Справа № 813/898/17
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

20 червня 2017 року № 813/898/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі :

головуючого судді Гулкевич І.З.

секретар судового засідання Іванес Х.О.

за участю: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача Хиря В.В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні у м. Львові клопотання позивача про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом; клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Мостиського 93 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності,-

в с т а н о в и в :

До Львівського окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Мостиського 93 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправними та скасування наказів начальника Мостиського прикордонного закону «Про результат службового розслідування» № 340 від 02.07.2016р., № 376 від 15.07.2016р., № 406 від 26.07.2016р.

Крім цього, у тексті позовної заяви викладене прохання про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду із позовом поважними з покликанням на неналежне повідомлення позивача із оскаржуваними наказами. Зазначено, що позивач випадково довідався про такі та 21.07.2016р. письмово звернувся до командування загону. У зв'язку з ненаданням відповіді на таке звернення, 31.12.2016 року позивач повторно письмово з цього питання звернувся до командування загону. 23.01.2017 року за вих.№14/Я-4, за підписом начальника загону поштовим зв'язком позивачу направлено копії наказів та документів, що стали підставою для їх видачі. Даний лист позивач одержав 27.02.2017р.

Із супровідного листа вбачається, що позивачу попередньо неодноразово направлялись поштовим зв'язком накази. Як зазначив позивач, можливо таке направлення і мало місце, однак оскаржуваних наказів позивач до 27.02.2017 року не одержував, докази зворотного відсутні.

15.03.2017 року за вх.№5795 від відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, відповідно до ст. 100, п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України (а.с.31-35). В обґрунтування такого клопотання зазначено наступне. Накази про результат службового розслідування були доведені до позивача, зокрема: наказ № 340 від 02.07.2016 року - 06.07.2016року, від підписання якого позивач відмовився; наказ № 376 від 15.07.2016 року - 20.07.2016 року, позивач від підпису відмовився; наказ № 406 від 26.07.2016 року - 29.08.2016 року, від підписання якого позивач відмовся. Факти відмови від підписання зафіксовані комісійно.

ОСОБА_1 рапортом від 21.07.2016 року, який надійшов до прикордонного загону 25.07.2016р. звернувся до начальника прикордонного загону стосовно надання копій матеріалів службових розслідувань, які проводились стосовно нього впродовж 2015-2016 років, що скеровані позивачу відповідно до супровідного листа від 22.08.2016 року за № 32/5723, але у зв'язку з тим, що у рапорті не зазначено адреси на яку слід було направити відповідь, 28.08.2016 року позивача через керівництво відділу прикордонної служби проінформовано про прибуття для одержання відповіді безпосередньо до відділення документального забезпечення штабу Мостиського прикордонного загону.

13.09.2016 року позивач ознайомившись у відділенні документального забезпечення штабу прикордонного загону із копіями матеріалів службових розслідувань та із копіями наказів про результати службових розслідувань, відповідно до яких його притягнуто до дисциплінарної відповідальності, відмовся їх отримувати.

03.10.2016 року позивачу направлено вказані документи на адресу зазначену в його особовій справі та одержано ним 06.10.2016 року.

Крім цього, 20.10.2016 року відповідачу надійшов адвокатський запит щодо надання копій матеріалів службових розслідувань, які стали підставою для звільнення ОСОБА_1, на який надано відповідь від 25.10.2016 року з додатками на 37 арк.

04.01.2017 року на адресу прикордонного загону надійшла заява від позивача про надання копій матеріалів службових розслідувань , які проводились стосовно нього протягом 2015-2016 років.

Відповідь від 23.01.2017 року із доданими до неї документами направлена на адресу позивача, що ним одержано 26.01.2017 року, а не 27.02.2017 року.

З врахуванням викладеного, позивач був належним чином ознайомленим із оскаржуваними наказами безпосередньо після видання наказів та копії таких направлялись та одержані ним поштою ще 06.10.2016 року, повторно направлено уповноваженому представнику - 25.10.2016 року.

З врахуванням того, що з моменту ознайомлення позивача з вказаними наказами пройшло, на переконання відповідача понад сім місяців, позов належить залишити без розгляду.

Вирішуючи клопотання про залишення позовної заяви без розгляду суд керується наступним.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 3 ст. 99 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Аналогічний строк для оскарження військовослужбовцями дисциплінарних стягнень передбачений статтею 88 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-ХІV від 24.03.99р.

Інститут строків в судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є її дії, спрямовані на захист порушених прав, зокрема, оскарження рішення (дії чи бездіяльності), письмові звернення з цього приводу, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Разом з цим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. Поважність причин пропуску строку звернення до суду суд оцінює у кожному конкретному випадку з метою визначення правових наслідків. Так, поважними причинами можуть бути визнані: захворювання, що перешкоджає звернутись до суду, відрядження, несвоєчасне отримання оскаржуваного рішення, тощо.

Відповідно до ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала. Тобто, внаслідок пропущення строків звернення до адміністративного суду для позивача наступають негативні юридичні наслідки.

Суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними (п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

02.07.2016 року Мостиським прикордонним загоном Західного регіонального управління видано наказ № 340 «Про результат службового розслідування» (а.с.7-9), відповідно до якого позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та відповідно до п. «в» ст. 51 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України оголошено «Сувору догану».

15.07.2016 року відповідачем видано наказ № 376 «Про результати службового розслідування» (а.с.10-12), відповідно до якого позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено «Сувору догану».

26.07.2016 року прийнято наказ № 406 «Про результати службового розслідування» (а.с.13-18), відповідно до якого позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та відповідно до п. «в» ст. 51 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України оголошено «Сувору догану».

До матеріалів справи долучено копію рапорту позивача № 8221 від 25.07.2016 року, відповідно до якого позивач просив надати йому копії та висновки матеріалів службових розслідувань, які проводились стосовно позивача впродовж 2015-2016 років.

Представник відповідача пояснив, що у відповідь на вказаний рапорт підготовлено супровідний лист від 22.08.2016 року № 32/5723 із додатками - копіями документів, що потребувало значного часу. Вказані документи підготовлено та здано у відділення документального забезпечення штабу для направлення позивачу, однак у зв'язку з відсутністю адреси позивача для надсилання йому кореспонденції, документи неможливо було направити.

Так, зі змісту долученої до матеріалів справи доповідної записки від 30.09.2016 року з'ясовано, що 13.09.2016 року позивач прибув у відділення документального забезпечення штабу, але відмовився одержувати документи під підпис, запропоновано направити відповідні документи за адресою, що значиться в особовій справі: 82542, Львівська область, Турківський район, с. Мельничне.

Відповідно до долучених до матеріалів справи письмових доказів, а саме: реєстру № 98 на кореспонденцію від 03.10.2016 року; фіскального чеку від 03.10.2016 року, а також опису поштового відправлення з відміткою ВПЗ від 03.10.2016 року позивачу направлено оскаржувані накази (37, 38, 39).

Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення таке одержано 06.10.2016 року (а.с.40).

Крім цього до матеріалів справи долучено копію адвокатського запиту від 18.10.2016 року, який надійшов до відповідача 20.10.2016 року за вх. № 6342 (а.с.41).

Відповідно до такого, у зв'язку з надання правової допомоги гр. ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги від 14.09.2016 року, адвокат Канарєєв І.О. просив надіслати на його адресу (АДРЕСА_1), завірені в установленому порядку копії матеріалів службових розслідувань які послужили підставою для звільнення ОСОБА_1

У відповідь на вказаний запит, відповідно до супровідного листа від 25.10.2016 року такі документи скеровано адвокату Канарєєву І.О. з додатками на 37 арк. (а.с.42).

Суд залишає поза увагою покликання позивача на те, що від адвоката Канарєєва І.О. позивач жодних документів не отримував, що стало однією з причин дострокового розірвання з ним договору про надання правової допомоги, оскільки факту неодержання на момент скерування відповіді на запит уповноваженим на той момент представником позивача не спростовано, доказів розірвання договору про правову допомогу до матеріалів справи не надано.

31.12.2016 року позивач повторно звернувся до відповідача про надання копій матеріалів службових розслідувань (а.с.21).

Відповідно до листа №14/Я-4 від 23.01.2017 року позивачу повторно скеровано відповідні матеріали (а.с.19).

Відповідно до копії повідомлення про вручення поштового відправлення позивач одержав такий лист 26.01.2017 року (а.с.43).

Суд зважає на покликання представника позивача на те, що згідно з відбитком штемпелю ВПЗ позовну заяву здано для відправки 27.01.2017 року, в межах місячного строку з моменту одержання листа від 24.01.2017 року, однак, на переконання суду, відповідачем повністю підтверджено факт ознайомлення позивача з відповідними документами - оскаржуваними наказами ще 06.10.2016 року, та в подальшому в жовтні 2016 року уповноваженим представником позивача за договором про надання правової допомоги (адвокат Канарєєв І.О. скарг, зауважень чи будь-яких інших звернень, в передбаченому Законом порядку щодо неодержання відповіді на адвокатський запит до відповідача не скеровував).

Слід зазначити, що ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права" ( рішення від 4 грудня 1995 року у справі Белле проти Франції (Bellet v. France), Series A № 333-B, crop. 42, пункт 36).

В той же час, позивачем не зазначено та з матеріалів справи не встановлено обставин, що заважали б позивачу та могли бути об'єктивними перешкодами для звернення до Львівського окружного адміністративного суду за захистом своїх прав та інтересів у передбачений законом строк.

Оскільки позивач звернувся до суду лише 27.02.2017 року, тобто з пропуском місячного строку для звернення до суду з даним позовом (з 06.10.2016 року), суд вважає клопотання відповідача обґрунтованим та таким, що слід задовольнити, а позовну заяву такою, що належить залишити без розгляду.

За правилами ч. 1 ст. 121 КАС України за наслідками підготовчого провадження суд у порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду постановляє ухвалу про:

1) залишення позовної заяви без розгляду;

2) зупинення провадження у справі;

3) закриття провадження у справі;

4) закінчення підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 49, 121, 155, 158-160, 165, 167 КАС України, -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання позивача про визнання причин пропуску звернення до адміністративного суду із позовом поважними - відмовити.

Клопотання представника відповідача - задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Мостиського 93 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в порядку і строки встановлені ст. 186 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в строк та в порядку передбаченому ст. 254 КАС України.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 22.06.2017 року.

Суддя Гулкевич І.З.