Справа № 815/1753/15
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2017 року м. Київ К/800/50046/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді Шведа Е.Ю.,

суддів Горбатюка С.А.,

Мороз Л.Л.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за

касаційною скаргою Головного управління Держгеокадастру в Одеській області

на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 23 червня 2015 року

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2015 року

у справі № 815/1753/15

за позовом ОСОБА_2

до Головного управління Держземагенства в Одеській області

про скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Головного управління Держземагенства в Одеській області (далі - ГУ Держземагенства в Одеській області), в якому позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила:

- скасувати наказ ГУ Держземагентства в Одеській області від 14 листопада 2014 року № 107 «Про доповнення переліку земельних ділянок» в частині включення земельної ділянки площею 78,3966 га, кадастровий номер НОМЕР_1 (далі - спірна земельна ділянка) до переліку земельних ділянок, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами;

- зобов'язати ГУ Держземагентства в Одеській області затвердити проект землеустрою для передачі в оренду строком на 49 років спірної земельної ділянки для ведення фермерського господарства за рахунок земель Новогеоргіївської сільської ради Ананьївського району Одеської області (за межами населеного пункту) та передати позивачу вказану земельну ділянку в довгострокову оренду терміном на 49 років для ведення фермерського господарства.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 23 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2015 року, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ Держземагентства в Одеській області від 14 листопада 2014 року № 107 «Про доповнення переліку земельних ділянок» в частині включення спірної земельної ділянки до переліку земельних ділянок, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами. Зобов'язано ГУ Держземагентства в Одеській області розглянути заяву ОСОБА_2 від 10 листопада 2014 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду на 49 років для ведення фермерського господарства на території Новогеоргіївської сільської ради Ананьївського району Одеської області «за межами населеного пункту» площею 78,3966 га з прийняттям рішення відповідно до законодавства. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Головне управління Держгеокадастру в Одеській області звернулось до суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів та прийняти нове рішення - про відмову у задоволенні позову. Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що позивачу було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у зв'язку з невідповідністю такого вимогам чинного законодавства та надалі правомірно на підставі відповідного доручення Віце-прем'єр-міністра включено спірну земельну ділянку до переліку тих, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами установлено, що 29 травня 2014 року позивач звернулась із заявою до ГУ Держземагентства в Одеській області про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 78,3966 га в оренду строком на 49 років для ведення фермерського господарства за рахунок земель Новогеоргіївської сільської ради Ананьївського району Одеської області (за межами населеного пункту).

12 червня 2014 року наказом № 15-436/14-14-СГ позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду строком на 49 років для ведення фермерського господарства площею 78,3966 га, за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення, які не надані у власність чи користування на території Новогеоргіївської сільської ради Ананьївського району Одеської області (за межами населеного пункту).

24 червня 2014 року розроблений ДП «Центр державного земельного кадастру» за вказаним дозволом проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки був погоджений у відділі Держземагентства в Ананьївському районі (висновок № 245).

30 липня 2014 року позивач звернулась із заявою до ГУ Держземагентства в Одеській області про затвердження документації із землеустрою та передачі їй в оренду земельної ділянки строком на 49 років для ведення фермерського господарства загальною площею 78,3966 га, за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення на території Новогеоргіївської сільської ради Ананьївського району Одеської області (за межами населеного пункту).

До вказаної заяви позивачем було додано: проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду на 49 років, погоджений відповідно до вимог чинного законодавства; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку; витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку; проект договору оренди.

13 серпня 2014 року ГУ Держземагентства в Одеській області, розглянувши вказану заяву позивача, надало відповідь за № 19-15-0.9-7065/2-14, відповідно до якої позивачу відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки: склад проекту землеустрою не відповідає вимогам статті 50 Закону України «Про землеустрій»; проект землеустрою не має належного оформлення; акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання не відповідає вимогам Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему від 18 травня 2010 року № 376; у висновку Відділу Держземагентства в Ананьївському районі Одеської області від 24 червня 2014 року № 245 та переліку обмежень у використанні земельної ділянки від 24 червня 2014 року № 116 невірно зазначена інформація щодо присвоєння кадастрового номера земельної ділянки; дата підписання завдання на розроблення проекту землеустрою не відповідає даті укладання договору від 27 червня 2014 року № 14/01-00303.

Надалі ОСОБА_2 зверталась з аналогічними заявами про затвердження документації із землеустрою та передачі земельної ділянки у користування до ГУ Держземагентства в Одеській області 20 серпня 2014 року, 30 вересня 2014 року, 20 жовтня 2014 року.

27 серпня 2014 року листом № 19-15-0.9-7522/2-14 ГУ Держземагентства в Одеській області надано відповідь, відповідно до якої позивачем надані матеріали без урахування вимог зазначених в листі від 13 серпня 2014 року № 19-15-0.9-7065/2-14, у затвердженні проекту землеустрою відмовлено.

Листом від 10 жовтня 2014 року за № 19-15-0.9-9314/2-14 ГУ Держземагентства в Одеській області на заяву від 30 вересня 2014 року повідомило позивача про неусунення останньою зауважень, викладених в листі від 13 серпня 2014 року № 19-15-0.9-7065/2-14.

29 жовтня 2014 року листом № 19-15-0.9-10133/2-14 ГУ Держземагентства в Одеській області повідомило позивача, що нею надані документи без урахування вимог викладених у листі від 13 серпня 2014 року № 19-15-0.9-7065/2-14, у зв'язку з чим ГУ Держземагентства в Одеській області відмовляє у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

10 листопада 2014 року ОСОБА_2 повторно звернулась із заявою про затвердження документації із землеустрою до ГУ Держземагентства в Одеській області.

21 листопада 2014 року відповідач надав відповідь № 19-15-0.9-11169/2-14, в якій зазначив, що наказом ГУ Держземагентства в Одеській області від 14 листопада 2014 року № 107 «Про доповнення переліку земельних ділянок» спірну земельну ділянку площею 78,3966 га включено до переліку земельних ділянок, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами. У зв'язку з чим, ГУ Держземагентства в Одеській області відмовило позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та запропонувало позивачу придбати право на бажану земельну ділянку на земельних торгах.

Не погодившись з вказаною відмовою та наказом від 14 листопада 2014 року № 107 «Про доповнення переліку земельних ділянок» (у відповідній частині), позивач звернулась до суду з цим позовом.

Судами установлено, що відповідно змісту наказу ГУ Держземагентства в Одеській області від 14 листопада 2014 року № 107, на який посилається відповідач, як на підставу для відмови позивачу у затвердженні проекту землеустрою та передачі земельної ділянки в оренду, цей наказ прийнятий на виконання доручення Віце-прем'єр-міністра - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України Гройсмана В.Б. від 08 жовтня 2014 року № 37732/0/1-14 та наказу Держземагентства України від 15 жовтня 2014 року № 328.

Останнє клопотання позивача про затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки в оренду зареєстровано в ГУ Держземагентства в Одеській області 10 листопада 2014 року та станом на дату прийняття оскаржуваного наказу № 107 від 14 листопада 2014 року не було вирішено, відповідь на нього було надано тільки 21 листопада 2014 року, без розгляду по суті питання затвердження проекту землеустрою, з посиланням на включення спірної земельної ділянки до переліку земельних ділянок, права на які виставляються на земельні торги.

Зазначеним наказом Держземагентства України від 15 жовтня 2014 року № 328 введені в дію рішення колегії Держземагентства України від 14 жовтня 2014 року (протокол засідання № 2): «Про обов'язкове направлення на розгляд до місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності» № 2/1 та «Про продаж прав на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на конкурентних засадах» № 2/2.

Відповідно до п. 2 зазначеного рішення від 14 жовтня 2014 року № 2/1 начальники головних управлінь Держземагентства в областях, м. Києві за зверненнями юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які не перебувають у їхньому користуванні, що надходитимуть з 15 жовтня 2014 року, забезпечують обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою.

Під час розгляду клопотань про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності надсилати органам місцевого самоврядування (сільським, селищним, міським радам) за місцем розташування земельної ділянки запити про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, на підставі якої зазначені земельні ділянки можуть бути передані у власність або користування.

П. 2.2 вказаного рішення від 14 жовтня 2014 року № 2/2 передбачено, що за результатами аналізу матеріалів інвентаризації, іншої землевпорядної документації, звернень фізичних та юридичних осіб, зокрема, щодо надання в оренду земельних ділянок для ведення фермерського господарства та ведення особистого селянського господарства скласти, затвердити та оприлюднити на офіційному сайті Держземагентства України переліки земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги, включаючи несформовані земельні ділянки, що мають бути об'єктами землеустрою під час підготовки відповідних лотів до продажу (крім тих, на яких розташовано нерухоме майно, або тих, які на законних підставах знаходяться у користуванні заявників, або тих, щодо яких надано дозвіл на розроблення відповідної документації із землеустрою або станом на 15 жовтня 2014 року у відповідному головному управлінні вже зареєстровано клопотання про надання такого дозволу) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з протиправності наказу ГУ Держземагентства в Одеській області від 14 листопада 2014 року № 107 в частині, що стосується спірної земельної ділянки, оскільки на час видачі відповідного доручення Віце-прем'єр-міністра ОСОБА_2 вже отримала дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки в довгострокову оренду.

Суд касаційної інстанції погоджується зі вказаним обґрунтованим висновком судів попередніх інстанцій і виходить з такого.

Відповідно до положень ст. 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як установлено судами попередніх інстанцій, 12 червня 2014 року наказом № 15-436/14-14-СГ позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки в довгострокову оренду.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування (ч.ч. 4, 6 ст. 123 ЗК України).

Згідно з ч. 10 ст. 123 ЗК України рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються:

затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності);

надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Відповідно до ч. 13 ст. 123 ЗК України підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Таким чином, положеннями чинного на час виникнення спірних відносин законодавства не було передбачено можливість відповідача відмовити у затвердженні вже розробленого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду з підстав її включення до переліку земельних ділянок, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами.

Щодо правомірності наказу відповідача від 14 листопада 2014 року № 107 в оспорювані частині, то суд вважає правильним висновок судів щодо його незаконності, оскільки відповідно до рішення колегії Держземагенства від 14 жовтня 2014 року № 2/2 до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги, не включаються земельні ділянки, щодо яких надано дозвіл на розроблення відповідної документації із землеустрою. Отже, відповідач безпідставно включив спірну земельну ділянку до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги, оскільки щодо такої позивач отримав дозвіл та розробив відповідний проект землеустрою.

Зважаючи на те, що відповідне звернення ОСОБА_2 від 10 листопада 2014 року про затвердження документації із землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки ГУ Держземагентства в Одеській області по суті так і не розглянуло, суд вважає правильним обраний відповідно до положень ст. 11 КАС України спосіб захисту прав позивача судом першої інстанції, зобов'язавши відповідача розглянути вказане з прийняттям рішення відповідно до вимог законодавства.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли правильного та обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позову.

Зважаючи на викладене, доводи касаційної скарги спростовуються вище переліченими нормами права та установленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування рішень судів попередніх інстанцій.

Згідно з ч. 1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до ч. 3 ст. 2201 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області відхилити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 23 червня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та не підлягає оскарженню, проте може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: