Справа № 817/3150/15
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

14 червня 2017 р. Р і в н е №817/3150/15

Рівненський окружний адміністративний суд у складі: судді Комшелюк Т.О., за участю секретаря судового засідання Климчук В.В., та осіб, що беруть участь у справі

позивача: представник ОСОБА_1

відповідача: представник ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача в адміністративній справі за позовом

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3
доДержавна податкова інспекція у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 26.11.2015 року по справі

№ 817/3150/2015. Свою заяву мотивував тим, що 26 листопада 2015 року постановою Рівненського окружного адміністративного суду було задоволено позов ФОН ОСОБА_3 до ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області, визнано протиправними та скасовано прийняті ДПІ у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області: податкове повідомлення-рішення № від 15.09.2015; податкове повідомлення-рішення № від 15.09.2015; податкове повідомлення-рішення № від 15.09.2015; вимогу від 02.09.2015 №Ф-34 про сплату боргу (недоїмки) із єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхуванні в сумі 40034 гри. 40 коп.; рішення № про визначення штрафних санкцій з єдиного внеску в сумі 2001 грн. 72 коп. Постанова набрала законної сили 12.01.2016 року. При цьому заявник зазначає, що підставою скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 15.09.2015, яким збільшено суму грошового зобовязання по податку на доходи фізичних осіб на суму 26357 грн. 04 коп., поряд з іншим, слугувало доведення позивачем перед судом здійснення закупівлі запасних частин до автомобілів та отримання послуг по їх ремонту у ТОВ «КПП Центр», ФОП ОСОБА_4, ТОВ «Мадок», ПП «Моторне ательє», ТОВ «Пневмоцентр Плюс», ФОП ОСОБА_5 Дані факти, як вказує заявник, були встановлені судом на підставі первинних документів: видаткових накладних, актів здачі-приймання робіт, актів виконаних робіт, дефектних актів по виявленню несправностей. Таким чином вказаною постановою спростовано відсутність у позивача права формування за рахунок відповідних сум податку на додану вартість сум податкового кредиту, а також формування витрат. Судом також встановлено, що протягом 2014 року позивачем до складу витрат було включено витрати на придбання дизельного палива, яке використовувалось з метою надання послуг з перевезення вантажів в межах та за межами України, що підтверджується наявними у матеріалах справи: подорожніми листами, договорами-заявками, контрактами-заявками на організацію міжнародних перевезень автомобільним транспортом на автомобілі в т.ч. RENAULT Мidlum державний номер НОМЕР_2. Отже вартість паливно-мастильних матеріалів, які використовуються субєктом господарювання для доставки транспортного засобу до пункту навантаження, повинні враховуватись ним під час розрахунку собівартості реалізованих послуг з перевезення вантажів та включатись до складу витрат операційної діяльності. Заявник стверджує, що в жовтні 2016 року, йому стало відомо, що транспортним засобом RENAULT Мidlum державний номер НОМЕР_2 здійснювалось перевезення ТОВ «Міко Транс», а не ФОП ОСОБА_3, а тому витрати по запасних частинах та пальному має право відносити до складу витрат саме ТОВ «Міко Транс». Заявник вважає, що дані обставини є нововиявленими та такими, що спростовують доводи ФОП ОСОБА_3В про правомірність формування ним складу витрат та податкового кредиту, які підтверджені постановою суду від 26.11.2015, в звязку з чим просить суд переглянути вказану постанову суду та скасувати її в частині визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень ДПІ у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області №; №; № НОМЕР_3 від 15.09.2015р.; вимоги від 02.-9.2015 №ф-34 про сплату боргу (недоїмки) із єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в сумі 40034,40грн; рішення № про визначення штрафних санкцій з єдиного внеску в сумі 2001грн,72коп. в частині віднесення ФОП ОСОБА_3 до складу витрат та податкового кредиту витрати на придбання запчастин та дизельного пального по автомобілю НОМЕР_4.

Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник позивача по справі ФОП ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти вимог заявника та пояснив, що обставини, на які посилається заявник не є нововиявленими в розумінні ст.245 КАС України, оскільки були йому відомі під час проведення перевірки та винесенні спірних податкових повідомлень-рішень, що стали предметом розгляду справи у суді №817/3150/15. При цьому, заявник мав право вчасно звернутися із відповідними запитами про надання інформації до митниці під час проведення перевірки. Крім того, представник позивача звертає увагу на те, що вказаний транспортний засіб використовувався ним не лише в перевезеннях за кордон, а і перевезеннями в межах території України. Також зазначає, що заявник, подавши заяву за нововиявленими обставинами, просить скасувати рішення в частині віднесення ФОП ОСОБА_3 до складу витрат та податкового кредиту витрати на придбання запчастин та дизельного пального по вказаному автомобілю без визначення конкретної суми. Просить залишити заяву за нововиявленими обставинами без задоволення.

Перевіряючи доводи заявника щодо наявності нововиявлених обставин, перелік яких встановлений у ст. 245 КАС України, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник, на підтвердження нововиявлених обставин, посилається на те, що в серпні 2015 року податковим органом було проведено перевірку ФОП ОСОБА_3 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору. Оформлення трудових відносин з працівниками. Виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р. та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р., про що складений акт перевірки №114//17-16-17-01 від 01.09.2015.

Під час проведення перевірки податковим органом встановлено, що на формування витрат ФОП ОСОБА_3 вплинули, зокрема, господарські операції щодо закупівлі запасних частин до автомобілів та отримання послуг по їх ремонту у ТОВ «КПП Центр», ФОП ОСОБА_4, ТОВ «Мадок», ПП «Моторне ательє», ТОВ «Пневмоцентр Плюс», ФОП ОСОБА_5 Крім того встановлено, що протягом 2014 року позивачем до складу витрат було включено витрати на придбання дизельного палива, яке використовувалось з метою надання послуг з перевезення вантажів в межах та за межами України транспортними засобами, в т.ч. автомобілем НОМЕР_4.

Так, пунктом 1.3. акту перевірки встановлено, що основним видом економічної діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 є діяльність автомобільного вантажного транспорту.

Із п.1.13. вказаного акту вбачається, що податковим органом досліджувались, зокрема, міжнародні товарно-транспортні накладні, митні декларації і ін. Також актом встановлено, що вказаний підприємець надавав послуги з перевезення вантажів автомобілями в т.ч. транспортним засобом RENAULT Мidlum державний номер НОМЕР_2 на території України та за кордоном. При цьому правомірність надання таких послуг податковим органом досліджувалась та встановлювалась на підставі первинних бухгалтерських документів (п.2.6.3 акту перевірки).

Висновком акту перевірки встановлено, що платником податків порушені вимоги податкового кодексу та як наслідок, податковим органом, відповідними рішеннями, донарахована сума податку на доходи фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю за 2014 рік, зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість та донарахована сума єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Вказані рішення податкового органу були оскаржені ФОП ОСОБА_3 до суду.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2015 року позов ФОП ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області про скасування податкового повідомлення-рішення, вимоги про сплату боргу та рішення про застосування штрафних санкцій задоволено повністю. Постанова суду набрала законної сили 12.01.2016 року.

Разом з тим, 03.10.2016р. податковий орган звертається до Ягодинської митниці із запитом про надання інформації щодо підтвердження або не підтвердження факту надання послуг з міжнародного перевезення ФОП ОСОБА_3 транспортним засобом RENAULT Мidlum державний номер НОМЕР_2.

При цьому, як встановлено судом, із вказаного запиту вбачається, що податковим органом встановлено розбіжності наведені в додатку «CMR» за період з 01.01.2013р. по 31.12.2015р. при здійсненні міжнародних перевезень Україна-Польща та Польща-Україна транспортним засобом RENAULT Мidlum державний номер НОМЕР_2.

Із відповіді на вказаний запит слідує, що водієм транспортного засобу RENAULT Мidlum державний номер НОМЕР_2 був ОСОБА_3, а перевізником ТОВ «МІКО-ТРАНС», в звязку з чим податковим органом зроблений висновок про те, що ФОП ОСОБА_3 не здійснював господарську операцію з надання послуги по перевезенню вантажів за кордон саме цим транспортним засобом. Отже останній не мав права включати витрати, понесені ним на запчастини та пальне по даному транспортному засобу до складу витрат.

Податковий орган вважає, що отримана ним інформація від митниці щодо перевізника є нововиявленою обставиною, однак суд не погоджується з доводами заявника так зауважує таке.

Відповідно до пп. 20.1.3 п.20.1 ст.20 Податкового Кодексу України податковий орган має право отримувати безоплатно від державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій усіх форм власності та їх посадових осіб, у тому числі від органів, які забезпечують ведення відповідних державних реєстрів (кадастрів), інформацію, документи і матеріали.

Підпунктом 20.1.26 пункту 20.1 статті 20 ПК України встановлено, що податковий орган має право користуватися інформаційними базами даних державних органів, державними, у тому числі урядовими, системами звязку і комунікацій, мережами спеціального звязку та іншими технічними засобами відповідно до закону.

Отже, досліджуючи правомірність здійснення господарських операцій платниками податку, податковий орган наділений достатніми важелями для отримання необхідної інформації із різних джерел і під час проведення перевірки, в даному випадку, мав усі можливості відповідно до свої повноважень вчасно подати запити для отримання вказаної вище інформації.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 245 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Істотними обставинами в даному випадку є ті обставини, які могли вплинути на рішення суду, що набрало законної сили, та існували під час розгляду адміністративної справи, але не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. При цьому ознака «не були і не могли бути відомі особі» це сукупність двох необхідних умов, які слід розглядати нероздільно одну від одної. В даному випадку мається на увазі те, що особі недостатньо не знати про такі обставини, необхідно, щоб вона і не могла знати про них. Якщо особа все ж таки могла знати про певну обставину за добросовісного ставлення до справи, тоді підстава для перегляду відсутня.

Як встановлено судом, та зазначено вище по тексту, податковому органу було відомо про здійснення такого виду господарської діяльності платником податку як надання послуг з міжнародних перевезень вантажів та, відповідно, ним встановлювались факти щодо правомірності такої господарської операції. Порушень у здійсненні даного виду діяльності заявником не встановлено. В той же час, про те, що заявник знав про розбіжності у первинних бухгалтерських документах, які підтверджують міжнародні перевезення, підтверджується його ж запитом до Ягодинської митниці (а. с. 107 т.3). Суд повторює, що податковий орган наділений достатніми повноваженнями на вчасне звернення із відповідними запитами про отримання необхідної інформації.

Отже, з врахування викладеного, підсумовуючи його в сукупності, суд приходить до висновку, що отримана заявником інформація в жовтні 2016 року від Ягодинської митниці не є нововиявленими обставинами в розумінні п.1 ч.2 ст.245 КАС України, а відтак підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами відсутні.

Керуючись ст. 160, 165. 253 Кодексу адміністративного судочинства України

У Х В А Л И В:

Заяву Державної податкової інспекції у м. Рівному Головному управління ДФС у Рівненській області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 26.11.2015 у справі №817/3150/15 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без задоволення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Суддя Комшелюк Т.О.