Справа № 815/2005/17
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2005/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Танцюра К.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Одесі справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 03.02.2017р. №, №, №, №, №, вимоги про сплату боргу (недоїмки) № від 03.02.2017р., рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування № від 03.02.2017р.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що, на його думку, оскаржувані рішення від 03.02.2017р. є протиправними та такими, що винесені з порушеннями норм чинного податкового законодавства України та підлягають скасуванню, оскільки ФОП ОСОБА_1 під час проведення виїзної планової перевірки та на запит податкового органу було надано у повному обсязі всі документи, що належать та пов'язані з предметом перевірки. Однак, як вбачається з акту перевірки податковий орган встановив, що ФОП ОСОБА_1 вироблено та реалізовано 122 250 шт. плінтусу та згідно додатку до акту, реалізація плінтусу у вказаному обсязі підтверджується 6 накладними, натомість, в дійсності, протягом 2014 року загалом реалізовано 340 517 шт. продукції, що підтверджують 47 податкових накладних, зокрема, 6 - включених до Єдиного реєстру податкових накладних та 41 - яка відповідно до розділу XX Перехідних положень ПКУ не включалась до Єдиного реєстру податкових накладних, оскільки сума податку на додану вартість в одній накладній не перевищувала 10 тис. грн. Разом з тим, на думку позивача, проведений податковим органом аналіз на підставі Інформації бази даних ITC «Податковий блок» - підсистеми «Аналітична система» є невірним та не відображає дійсний процес виробництва, оскільки неправильно визначено кількість проданої продукції, не враховано всіх податкових накладних, кількість закупленої сировини не розподілена по видах продукції, а вся закуплена сировина в аналізі вважалась, як сировина для випуску екструдованого плінтусу, тобто об'єднано два різних типи полістиролу. У зв'язку з чим, на думку позивача, збільшення податковим органом ФОП ОСОБА_1 суми грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 341 904,47 грн. та нарахування штрафних санкцій у розмірі 85 476,12 грн., є неправомірним та безпідставним та відповідно податковий орган прийшов, до помилкового висновку, що ФОП ОСОБА_1 не відобразив суму доходу отриманого від здійснення діяльності за 2014 рік на суму - 127 787,00 грн. Разом з тим, позивач зазначав, що перевіркою правильності визначення бази оподаткування при нарахуванні доходів платникам, податків у вигляді заробітної плати, винагород за цивільно-правовими договорами за виконання робіт (надання послуг) порушень не встановлено. Крім того, перевіркою правильності застосування до бази оподаткування розміру ставок податку щодо доходів нарахованих (виплачених, наданих), зокрема у формі зарплати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, а також інших оподаткованих доходів, встановлено, що податок з доходів фізичних осіб з заробітної плати утримувався згідно ст. 167 ПК України, у зв'язку з чим висновки податкового органу щодо порушення платником податків п.п. 168.1.2, п.п. 168.1.5 п. 168.1 та п.п. 168.4.5 п. 168.4 ст.168, п. 51.1 ст. 51 Податкового кодексу України, є безпідставними. Також, позивач, посилаючись на положення п.п.1.4, 1.5 ст. 16-1 підрозділу 10 розділу XX, п.57.1 ст. 57 ПК Податкового кодексу України зазначив що в цілому вище зазначене свідчить про правомірність та добросовісність дій платника податків щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2015р. та про відсутність порушення чинного податкового законодавства з боку платника податків за зазначені вище періоди.

12.06.2017р. до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Представники відповідача заперечували проти задоволення позовних вимог, зазначивши що ФОП ОСОБА_1 всупереч «Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність», затвердженого Наказом ДПА України від 16.09.2013 №481, у графі 5 Книги обліку доходів і витрат не відображені реквізити документа, який підтверджує понесені витрати, що безпосередньо пов'язані з отриманим доходом. Документами, які підтверджують витрати, можуть бути, зокрема, платіжне доручення, прибутковий касовий ордер, квитанція, фіскальний чек, акт закупки (виконаних робіт, наданих послуг) та інші первинні документа, що засвічують факт оплати товарів, робіт, послуг. Разом з тим, ФОП ОСОБА_1 у додатку 5 до розділу III податкової декларації про майновий стан і доходи «Розрахунок податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності» за 2014 рік у графі вартість документально підтверджених витрат, пов'язаних з господарською діяльністю відображені суми у розмірі -10079977,72 грн., а за даними перевірки-8092399,72грн. Так, при перевірці були використані відомості, що містяться в інформаційних базах даних ITC «Податковий блок» - підсистеми «Аналітична система», а саме дані податкових накладних на придбання та продаж товару (готової продукції) за 2014 рік, за інформацією якої встановлено що ФОП ОСОБА_1 вироблено та реалізовано 122250шт. плінтусу, згідно затверджених норм на його виробництво необхідно 24,7 тонн полістиролу на суму 622440,00грн. без ПДВ. У 2014 році ФОП ОСОБА_1 було придбано 138,14т. полістиролу на загальну суму без ПДВ 260018,00грн. та віднесено до складу валових витрат. У зв'язку з чим, перевіркою встановлено завищення витрат пов'язаних з отриманим доходом у 2014 році на суму 1 987 578,00грн. Також, представник відповідача зазначали, що під час перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 до ДПІ у Київському районі м. Одеси надана заява від 04.11.2015р. щодо зменшення визначених сум авансових платежів на суму - 4525,69грн. за IV кв.2015р., але підприємцем у рядку 4 «Розрахунку податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих самозайнятою» - загальна сума авансових платежів з податку на доходи фізичних осіб за попередній звітний період відображена сума у розмірі - 18102,74 (4 525,69 грн.*4), замість суми - 13577,07 грн. (4525,69 грн. *3) з урахуванням наданої заяви. У податковій декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік № від 09.02.2016р. підприємцем у додатку Ф4 у рядку 4 «Загальна річна сума авансових платежів з податку на доходи фізичних осіб за попередній звітний період» визначена сума у розмірі 18102,74 грн. (4525,69грн. *4), замість 15577,07грн (4525,69грн, *3) та у наслідок викладеного рядок 5.2 «сума надмірно сплаченого податку, що підлягає зарахуванню в рахунок майбутніх платежів або поверненню платнику» повинна бути - 5700,59 грн., а не 10226,28 грн., як зазначено позивачем. Також, представники відповідача зазначали, що у порушення п.п.168.1.2, п.п.168.1.5 п.168.1 та п.п.168.4.5 п.168.4 ст.168 Податкового кодексу ФОП ОСОБА_1 станом на 01.01.2016р. має кредиторську заборгованість по податку на доходи з фізичних осіб у розмірі 28760,42 грн. Перевіркою своєчасності сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб встановлено, що були порушені терміни перерахування податку на доходи фізичних осіб, у наслідок чого нарахована пеня у розмірі - 10050,55грн. Крім того, представник відповідача зазначав, що ФОП ОСОБА_1 не перераховано військовий збір за вересень 2015 року у розмірі 0,97 грн. та період з серпня 2014 року по вересень 2015 року військовий збір перераховувся несвоєчасно, внаслідок чого була нарахована пеня у розмірі 214,22грн.

Заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п.75.1. ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Разом з тим, п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

У період з 07.12.2016р. по 27.12.2016р. працівниками ДПІ у Київському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області була проведена документальна планова виїзна перевірка ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.12.2015р. дотримання законодавства щодо укладення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014р. по 31.12.2015р., за результатами якої складено акт №27/13-01- від 04.01.2017р.(а.с.16-29)

У ході перевірки було встановлено порушення ФОП ОСОБА_1:

-п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України встановлено «Порядок ведення Книги доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність», затверджений наказом ДПА України від 16.09.2013р. підприємець не належно проводив облік доходів і витрат;

- п.п.138.4, п.п.138.8 ст.138, п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1 безпідставно були завишенні суми валових витрат, що призвело до заниження сум податку на доходи з фізичних осіб з підприємницької діяльності, у розмірі-335481,52грн., у т.ч. за 2014 рік-335481,52грн.;

- п.п.177.5.3 п.177.5 Податкового кодексу України, наказ Міністерства доходів і зборів України від 11.12.2013р. №2179/24711, наказ Міністерства фінансів України «Про затвердження форми податкової декларації про майновий стан і доходи та Інструкції щодо заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи» підприємцем безпідставно завищена сума податку, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 4525,69 грн. за 2015рік;

- ст.51 Податкового кодексу України, наказу Міністерства доходів і зборів України, від 21.01.2014р. №49 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого(сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку» - податковий розрахунок за ІV квартал 2014 року до ДПІ у Київському районі не наданий;

- п.п.168.1.2, п.п.168.1.5 п.168.1 та п.п.168.4.5 п.168.4 ст.168 Податкового кодексу ФОП ОСОБА_1 станом на 01.01.2016р. має кредиторську заборгованість по податку на доходи з фізичних осіб у розмірі 28760,42грн.;

- п.п.168.1.2 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України були порушені терміни перерахування податку на доходів фізичних осіб, у наслідок чого нарахована пеня у розмірі 10050,55грн.;

- п.2, п. 7 ст.7 та п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» підприємцем занижена сума єдиного внеску, нарахованого з чистого оподаткованого доходу за 2014 рік на суму 44342,03грн.;

- п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України в частині порушення строків погашення узгодженого податкового зобов'язання по військовому збору за результатами річного декларування за 2015 рік, а саме: несвоєчасно сплачена сума військового збору у розмірі -787,65грн.. термін затримки 29 днів;

- п.164.1 ст.164, ст.168, ст.176, п 16№ підрозділу 10 розд. ХХ Податкового кодексу України не перераховано військовий збір з доходів нарахованих у вигляді заробітної плати за вересень 2015р. у розмірі 0,97 грн. та за період з серпня 2014 року по вересень 2015 року сплачено несвоєчасно до бюджету;

- п.п.129.1.3 п.129.1, п.п.168.1.2 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України порушені терміни перерахування військового збору, унаслідок чого нарахована пеня у розмірі 214,22грн.

Позивач, не погоджуючись з висновками акту перевірки №27/13-01- від 04.01.2017р. звернувся до Головного державного ревізор-інспектора ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області Ткачук О.О. із письмовими поясненнями від 20.01.2017р., у прохальній частині яких ФОП ОСОБА_1 просив розглянути заперечення на акт та скасувати його (а.с.33-42)

ГУ ДФС в Одеській області розглянувши заперечення позивача від 20.01.2017р. за належністю, прийнято рішення від 31.01.2017р. №159/С/15-32-13-01-22, яким залишено без змін висновки акту №27/13-01- від 04.01.2017р.(а.с.94-103)

На підставі зазначених висновків акту перевірки ГУ ДФС в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 03.02.2017р.:

- №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 341904,47грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 85476,12 грн. (а.с.110);

- №, яким визначено суму грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 28760,42грн. та штрафні (фінансові) санкції у розмірі 16565,09грн., сума пені визначена у розмірі 10050,55грн.(а.с.105);

- №, яким визначено суму грошового зобов'язання з військового збору у розмірі 0,97грн., нараховано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1426,61грн., сума пені визначена у розмірі 214,22грн.;(а.с.113)

- №, яким нараховано штраф за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з військового збору у розмірі 157,53грн.(а.с.104);

- №, яким нараховано штрафні(фінансові) санкції по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у розмірі 510,00грн.(а.с.109)

Рішенням ГУ ДФС в Одеській області про застосування штрафних санкцій № від 13.02.2017р. застосовано штрафні санкції за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 4434,20грн. (а.с.108)

Також, ГУ ДФС в Одеській області було направлено вимогу ФОП ОСОБА_1 про сплату боргу (недоїмки) від 03.02.2017р. №Ф- у розмірі 44342,03грн.(а.с.107)

ФОП ОСОБА_1, не погоджуючись з прийняттям зазначених рішень ГУ ДФС в Одеській області звернувся до Державної фіскальної служби України зі скаргою від 16.02.2017р., у якій просив скасувати податкові повідомлення-рішення від 03.02.2017р. №, №, №, №, №, вимогу про сплату боргу (недоїмки) № від 03.02.2017р., рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування № від 03.02.2017р.(а.с.116-125)

Рішенням Державної фіскальної служби України від 22.03.2017р. №3798/М/99-99-11-02-02-25 залишено без задоволення скаргу ФОП ОСОБА_1(а.с.127-128)

У ході проведення перевірки ДПІ у Київському районі ГУ ДФС в Одеській області було встановлено, що вартість документально підтверджених витрат за 2014 рік, пов'язаних з господарською діяльністю ФОП ОСОБА_1 становить 10 079 977,72грн., а за даними перевірки - 8 092 399,72грн. При цьому, при перевірці були використані відомості, що містяться в інформаційній базі даних ІТС «Податковий блок» - підсистема «Аналітична система», а саме дані податкових накладних на придбання та продаж товару (готової продукції) за 2014 рік.

Так,у п.2.1.2 Б акту перевірки від 04.01.2017р. зазначено, що за наявною інформацією бази даних ІТС «Податковий блок» - підсистеми «Аналітична сиситема», ФОПОСОБА_1 вироблено і реалізовано 122250шт. плінтусу згідно затверджених норм на його виробництво необхідно 24, 7 тонн полістиролу на суму 622440,00грн. У 2014 році ФОП ОСОБА_1 було придбано 138,14т. полістиролу на загальну суму 2610018,00грн. та віднесено до складу валових витрат. Перевіркою встановлено завищення витрат пов'язаних з отриманим доходом у 2014 році на суму 1987578,00грн.

П.177.2 ст.177 Податкового кодексу України визначено, що об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до 177.4.5. п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України визначено, що не включаються до складу витрат підприємця витрати, що документально не підтверджені.

Листом ГУ ДФС в Одеській області від 27.12.2016р. №25628/7/15-51-13-01 було запропоновано ФОП ОСОБА_1 надати до перевірки первинні документи щодо: дебіторської та кредиторської заборгованості по постачальникам та покупцям на початок та кінець перевіряємого періоду; залишок товарно-матеріальних цінностей на кінець перевіряємого періоду; розрахунок калькуляції, норм витрат сировини на виготовлення готової продукції.(а.с.31-32)

ФОП ОСОБА_1, на запит ГУ ДФС в Одеській області від 27.12.2016р. надав контролюючому органу завірені дані про суми дебіторської та кредиторської заборгованості по постачальникам і покупцям на початок та кінець перевіряємого періоду та проінформував, що розрахунок калькуляції за своїм призначенням не відповідає ознакам первинного документа, оскільки нею не фіксується будь-яка господарська операція, тому підприємець не має обов'язку надавати її під час перевірки. Разом з тим, ФОП ОСОБА_1. було зазначено, що надати достовірні дані про залишки товарно-матеріальних цінностей на кінець перевіряємого періоду не є можливим, згідно чинного законодавства.

Згідно п.177.10. ст.177 Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Для реєстрації Книги обліку доходів і витрат фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді.

Наказом Міндоходів України від 16.09.2013р. №481 затверджена форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення, яку зобов'язані вести підприємці, які перебувають на загальній системі оподаткування, до яких відноситься і позивач, у якій за підсумком робочого дня, протягом якого отримано дохід, на підставі первинних документів здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати. Однак, затверджена форма зазначеної книги не забезпечує облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації.

При цьому, частиною 1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, документами, що є підставою для внесення записів до бухгалтерського обліку є накладні, витратні накладні, товарно-транспортні накладні. Відсутність відповідних первинних документів, які підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей є порушенням встановленого порядку ведення бухгалтерського обліку.

Відповідно до п.11 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних платниками податку на додану вартість - продавцями в Єдиному реєстрі податкових накладних запроваджується для платників цього податку, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить понад 10 тисяч гривень - з 1 січня 2012 року. З 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній / розрахунку коригування.

Як вбачається з наказу №1 від 03.01.2014р. виданого ФОП ОСОБА_1 було затверджено норми витрат сировини відповідно по видам екструдованого плінтусу та одноразової тари.(а.с.166)

Разом з тим, позивач зазначав, що у першому кварталі 2014 року ним вироблялась також полістиролова стрічка.

Під час з'ясування офіційних обставин справи судом встановлено, що виробництво товару здійснюється ФОП ОСОБА_1 відповідно до технічних вимог ТУУ 25.2-2-005-2004 (а.с.92-93), згідно яких, для виготовлення полістиролової стрічки застосовується полістирол загального призначення, згідно ГОСТ 20282. Разом з тим, для виготовленню екструдованого плінтуса в якості сировини використовують сополімери полістироли марки OWIPIAN FS 0304. RIGIPORE FP 456, інші імпортного виробництва та аналогічні вітчизняного виробництва що мають санітарно- епідеміологічний висновок МОЗ України.

У зв'язку з викладеним, для виготовлення різних видів продукції використовувався полістирол різних видів, зокрема, як встановлено під час з'ясування офіційних обставин справи, полістирол загального призначення марки 585, 525, ПСМ 150е - для випуску стрічки полістиролової, а вспінюючий полістирол для випуску екструдованого плінтуса.

При цьому, суд не бере до уваги посилання представника відповідача на інформаційну базу даних ITC «Податковий блок» - підсистеми «Аналітична система», оскільки вказана програма не містить усіх аспектів господарської діяльності суб'єкта господарювання які повинні перевірятися під час його перевірки, зокрема інформацію щодо податкових накладних, в яких сума податку на додану вартість не перевищує 10 тисяч гривень та відповідно не підлягає включенню до Єдиного реєстру податкових накладних, особливості виготовлення товару, з урахуванням придбаної сировини для виготовлення відповідного виду товару.

Натомість, позивачем надано реєстр податкових та видаткових накладних по яких реалізувався плінтус екструдований стельовий протягом 2014 року у розмірі 47 податкових накладних(а.с.43) та відповідні видаткові накладні за 2014 рік(а.с.44-90).

Таким чином, суд вважає безпідставним та необґрунтованим посилання ДПІ у Київському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області на завищення витрат пов'язаних з отриманим доходом у 2014 році у розмірі 1987578, 00 грн. (2610018,00-622440,00грн.)

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про безпідставність прийняття податкового повідомлення - рішення від 03.02.2017р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 341904,47грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 85476,12 грн.(а.с.110)

Щодо позовних вимог ФОП ОСОБА_1 про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 03.02.2017р. №Ф- щодо сплати недоїмки по єдиному внеску та рішення № від 03.02.2017р. про застосування штрафних санкцій за своєчасно не нарахований єдиний внесок у розмірі 4434,20грн., судом встановлено наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010р.

N 2464-VI єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування; максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює двадцяти п'яти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом, на яку нараховується єдиний внесок.

П.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначено, що для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

ФОП ОСОБА_1 є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

При цьому, у додатку 5 «Звіті про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску» ФОП ОСОБА_1 зазначено суму чистого доходу у розмірі 120685,00грн.

Враховуючи викладене та те, що під час перевірки перевіряючі дійшли помилкового висновку що чистий оподатковуваний дохід ФОП ОСОБА_1 за 2014 рік складає 2108263,00 грн., суд вважає що перевіряючими під час перевірки правильності та достовірності відображення у звітності сум доходу, отриманого від здійснення діяльності, що підлягає обкладенням податком на доходи фізичних осіб, та на який нараховується єдиний внесок, безпідставно встановлено заниження суми доходу за 2014 рік у розмірі 127787,00грн.

Натомість, враховуючи те, що чистий дохід ФОП ОСОБА_1 за місяці був менше розміру максимальної величини бази нарахувань, яка у 2014 році склала 20706,00грн., суд приходить висновку що позивачем відповідно до норм чинного законодавства та з урахуванням чистого доходу розраховувався єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та у розрахунку 34,7% чистого доходу.

Таким чином, висновки податкового органу щодо заниження суми єдиного внеску, нарахованого з чистого оподаткованого доходу на суму 44342,03грн. є безпідставними.

У зв'язку з викладеним вимога про сплату боргу (недоїмки) від 03.02.2017р. №Ф- щодо сплати недоїмки по єдиному внеску та рішення № від 03.02.2017р. про застосування штрафних санкцій за своєчасно не нарахований єдиний внесок у розмірі 4434,20грн. підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог ФОП ОСОБА_1 в частині скасування податкових повідомлень рішень від 03.03.2017р. №, яким визначено суму грошового зобов'язання з військового збору у розмірі 0,97грн., нараховано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1426,61грн., визначена пеня у розмірі 214,22грн.; (а.с.113) та №, яким визначено штраф за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з військового збору у розмірі 157,53грн. (а.с.104), судом встановлено наступне.

Ст. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України визначено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу. Платники збору зобов'язані забезпечувати виконання податкових зобов'язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

При цьому, п.п. 168.4.3. п. 168.4 ст. 168 Податкового кодексу України визначено, що суми податку на доходи, нараховані відокремленим підрозділом на користь фізичних осіб, за звітний період перераховуються до відповідного бюджету за місцезнаходженням такого відокремленого підрозділу.

П.57.1 ст.57 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, п.123.1 ст. 123 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, -тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування -тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до п.п.129.1.3 п.129.1. ст. 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми податкового зобов'язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання.

Згідно акту перевірки від 04.01.2017р., під час перевірки було встановлено, що ФОПОСОБА_1 не перераховано військовий збір за вересень 2015 року у розмірі -0,97грн. Також, встановлено несвоєчасність внесення до бюджету військового збору за наступні періоди: серпень 2014 року -529,50грн., вересень 2014 року -391,13 грн., за жовтень 2014 року-405,45 грн., за листопад 2014 року -371,63 грн., за грудень 2014 року -315,75 грн., за січень 2015 року-64,50 грн., за лютий 2015 року-64,50 грн., за березень 2015 року-39,00грн., за липень 2015 року-30,52 грн., за серпень 2015 року-36,25 грн., та за вересень 2015 року -13,20грн.

Разом з тим, суд зазначає, що першим звітним періодом для нарахування військового збору з доходів фізичних осіб-підприємців є 2015р. Враховуючи те, що ФОП ОСОБА_1 зареєстровано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік №-09.02.2016р., то термін сплати військового збору для фізичних осіб - підприємців встановлений до 19.02.2016р.

При цьому, у матеріалах справи наявний розрахунок пені по військовому збору ФОПОСОБА_1 (а.с.114)

У зв'язку з викладеним та враховуючи те, що позивачем не надано до суду жодних доказів на спростування встановлених порушень щодо несплати та порушення строків сплати військового збору ФОП ОСОБА_1, суд вважає, що позовні вимоги про скасування податкових повідомлень-рішень від 03.03.2017р.№ та № є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Також, суд вважає, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 щодо скасування - податкових повідомлень - рішень від 03.02.2017р. -№, яким визначено суму грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 28 760,42грн. та штрафні (фінансові) санкції у розмірі 16565,09грн., визначена пеня у розмірі 10050,55грн.(а.с.105) та -№, яким визначено штрафні (фінансові) санкції по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у розмірі 510,00грн. (а.с.109) задоволенню не підлягають, враховуючи наступне.

Під час перевірки було встановлено, що станом на 01.01.2016р. у ФОП ОСОБА_1. рахується кредиторська заборгованість по податку на доходи фізичних осіб на суму 28760,42грн.

Відповідно до п.п.168.1.2., п.п.168.1.5. п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету. Якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

При цьому, п.п. 168.4.5 п.168.4 ст.168 Податкового кодексу України визначено, що фізична особа, відповідальна згідно з вимогами цього розділу за нарахування та утримання податку, сплачує (перераховує) його до відповідного бюджету у разі коли така фізична особа є податковим агентом, - за місцем реєстрації у контролюючих органах.

Згідно із п.п. 129.1.3 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми податкового зобов'язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання.

Пунктом 129.5 ст.129 Податкового кодексу України визначено, що на суми грошового зобов'язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) визначено, що нараховується пеня за кожний календарний день прострочення у його сплаті, включаючи день погашення, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Строки та підстави нарахування пені по податку на доходи з фізичних осіб ФОПОСОБА_1 викладені у відповідному розрахунку, складеному перевіряючими.(а.с.106)

При цьому, суд зазначає, що позивачем не надано відповідних доказів на спростування наявності у ФОП ОСОБА_1 кредиторської заборгованості у розмірі 28760,42грн. та щодо порушень термінів перерахування податку на доходи фізичних осіб.

У зв'язку з викладеним та враховуючи наявність у ФОП ОСОБА_1 кредиторської заборгованості у розмірі 28760,42грн. та порушені терміни перерахування податку на доходи фізичних осіб, суд вважає правомірним прийняття податкового повідомлення-рішення №, яким визначено суму грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 28760,42грн. та штрафні (фінансові) санкції у розмірі 16565,09грн., визначена пеню у розмірі 10050,55грн.(а.с.105)

Разом з тим, враховуючи, що всупереч ст.51 Податкового кодексу України, наказу Міністерства доходів і зборів України, від 21.01.2014р. №49 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого(сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку» ФОП ОСОБА_1 не надано податковий розрахунок за ІV квартал 2014 року, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення №, яким нараховано штрафні (фінансові) санкції по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у розмірі 510,00грн. є правомірним та скасуванню не підлягає.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 158 - 163,167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Cкасувати вимогу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 03.02.2017р. №Ф-1 про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 44342,03грн.

Cкасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про застосування штрафних санкцій від 03.02.2017р. №.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 03.02.2017р. №.

У задоволенні іншої частини -відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.О. Танцюра