Справа № 285/286/17
Суддя: Помогаєв А. В.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Справа № 285/286/17

провадження № 2-а/0285/270/17

15.06.2017 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого судді Помогаєва А.В., при секретарі - Павлюк Т.П., за участі представника позивача - ОСОБА_1, позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 1 батальйону УПП у м. Житомирі ОСОБА_5 про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить скасувати постанову від 03.01.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126, КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 03.01.2017 р. позивач керував автомобілем ВАЗ 21215, був зупинений працівниками поліції, які повідомили його про порушення правил дорожнього руху. При цьому відповідачем складено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, у зв'язку з відсутністю страхового полісу та не ввімкненням покажчика повороту під час руху. Постанову про адміністративне правопорушення позивач отримав поштою 12.01.2017 року. Позивач не визнає себе винним у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки він звільняється від обов'язку страхування цивільно-правової відповідальності, як інвалід І групи. Крім того, повідомив, що під час руху та перестроювання з правої в ліву смугу вмикав покажчик повороту.

В судове засідання позивач з'явився, позов підтримав та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув, однак про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. На адресу суду надійшли письмові заперечення проти позову, підписані ОСОБА_4, як представником за довіреністю. При цьому до них додано копію довіреності, якою т.в.о. начальника департаменту патрульної поліції уповноважив ОСОБА_4 представляти інтереси Департаменту. Доказів на підтвердження повноважень ОСОБА_4 на представлення інтересів відповідача ОСОБА_5, суду не надано. До заперечень додано компакт-диск, який містить відеозапис з місця складання оскаржуваної постави про адміністративне правопорушення.

Оскільки відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, суд визнав за можливе розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних доказів.

З'ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Постановою по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 146758 від 03.01.2017 р. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 грн.

Адміністративні правопорушення виразились у тому, що ОСОБА_2 не надав на вимогу працівника поліції поліс (договір) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також під час руху не увімкнув світловий сигнал покажчика повороту,

Відповідно до посвідчення серія НОМЕР_1 від 20.01.2009 р. ОСОБА_2 інвалід 1 групи.

У відповідності до п. 13.1 ст. 13 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності, звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_2 як інвалід 1 групи є особою, яка звільнена від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, а відтак не зобов'язаний оформляти поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та, відповідно, мати його при собі, під час керування транспортним засобом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно ст.ст. 245, 280 КУпАП посадова особа, уповноважена розглядати адміністративну справу при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи з метою всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Винесення постанови, тим саме притягнення до відповідальності на підставі двох суперечливих доказах (протокол та пояснення особи), є необ'єктивним розглядом справи та відтак незаконним.

Згідно із ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів. Відповідно до вимог процесуального закону, докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними - якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 6 ст. 71 КАС України передбачено, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

На адресу суду одночасно з письмовими запереченнями представника департаменту патрульної поліції надійшов компакт-диск, який містить відеозапис спілкування позивача з працівником поліції після зупинки транспортного засобу. Якість відеозапису не дозволяє встановити зміст спілкування. Факт руху та перестроювання автомобіля позивача без використання світлового сигналу покажчика повороту на відеозаписі не зафіксовано. Таким чином, наданий відеозапис не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що відповідач не надав доказів правомірності винесеної постанови, не спростував доводів позивача, суд приходить до висновку, що постанова від 03.01.2017 року по справі про адміністративні правопорушення за ч.1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КпАП України відносно ОСОБА_2, підлягає скасуванню. Провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 11, 104, 160-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову по справі про адміністративні правопорушення серії АР № 146758 від 03.01.2017 р. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Провадження у справі закрити, у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції може бути подана протягом десяти днів. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанов складено 20.06.2017 року.

Суддя А.В. Помогаєв