Справа № 463/3075/17
Суддя: Леньо С. І.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

у адміністративній справі

21 червня 2017 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Леньо С. І., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Винниківської міської ради, третя особа Товариства з обмеженою відповідальності «Бальтазар» про визнання недійсним рішення, скасування додатків до договору оренди землі, визнання договору оренди землі недійсним, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача в якому просить визнати недійсним рішення Винниківської міської ради № 349 від 12.05.2016р. «про поновлення ТзОВ «Бальтазар» терміну оренди землі на вул. Ломоносова в м. Винники»; скасувати додатки до Договору оренди землі б/н від 19.08.2016р., а саме: акт встановлення та узгодження меж землекористування ТзОВ «Бальтазар», висновок про наявність містобудівних обмежень щодо режиму використання земельною ділянкою площею 0,3172 га по вул. Ломоносова у м. Винники, акт приймання-передачі обєкта оренди, обмеження щодо режиму використання земельної ділянки у м. Винники по вул. Ломоносова ТзОВ «Бальтазар», а також визнати недійсним договір оренди землі б/н від 19.08.2016р., укладений між Винниківською міською радою та ТзОВ «Бальтазар»

Вивчивши матеріали позову, вважаю, що слід відмовити у відкритті провадження в даній справі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У відповідності до ч.1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Згідно розяснень, наданих в п. 3 Постанови Пленуму ВАС України № 8 від 20.05.2013р. «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів», при вирішення питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, суди повинні враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії. Зокрема, за змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед субєктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх субєктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Згідно з частиною першою статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини другої цієї ж статті у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Правила визначення компетенції судів щодо розгляду цивільних справ передбачені статтею 15 ЦПК України: суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

На основі аналізу ст. 15 ЦПК України, ст. 17 КАС України Верховний Суд України в складі судових палат у цивільних та адміністративних справах під час розгляду цивільної справи № 6-2554цс16 сформулював правову позицію від 14.12.2016р., згідно з якою розяснив, що при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі не достатньо застосування виключно формального критерію визначення субєктного складу спірних правовідносин (участь у них субєкта владних повноважень). Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є характер спірних правовідносин, із яких виник спір.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Частиною 1 ст. 122 ЗК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону (ч. 1 ст. 116 ЗК України).

У пунктах «а», «б», «в», «г» і «к» статті 12 ЗК України передбачено, що до повноважень селищної ради належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення їх із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Земельні відносини поділяються на публічні та приватні. Відповідно і спори в таких відносинах можуть бути як публічно-правовими, так і приватноправовими (цивільними, господарськими).

Згідно з ч. 2 ст. 2 ЦК України учасниками цивільних відносин є: держава Україна, ОСОБА_2 Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші субєкти публічного права.

Територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обовязки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом (ст. 172 ЦК України).

ВМР за даним позовом є субєктом цивільних правовідносин і має такий самий правовий статус, що й інші учасники цих відносин. Реалізуючи право розпорядження земельною ділянкою, що перебувала у її власності, ВМР відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 5 ЗК України має рівні права з громадянами та юридичними особами, з якими вона вступає у відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Тобто при здійсненні повноважень власника землі відповідач є рівноправним субєктом земельних відносин, дії якого спрямовані на реалізацію права розпоряджатися землею. У цьому випадку відсутня підпорядкованість одного учасника земельних правовідносин (орендаря, ким є ТзОВ «Бальтазар») іншому (орендодавцю, ким є ВМР), яка має місце під час здійснення органом місцевого самоврядування владних управлінських функцій.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, правовідносини між сторонами стосуються права та підстав набуття третьою особою права користування спірною земельною ділянкою. Однак, Винниківська міська рада як власник землі вільна у виборі субєкта щодо надання йому цього права в порядку, встановленому законом. Під час вибору такого субєкта Винниківська міська рада владних управлінських функцій не здійснює і субєктом владних повноважень у цих правовідносинах відносинах не є.

Згідно із ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної ОСОБА_2 Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Під час розгляду цивільної справи № 6-162цс15 Верховний Суд України вказав, якщо правовий акт індивідуальної дії органу державної влади, органу влади Автономної ОСОБА_2 Крим або органу місцевого самоврядування, суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси територіальних громад чи окремих осіб, він може бути скасований в судовому порядку.

Вказане свідчить про те, що відповідач приймаючи оскаржуване рішення та укладаючи оскаржуваний договір не здійснює владних управлінських функцій та не виступає субєктом владних повноважень, у звязку з чим, такий спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, його належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

При цьому, посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 01.04.2010р. № 10-рп/2010 як на підставу віднесення згаданого позову до компетенції адміністративних судів є помилковим, оскільки за цим рішенням до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як субєктом владних повноважень.

У даних правовідносинах орган місцевого самоврядування з наведених вище підстав не діє як субєкт владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 109, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за його позовом до Винниківської міської ради, третя особа Товариства з обмеженою відповідальності «Бальтазар» про визнання недійсним рішення, скасування додатків до договору оренди землі, визнання договору оренди землі недійсним.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського адміністративного апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. 186 КАС України.

Суддя: Леньо С. І.