБА_1 виплату призначеної довічно пенсії по втраті годувальника, передбаченої ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за період з 01 квітня 2015 року по 28 березня 2016 року скасувати та залишити без розгляду позовні вимоги, а в іншій частині залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись п. 4 ч.1 ст. 198, ст. ст. 203, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровського приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області - задовольнити частково.

Постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2017 року в частині позовних вимог щодо зобов'язання Синельниківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області поновити ОСОБА_1 виплату призначеної довічно пенсії по втраті годувальника, передбаченої ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за період з 01 квітня 2015 року по 28 березня 2016 року - скасувати, а позовні вимоги в цій частині залишити без розгляду.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 212 КАС України до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: С.В. Сафронова