Справа № 821/697/17
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/697/17
10 год. 54 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю.,

за участю:

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" до Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3 від 19.04.2017 р.,

встановив:

Приватне акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль» (далі позивач, ПАТ «Херсонська ТЕЦ») звернулось до адміністративного суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області від 19.04.2017 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій з ПДВ у сумі 1 145 764,63 грн. за затримку більше 30 календарних днів сплати грошового зобовязання з ПДВ за березень - квітень, серпень - вересень 2016 року в сумі 5 728 822,35 грн., № про застосування штрафних (фінансових) санкцій з ПДВ у сумі 25 575,29 грн. за затримку на 26 календарних днів сплати грошового зобовязання з ПДВ за жовтень 2016 року в сумі 255 752,93 грн., № про застосування штрафних (фінансових) санкцій з податку на додану вартість у розмірі 630 990,98 грн. за затримку реєстрації податкових накладних червня-жовтня 2016 року. Податкові повідомлення-рішення були прийняті за висновками актів від 27.03.2017 №465/21-22-12-01/00131771, №464/21-22-12-01/00131771 камеральних перевірок своєчасності сплати податку на додану вартість ПАТ «Херсонська ТЕЦ» по податковим деклараціям з ПДВ за березень-квітень, серпень-жовтень 2016 року; дотримання термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям-платникам ПДВ в Єдиному реєстрі податкових накладних ПАТ «Херсонська ТЕЦ» за грудень 2015 року, червень-жовтень 2016 року. Позивач посилається на те, що ГУ ДФС у Херсонській області штучно створено умови для виникнення податкового боргу підприємства та відповідно нестачі коштів на рахунку в СЕА ПДВ для реєстрації податкових накладних. За умови своєчасного виконання фіскальною службою своїх зобовязань із повернення надміру сплачених коштів з податку на прибуток заборгованість ПАТ «Херсонська ТЕЦ» з ПДВ була б відсутня, а податкові накладні своєчасно зареєстровані. Неправомірність дій ГУ ДФС у Херсонській області щодо повернення надміру сплаченого податку на прибуток в сумі 4 613 960,98 грн. підтверджено судовим рішенням, яке набрало законної сили. Також позивач посилається не неправомірне ненадання ПАТ «Херсонська ТЕЦ» розстрочення сплати грошового зобовязання з ПДВ. Вказує на те, що сплачені грошові кошти 30.11.16 в погашення податкового боргу з ПДВ були скеровані фіскальною службою в погашення нарахованої того ж дня пені в сумі 255752 грн. 93 коп., що є порушенням приписів п. 200-1.7 та п. 200-1.5 ПКУ. Ці дії Херсонської ОДПІ були визнані неправомірними судовим рішенням, яке набрало законної сили (постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.05.2017 по справі № 821 /135/17). Затримка реєстрації податкових накладних також відбулось внаслідок неправомірної бездіяльності ГУ ДФС у Херсонській області при поверненні податку на прибуток.

В судовому засіданні представники позивача адміністративний позов підтримали та просили задовольнити його з підстав, викладених у позові.

Головне управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (відповідач) проти позову заперечує, посилаючись на законність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та на відсутність підстав для задоволення. Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України. Позивач на протязі 2016 року постійно не своєчасно сплачував узгоджені зобов'язання з податку на додану вартість, визначені податковими деклараціями. Складне фінансове становище та відсутність винних дій товариства не є підставою для звільнення від фінансової відповідальності. Податкове законодавство України ґрунтується на принципі невідворотності настання визначеної законом відповідальності у разі порушення податкового законодавства. Бездіяльність Херсонської ОДПІ не є підставою для звільнення від застосування відповідальності у вигляді штрафних санкцій.

Представник відповідача прибув в судове засідання, просить відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши відповідні норми законодавства України, встановив наступні обставини.

Головним управлінням Державної фіскальної служби у Херсонській області на підставі на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, статті 76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку своєчасності сплати податку на додану вартість публічним акціонерним товариством «Херсонська теплоелектроцентраль» по податковим деклараціям з ПДВ за березень-квітень, серпень-жовтень 2016 року, за результатами вказаної перевірки складено акт від 27.03.2017 №465/21-22-12-01/00131771. Перевіркою встановлено порушення з боку позивача терміну сплати самостійно визначених грошових зобовязань у податкових деклараціях з ПДВ за березень-квітень, серпень-жовтень 2016 року протягом строків, визначених пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, у розмірі 5 984 575,28 грн., у тому числі:

- 2 498 286,75 грн. за березень 2016 року по терміну сплати 30.04.2017, фактично сплачено: 18 289,75 грн. 20.07.2016, 2 479 997 грн. 30.11.2016;

- 1 918 907,60 грн. за квітень 2016 року по терміну сплати 30.05.2017, фактично сплачено 30.11.16;

- 441505 грн. за серпень 2016 року по терміну сплати 30.09.2017, фактично сплачено 30.11.2016;

- 870 123,00 грн. за вересень 2016 року по терміну сплати 30.10.2017, фактично сплачено 30.11.2016;

- 255 752,93 грн. за жовтень 2016 року по терміну сплати 30.11.2017, фактично сплачено 26.12.2016.

На підставі акту перевірки та згідно пункту 57.1 статті 57, статті 126 Податкового кодексу України за затримку сплати грошових зобовязань з ПДВ за березень-квітень, серпень-жовтень 2016 року в сумі 5 984 575,28 грн. відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 19.04.2017:

- № НОМЕР_1 про застосування штрафних (фінансових) санкцій з ПДВ у розмірі 20% у сумі 1 145 764,63 грн. (20 %) за затримку сплати грошового зобовязання з ПДВ за березень - квітень , серпень - вересень 2016 року в сумі 5 728 822,35 грн.;

- № НОМЕР_2 про застосування штрафних (фінансових) санкцій з ПДВ у розмірі 10% у сумі 25 575,29 грн. (10 %) за затримку на 26 календарних днів сплати грошового зобовязання з ПДВ за жовтень 2016 року в сумі 255 752,93 грн.

Окрім того, на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75, статті 76 Податкового кодексу України ГУ ДФС у Херсонській області проведено камеральну перевірку дотримання термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям-платникам ПДВ в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) ПАТ «Херсонська ТЕЦ» за грудень 2015 року, червень-жовтень 2016 року. В акті від 27.03.2017 №464/21-22-12- 01/00131771 ГУ ДФС у Херсонській області зроблено висновок про порушення з боку товариства термінів реєстрації в ЄРПН податкових накладних, що підлягають наданню покупцям-платникам ПДВ, на загальну суму ПДВ 3 697 750,21 грн. за грудень 2015 року, червень-жовтень 2016 року протягом строків, визначених пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.

На підставі акту перевірки та згідно підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, статті 201, статті 120-1 Податкового кодексу України за затримку реєстрації податкових накладних за грудень 2015 року, червень-жовтень 2016 року ГУ ДФС у Херсонській області прийняте податкове повідомлення-рішення від 19.04.2017 № НОМЕР_3 про застосування штрафних (фінансових) санкцій з податку на додану вартість у розмірі 630 990,98 грн., в тому числі:

- 256747 грн. 46 коп. за затримку реєстрації податкових накладних на строк на 15 і менше календарних днів (10 % від суми ПДВ 2567474 грн. 48 коп.);

- 233600 грн. 43 коп. за затримку реєстрації податкових накладних на строку від 31 до 60 календарних днів (30 % від суми ПДВ 778668 грн. 01 коп.);

- 140643 грн. 09 коп. за затримку реєстрації податкових накладних від 61 і більше календарних днів (40 % від суми ПДВ 351607 грн. 72 коп.).

Позивач вважає неправомірними податкові повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій у розмірі 1 171 339,92 грн. за затримку сплати грошового зобовязання з ПДВ і 630 990,98 грн. за затримку реєстрації податкових накладних в ЄРПН, тому звернувся до суду з вказаним позовом.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб'єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що позивач подав до контролюючого органу податкові декларації з податку на додану вартість та не своєчасно сплатив самостійно визначені узгодженні суми. Так, за податковою декларацією з податку на додану вартість за березень 2016 року від 20.04.2016 на суму ПДВ 4981766 грн. зі строком сплати 30.04.2016 своєчасно було сплачено суму 1 981 767,00 грн. (платіжні доручення від 25.04.2016 №5414463 на суму 436 328,30 грн.; від 28.04.2016 №5570784 на суму 1 000 000,00 грн.; від 29.04.2016 №5580971 на суму 545 438,70 грн.), несвоєчасно сплачено 20.07.16 - 18289.75 грн. з затримкою на 81 календарний день, 30.11.2016 у розмірі 1126540 грн. з затримкою на 214 календарних дні, 1353457 грн. з затримкою на 214 календарних дні.

Згідно податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2016 року від 18.05.16 позивач мав сплатити до 30.05.2016 суму податкового зобовязання 1918908 грн., а фактично податок сплачено 30.11.2016 у розмірі 565450,60 грн. та 1353457 грн. із затримкою на 184 календарних дні.

Відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2016 року від 20.09.2016 позивач мав сплатити до 30.09.2016 суму ПДВ 441505 грн., а фактично сплатив несвоєчасно 30.11.2016 з затримкою на 61 календарний день.

За податковою декларацією з податку на додану вартість за вересень 2016 року від 20.10.2016 позивач зобовязався сплатити податкові зобовязання з ПДВ на суму 870123 грн. в строк до 30.10.2016, фактично сплатив несвоєчасно 30.11.2016 двома платежами 685035 грн. та 185088 грн. з затримкою на 31 календарний день.

За податковою декларацією за жовтень 2016 року від 21.11.2016 задекларовано суму ПДВ 1126540 грн. зі строком сплати 30.11.2016, а фактично сплачено 30.11.16 тільки суму 185088 грн., залишок зобовязання у розмірі 255752,93 грн. сплачено 26.12.2016 із затримкою на 26 календарних днів.

Відповідно до п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу у разі якщо платник податків не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобов'язання протягом строків, визначених ним Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

До позивача застосовано згідно норм п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу штрафні санкції податковими повідомленнями-рішеннями від 19.04.2017 №в розмірі 10% від погашеної суми податкового боргу при затримці до 30 календарних днів включно (255752,0 грн. х 10% = 25575.29 грн.), №, в розмірі 20% від погашеної суми податкового боргу при затримці більше ніж 30 календарних днів (5728823грн. 15 коп. х 20% = 1145764,63 грн.).

Також позивач не заперечує фактів порушення термінів реєстрації податкових накладних, за що був притягнутий до відповідальності у вигляді штрафних санкцій згідно п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України.

Станом на 31.03.2016 ПАТ «Херсонська ТЕЦ» мало переплату з податку на прибуток підприємств в розмірі 4 683 914,28 грн. та зверталось до Херсонської ОДПІ з заявою від 06.04.2016 №05-1/843 про повернення надміру сплачених грошових зобовязань з податку на прибуток в сумі 4 000 000 грн. на поточний рахунок підприємства, але кошти повернуті не були. Окрім того, 12 квітня 2016 року ПАТ «Херсонська ТЕЦ» звернулося до Херсонської ОДПІ з заявою про повернення надміру сплачених грошових зобовязань з податку на прибуток в сумі 450 382,11 грн. на поточний рахунок підприємства, звернення ПАТ «Херсонська ТЕЦ» Херсонською ОДПІ були проігноровані. Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 29.07.2016 у справі №821/764/16, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2016 у справі №821/764/16, визнано протиправною бездіяльність Херсонської ОДПІ, яка полягає у невжитті заходів щодо повернення на поточний рахунок ПАТ «Херсонська ТЕЦ» надміру сплачених авансових внесків з податку на прибуток за 2015 рік в сумі 4 450 382,11 грн. у встановлений законодавством строк. А також зобовязано Херсонську ОДПІ підготувати та подати відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про повернення надміру сплачених коштів з податку на прибуток в сумі 4 613 960,98 грн. з бюджету. Тільки 30.11.2016 повернуто підприємству надміру сплачений податок на прибуток в сумі 4 613 960,98 грн., того ж дня отримані кошти були перераховані підприємством на рахунок в СЕА ПДВ, що дозволило одночасно 30.11.2016 погасити існуючий податковий борг з ПДВ та зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд розглянув доводи позивача про те, що ГУ ДФС у Херсонській області штучно створено умови для виникнення податкового боргу підприємства та відповідно нестачі коштів на рахунку в СЕА ПДВ для реєстрації податкових накладних, що саме зазначена бездіяльність контролюючого органу стала підставою для звернення ПАТ «Херсонська ТЕЦ» із відповідним адміністративним позовом, задоволеним, як зазначалось, Херсонським окружним адміністративним судом постановою від 22.11.2016 у справі №821/764/16.

Ці доводи суд вважає необґрунтованими з наступних підстав. Згідно пп. 14.1.265 п. 14.1 ст. 14 ПКУ штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

У даному визначенні штрафних санкцій відсутня наявність вини з боку платника податків. Також положення щодо вини платника податків при застосування штрафних санкцій відсутні і в інших статтях Податкового кодексу України. Отже, для застосування штрафних санкцій відповідно до положень ПКУ наявність вини не є обовязковою.

Даний висновок підтверджує і визначення податкового правопорушення, що наведене у п. 109.1 ст. 109 ПКУ, згідно з яким податковим правопорушенням є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

У дефініції податкового правопорушення взагалі відсутній такий елемент його складу, як субєктивна сторона. Не містять вказівки на необхідність наявності субєктивної сторони і конкретні склади податкових правопорушення, зокрема, передбачені ст. ст. 126 та 120-1 ПКУ.

Складне фінансове становище та відсутність винних дій товариства не є підставою для звільнення від фінансової відповідальності. Так само наявність переплати по одному виду податків не є підставою для не притягнення до відповідальності за не сплату іншого виду податку. Так, підпунктом 4.1.3. пункту 4.1. статті 4 Податкового кодексу України передбачено, що податкове законодавство України ґрунтується на принципі невідворотності і настання визначеної законом відповідальності у разі порушення податкового законодавства.

Згідно з частиною другою статті 61 Конституції України юридична відповідальність має індивідуальний характер. Чинне законодавство України покладає відповідальність на особу, яка вчинила порушення певних норм податкового законодавства, і не містить норм, які можуть бути підставою для притягнення до відповідальності іншого суб'єкта господарювання. Субєктами порушення податкового законодавства визнають платників податків (юридичних та фізичних осіб), податкових агентів, а також банки, тобто лише тих учасників податкових правовідносин, які відповідно до законодавства виконують обовязок з нарахування, сплати, подання податкової звітності. Банки виконують обовязок щодо своєчасного перерахування коштів до бюджетів і державних цільових фондів. Субєктами указаних правопорушень завжди виступають лише ті учасники податкових правовідносин, які представляють зобовязану сторону в таких правовідносинах. Таким чином, невиконання позивачем обовязку щодо своєчасної сплати самостійно задекларованих податкових зобов'язань та своєчасної реєстрації податкових накладних тягне відповідальність та негативні наслідки саме для позивача, а не для тієї іншої особи, яка своєю бездіяльністю допустила несвоєчасне повернення коштів за іншим податком позивачу, це Херсонська ОДПІ, яка даному випадку, не є стороною у спорі.

Крім того, достатніх доказів того, що позивач вжив всіх дій по своєчасному та повному погашенню податкових зобов'язань з ПДВ, суду не надано. Зрозуміло, що ПДВ не є тим єдиним податком та обов'язковим платежем, який позивач сплачує до бюджету, тому кошти, які були надміру сплачені по податку на прибуток, є джерелом сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу і по іншим податкам. Позивачем не надано доказів того, що товариством були вжиті всі передбачені законодавством заходи для погашення податкового боргу з ПДВ, що дана юридична особа об'єктивно не могла в конкретних обставинах вчинити будь-які інші дії для вишукування інших джерел погашення заборгованості. Потребуючи додаткових коштів для ведення господарської діяльності субєкт господарювання має можливість, наприклад, звернутись до банківських установ за отриманням кредитів, або реалізувати майно. В подальшому, позивач має право на відшкодування шкоди, яка була заподіяна неправомірною бездіяльністю Херсонською ОДПІ, як суб'єктом владних повноважень. При цьому шкодою чи збитками субєкта господарювання можуть вважатись проценти за користування кредитними коштами, які він терміново був змушений залучити до свого обороту.

Суд вважає, що податкові зобовязання, визначені в декларації за жовтень 2016 року в сумі 1126540 грн. зі строком сплати 30.11.2016, були сплачені своєчасно - 30.11.16. Контролюючий орган неправомірно зарахував із сплаченої суми частину коштів на погашення пені в сумі 255752,93 грн. При цьому суд враховує постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.05.2017 по справі № 821 /135/17 за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства Херсонська теплоелектроцентраль до Херсонської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії, визнання протиправними та скасування рішень, якою визнані протиправними дії Херсонської ОДПІ Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, які полягають у нарахуванні ПАТ Херсонська ТЕЦ пені у сумі 255752,93 грн., зобовязано Херсонську ОДПІ вчинити дії по скасуванню неправомірно нарахованої пені в сумі 255752,93 грн. шляхом приведення у відповідність інтегрованої картки ПАТ Херсонська ТЕЦ стосовно відомостей з ПДВ, а також визнано протиправними дії Херсонської ОДПІ Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, які полягають у зарахуванні коштів, що надійшли до бюджету з рахунку в СЕА ПДВ згідно платіжного доручення Держказначейства від 30.11.2016 № 8783401, не в рахунок погашення податкового зобовязання з ПДВ, а на погашення нарахованої 30.11.2016 пені у сумі 255752,93 грн., зобовязано Херсонську ОДПІ вчинити дії по зарахуванню коштів, що надійшли до бюджету з рахунку в СЕА ПДВ згідно платіжного доручення Держказначейства від 30.11.2016 №8783401, в рахунок погашення податкового зобовязання з ПДВ у сумі 255752,93 грн. шляхом приведення у відповідність інтегрованої картки ПАТ Херсонська ТЕЦ стосовно відомостей з ПДВ.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовими рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлені ці обставини.

З цих же міркувань суд не розглядає доводи позивача про неправомірність дій ГУ ДФС щодо не надання розстрочення податкового зобов'язання з ПДВ, оскільки це питання розглядалось в межах справи № 821/746/16, суд встановив, що позивачем не підтверджені підстави отримання розстрочення сплати грошових зобов'язань (судове рішення набрало законної сили 22.11.2016).

Отже, податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Херсонській області від 19.04.2017 № НОМЕР_2 про застосування до публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" штрафу в сумі 25575 грн. 29 коп. є неправомірним та підлягає скасуванню.

В задоволенні решти вимог суд відмовляє.

Судові витрати присуджуються позивачу відповідно до частини задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 94,159-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Задовольнити частково позов публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль".

Визнати неправомірним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.04.2017 № НОМЕР_2 про застосування до публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" штрафу в сумі 25575 грн. 29 коп.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (за рахунок бюджетних асигнувань) на користь публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" () витрати по сплаті судового збору в сумі 383,63 грн. (триста вісімдесят три гривні шістдесят три копійки).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 16 червня 2017 р.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 8.3.3