Справа № 817/823/17
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 червня 2017 р.Р і в н е 817/823/17
12год. 55хв.

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П. за участю секретаря судового засідання Минько Н.З. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не прибув

відповідача: представник не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області
доОбласного комунального підприємства "Міжнародний Аеропорт Рівне"
про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до Обласного комунального підприємства "Міжнародний Аеропорт Рівне" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості.

Представник позивача в судове засідання не прибув, з мотивів зазначених в адміністративному позові просив позов задовольнити повністю. На адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідач подав заперечення на адміністративний позов, в яких зазначив, що заявлена вимога про стягнення фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по ОСОБА_1, ОСОБА_2 в сумі 62 238,53грн. - є необґрунтованою та безпідставною. Оскільки, ДП "Міжнародний аеропорт Рівне" правонаступником якого є відповідач - не було правонаступником служби ЕРТОЗ, де працювали вказані пенсіонери. З огляду на наведене, у відповідача відсутні підстави для відшкодування витрат у цій частині, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити в частині стягнення 62 238,53грн.

Судом не визнавалася обов'язковою участь сторін в судовому засіданні. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін на підставі наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши у відкритому судовому засіданні подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

В силу вимог пп. 1 п. 8 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-ІV(далі - Закон України від 09.07.2003 року № 1058-ІV), платники збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, визначені пунктами 6-10 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", сплачують збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в порядку та розмірах, визначених зазначеним Законом.

А відповідно до п. 2 розділу XV "Прикінцеві положення" цього Закону, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення". У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Закон України від 09.07.2003 року № 1058-ІV, набрав чинності з 01.01.2004 року. До цього, діяв порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, передбачений нормами Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" № 400/97-ВР від 26.06.1997 року.

Так, згідно з абз. 4 п. 1 ст. 2 даного Закону, для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

А згідно з абз.3 п. 1 ст. 4 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" № 400/97-ВР від 26.06.1997 року, ставка збору на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлена на рівні 100 відсотків від об'єкта оподаткування.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах конкретизований в Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, що затверджена постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 року, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за № 64/8663 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 6.1 Інструкції, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах:

- для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах;

- для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України

Відповідно до п. 6.2 Інструкції, витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Розмір сум до відшкодування відповідно до п.6.4 Інструкції, на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах(п.6.7 Інструкції).

А згідно з п. 6.8. даної Інструкції, у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона "Крим"). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.

Відповідно до вимог п.6.4 Інструкції, позивачем було направлено для відповідача розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, згідно яких визначено місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій вказаним особам на рівні 100% та з урахуванням, встановленого п. 6.2. Інструкції, принципу пропорційності стажу роботи.

В строки, визначені п. 6.7. Інструкції, відповідач витрати позивачу не відшкодовував.

Як зазначає позивач, у відповідача на роботах із шкідливими і важкими умовами праці працювали фізичні особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, яким призначена пенсія на пільгових умовах.

Суд звертає увагу на п.6.3. Інструкції, де зазначено, що у разі ліквідації або зміни власника підприємства суми зазначених витрат Пенсійному фонду вносять правонаступники.

Так, згідно із копії наказу від 08.04.1985 року №68/л та копії наказу від 07.04.1986 року №61/л ОСОБА_2 працював на посадах інженера-стажера КДП та старшим інженером РСП служби ЕРТОЗ. Згідно із копії наказу від 14.06.1980 року №89/л ОСОБА_1 працював радіомеханіком бази ЕРТОЗ Рівненського аеропорту.

Наказом від 15.03.1994 року №28/л ОСОБА_2 інженер радіолокації звільнений із РСП, ОСОБА_1 технік радіонавігації працівник бази ЕРТОЗ, також звільнений з роботи у зв'язку з ліквідацією підприємства та переведений на роботу до Рівненської філії Київського центру ЕРТОЗ.

Згідно із копії наказу по особовому складу від 14.04.1994 року №37/ос на виконання наказу Міністерства транспорту від 14.12.1993року №493 "Про реорганізацію Рівненського авіаційного підприємства", працівники зазначені в даному наказі звільнені у зв'язку з їх переведенням в Український державний міжнародний аеропорт "Рівне".

З аналізу копії наказу від 14.04.1994 року №37/ос, судом встановлено, що у реорганізованому підприємстві створено ряд служб. Однак, служба ЕРТОЗ, де працювали ОСОБА_2, ОСОБА_1, в реорганізованому Українському державному міжнародному аеропорту "Рівне" - відсутня.

При цьому, з аналізу вищенаведених документів, суд дійшов висновку, що відповідач - Обласне комунальне підприємство "Міжнародний Аеропорт Рівне" не є правонаступником служби ЕРТОЗ, де працювали особи ОСОБА_2, ОСОБА_1 А тому, у відповідача відсутній обов'язок щодо відшкодування пільгових пенсій.

Таким чином, суд вважає, що в силу вимог п.6.3. Інструкції, заборгованість за січень - квітень 2017року, в частині стягнення фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по ОСОБА_1, ОСОБА_2 в сумі 62 238,53грн. - є необґрунтованою та безпідставною.

Поміж тим, наявність заборгованості за січень - квітень 2017року, в частині стягнення фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по інших особах, підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

- розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п. п. "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з лютого 2017 року №647/06 від 08.02.2017 року(а.с.14);

- розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п. п. "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з 2017 року №271/06 від 17.01.2017 року(а.с.13).

В матеріалах справи наявні докази того, що відповідачу супровідними листами, відповідно до копії реєстру відправлених листів від 18.01.2017 року та копій фіскальних чеків, були надіслані вищевказані розрахунки.

Під час розгляду справи позивачем не доведено правомірності стягнення з відповідача витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за січень - квітень 2017 року в сумі 62 238,53грн.

Натомість відповідач доказів сплати заборгованості по фактичних витратах Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, в сумі 4 581,07грн. не надав.

За наведених обставин, позовні вимоги частково підтверджені належними та допустимими доказами. Відтак позов є частково обґрунтований та підлягає до часткового задоволення.

В силу ч.4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Обласного комунального підприємства "Міжнародний Аеропорт Рівне" (с. Велика Омеляна, вул. Авіаторів, 5а, Рівненський район, Рівненська область, ) на користь Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (, р/р 5532 в РОУ ВАТ "Державний ощадний банк України" МФО 333368) заборгованість по фактичних витратах Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій в сумі 4 581(чотири тисячі п'ятсот вісімдесят одна) грн. 07коп.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Зозуля Д.П.