Справа № 802/1462/16-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1462/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Дмитришена Р.М.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

14 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Гіюк Д.М.,

позивача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2016 року відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2016 року.

Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до частини 4 статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, 29 листопада 2016 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2016 року у справі №802/1462/16-а.

В обґрунтування поданої заяви позивач посилається на те, що 18 листопада 2016 року на засіданні Вінницького міського суду розглядалась скарга ОСОБА_2 щодо бездіяльності посадових осіб ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві щодо виконання рішення Замостянського райсуду від 01 березня 2004 року, що в додатку до Рішення Європейського суду з прав людини.

Під час засідання в місцевому суді ОСОБА_2 був ознайомлений із матеріалами виконавчого провадження з виконання рішення Замостянського суду від 01 березня 2004 року, в результаті чого заявнику стало відомо, що виконавчі провадження щодо стягнення боргу з ДАК "Укрресурси" об'єднано у зведене виконавче провадження. Виконавчі провадження закінчені та виконавчі документи направлені до Господарського суду м. Києва, в зв'язку із тим, що розглядається справа про банкрутство останнього.

Також, ОСОБА_2 стало відомо про вчинення виконавчих дій, зокрема поновлення виконання рішення в частині зобов'язання ДАК "Укрресурси" видати наказ, який буде співпадати з датою видачі останньому трудової книжки та здійснення повного розрахунку.

В зв'язку із чим, ОСОБА_2 вважає, що поновлення виконавчих дій щодо виконання рішення Замостянського райсуду від 01 березня 2004 року, що в додатку до Рішення Європейського суду з прав людини є тією нововиявленою обставиною, яка могла вплинути на розгляд справи, а тому просить суд заяву за нововиявленими обставинами задовольнити.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні вищевказаної заяви виходив з того, що підстави для задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2016 року у справі №802/1462/16-а відсутні, оскільки обставини, на які посилається заявник не є нововиявленими в розумінні положень КАС України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 253 КАС України суд може скасувати постанову чи ухвалу у справі і прийняти нову постанову чи ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

Згідно з частиною 2 статті 245 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, за відомо неправдивих показань свідка, за відомо неправильного висновку експерта, за відомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Отже, наведений у статті 245 КАС України перелік підстав для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами є вичерпним.

При цьому за змістом вищевказаної норми процесуального закону під нововиявленими обставинами слід розуміти лише ті обставини, які мають істотне значення для справи, але не могли бути відомі на момент її розгляду адміністративним судом.

Відтак, необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи; по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об'єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду.

Нова обставина, що з'явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, апеляційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об'єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення (постанова Пленуму Вищого адміністративного суду України №7 від 22 травня 2015 року "Про узагальнення судової практики розгляду адміністративними судами заяв про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами").

Таким чином, на стадії перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами беруться до уваги нововиявлені обставини, які раніше не були предметом розгляду, з незалежних від суду та осіб, які беруть участь у розгляді адміністративної справи причин, але вони є суттєвими для можливого їх впливу на результати справи, а також і можливої часткової зміни постанов і ухвал суду, прийнятих раніше, або їх скасування взагалі.

Отже, судове рішення в адміністративній справі може бути переглянуте за нововиявленими обставинами, якщо вони є істотними та існували на час вирішення справи судом, але не були відомі суду і принаймні одній особі, яка брала участь у справі.

Колегією суддів встановлено, що заявник просить переглянути за нововиявленими обставинами постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2016 року, посилаючись на те, що на час розгляду справи йому не було відомо про те, що поновлено виконавчі дії з приводу виконання рішення Замостянського районного суду від 01 березня 2004 року, що в Додатку до Рішення Європейського суду прав людини та є невід'ємною частиною самого Рішення ЄСПЛ.

В даному ж випадку як на нововиявлену обставину ОСОБА_2 посилається на постанову про поновлення виконавчого провадження від 12 травня 2016 року.

Однак, дане виконавче провадження поновлено 12 травня 2016 року у виконавчому провадженні №49014939 на виконання рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 25 січня 2001 року.

Натомість, як встановлено з резолютивної частини позовної заяви від 26 вересня 2016 року позивач просив суд визнати неправомірною бездіяльність та тяганину Департаменту ДВС Міністерства юстиції України щодо невиконання рішення ЄСПЛ від 17 липня 2014 року у справі №25663/02 в частині невиконання рішення Замостянського райсуду м. Вінниці від 01 березня 2004 року стосовно стягнення на користь ОСОБА_2 частини коштів невиплаченого боргу.

Щодо посилань апелянта на рішення Київського апеляційного господарського суду від 03 жовтня 2016 року, якою засилено ухвалу Господарського суду м. Києва від 28 липня 2016 року, що могло суттєво вплинути на прийняту Вінницьким окружним адміністративним судом постанову від 31 жовтня 2016 року, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено з постанови від 31 жовтня 2016 року у справі №802/1462/16-а, суд відхилив посилання позивача на ухвалу господарського суду м. Києва, як на підставу для виплати коштів на виконання рішення ЄСПЛ, оскільки зі змісту вказаного судового рішення не вбачається, що зазначені суми виникли при невиконанні рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 01 березня 2004 року та, відповідно не встановлено, що ухвала пов'язана з рішенням ЄСПЛ та/або прийнята на його виконання. Тобто, судом надано оцінку поясненням позивача.

Постанова ж Київського апеляційного господарського суду від 03 жовтня 2016 року прийнята щодо перегляду ухвали господарського суду м. Києва від 28 липня 2016 року за апеляційною скаргою ліквідатора ДАК "Укрресурси", яка залишена без задоволення, а ухвала - без змін.

Відтак, ухвала господарського суду м. Києва не змінена, та, як вже зазначалось судом вище, не є саме тим судовим рішенням, який прийнятий на виконання рішення Замостянського районного суду від 01 березня 2004 року або стосується рішення ЄСПЛ.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені позивачем обставини у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами не можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

При вирішенні даної заяви суд керується і висновками Європейського Суду з прав людини щодо тлумачення норм Конвенції при застосуванні національного законодавства.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" рішення ЄС є джерелом права.

Європейський суд з прав людини у справі "Brumarescu v. Romania" від 28 листопада 1999 року наголосив, що "право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті Преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів". "Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі" (справа "Ryabykh v. Russia" від 24 липня 2003 року). Такі ж висновки відображені і в наступних рішення Європейського суду з прав людини у справах "Понамарьов проти України" від 03 квітня 2008 року та "Христов проти України" від 19 лютого 2009 року.

Тобто принцип юридичної визначеності в світлі Конвенції гарантує обмеження на безкінечний перегляд рішень судів, які вступили в силу, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду уже вирішеної справи.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2016 року.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні відносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 19 червня 2017 року.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.