Справа № 487/68/17
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2017 р.м.ОдесаСправа № 487/68/17

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Корнешова Т.В.
20 червня 2017 року Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді -Шеметенко Л.П.
судді -Потапчука В.О.
судді -Семенюка Г.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 квітня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про скасування рішення та призначення пенсії на пільгових умовах,-

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про скасування рішення від 20 січня 2017 року №7/2 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку та призначити таку пенсію.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 квітня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_4 за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку.

Зобов'язано Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області, в порядку перерахунку пенсії, призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_4 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 із зменшенням пенсійного віку з врахуванням пільгового стажу за довідкою ПАТ «Завод «Екватор» від 11 березня 2016 року за період з 01 вересня 2016 року.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області подало апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.1 ч.1 ст.197 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

07 вересня 2016 року позивач звернувся до УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, про що свідчать документи пенсійної справи позивача.

По даній заяві відповідач прийняв рішення №73/7 від 23 вересня 2016 року, яким в призначенні пенсії відмовив через відсутність необхідного пільгового стажу роботи за Списком №2 на дату звернення за призначенням пенсії. При цьому зазначив, що ОСОБА_4, віком 55 років, має загальний стаж понад 37 років; відповідно до записів в трудовій книжці працював електрозварником, електрогазозварником певні періоди на різних підприємствах, починаючи з 1979 року, у тому числі, з 11 березня 1988 року по 04 червня 1996 року працював електрозварником в ПАТ «Завод «Екватор»; уточнюючі довідки підприємств про пільговий стаж підтверджені первинними документами лише на 7 років 6 місяців 25 днів; довідка ПАТ «Завод «Екватор» від 11 березня 2016 року первинними документами не підтверджена і тому до пільгового стажу в розрахунок не взята.

За результатом перевірки пенсійної справи позивача ГУПФ України в Миколаївській області, було зауважено про можливість зарахування до пільгового стажу роботи період роботи ОСОБА_4 у ПАТ «Завод «Екватор» з 01 квітня 1988 року по 31 грудня 1989 року.

20 січня 2017 року УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва прийняло рішення за №7/2, в якому зазначило про скасування рішення від 23 вересня 2016 року №73/7, та знову відмовило ОСОБА_4 в призначенні пільгової пенсії через відсутність необхідного стажу роботи за Списком №2. При цьому, як пільговий відповідач зараховує 11 років 4 місяці 29 днів, до яких вже частково включений стаж електрозварника в ПАТ «Завод «Екватор», а саме: з 01 квітня 1988 року по 31 грудня 1989 року за довідкою від 23 вересня 2016 року, підтвердженою особовими рахунками за квітень 1988 року-грудень 1989 року.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність певних первинних документів щодо періодів роботи позивача електрозварником, не є підставою вважати невстановленим факт такої роботи позивача, оскільки він підтверджений наявними в матеріалах справи належними письмовими доказами - іншими первинними бухгалтерськими документами, які на час звернення позивача за пенсією існували, але під час зустрічних звірок у підприємства пенсійним органом не запитувалися.

Колегія суддів частково погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до пп.«б» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Відповідно до п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, наведені у цьому пункті, в тому числі: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Положенням ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж для призначення пенсій є трудова книжка. Це ж встановлено і п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Відповідно до вказаного вище Порядку №637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року за №383, визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року.

Отже, основним документом для призначення пенсії на пільгових умовах є трудова книжка.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується апелянтом, позивачем разом із поданою ним 07 вересня 2016 року заявою про призначення пенсії на підтвердження наявності стажу, що дає право на пільгову пенсію за Списком №2 подано пакет документів, серед яких довідки ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод» від 03 березня 2016 року №20/2-а, №20/2-б, №20/2-в, згідно з якими стаж роботи за Списком №2 на посаді газорізальника з 19 липня 1979 року по 04 липня 1980 року, електрозварника ручного зварювання з 07 серпня 1980 року по 28 квітня 1982 року, електрогазозварника з 11 липня 1984 року по 24 квітня 1987 року становить 5 років 5 місяців 22 дні, що підтверджується документами, наданими ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод», зокрема, особовою карткою форми Т-2 та актами про результати зустрічної перевірки достовірності видачі довідок про пільговий характер роботи від 20 квітня 2016 року №145, від 20 квітня 2016 року №146, від 20 квітня 2016 року №147.

Також, позивачем була надана пільгова довідка від 29 лютого 2016 року №25-вк філії «Миколаївський річковий порт» ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот», згідно якої в період з 18 квітня 1996 року по 07 липня 1998 року заявник займав посаду електрогазозварника, що становить 2 роки 1 місяць 3 дні, що підтверджується наказами з особового складу та співпадає з даними трудової книжки.

Згідно наказу філії «Миколаївський річковий порт» ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» від 22 червня 1994 року №182 затверджено результати чергової атестації електрогазозварника, якою підтверджено право електрогазозварника на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2.

Поряд з цим, апелянтом не було зараховано період роботи позивача у ПАТ «Завод Екватор» на посаді електрозварника ручного зварювання за наданою довідкою від 11 березня 2015 року №31/3 через відсутність первинних документів, що є підставою для видачі підприємством довідки, уточнюючої пільговий характер роботи.

Проте, колегія суддів зауважує на тому, що відповідно до трудової книжки ОСОБА_4, копія якої міститься в матеріалах справи (а.с.11), позивач працював з 11 березня 1988 року по 04 червня 1996 року на посаді електрозварювальника у товаристському об'єднанні «Екватор», правонаступником якого є ПАТ «Завод Екватор».

Означені записи в трудовій книжці позивача в установленому порядку недійсними не визнані.

Більш того, апелянтом не заперечується той факт, що наказом по ПАТ «Завод Екватор» від 07 липня 1998 року №166/к затверджено результати первинної атестації електрозварника ручного зварювання, якою підтверджено право електрозварника ручного зварювання цеху 4 та ВІІ-2 на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2.

Отже, враховуючи наявність записів трудової книжки, які підтверджують факт роботи позивача на посаді електрозварювальника, зокрема за спірний період, за період з 11 березня 1988 року по 04 червня 1996 року, що в свою чергу є основним документом для призначення пенсії на пільгових умовах, доводи апелянта щодо відсутності картки форми Т-2, посадової інструкції, табелю обліку робочого часу та штатний розпис є безпідставними і не є підставою для прийняття рішення про відмову в призначенні пенсії.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірність дій відповідача щодо відмови у зарахуванні періодів роботи позивача з 11 березня 1988 року по 04 червня 1996 року електрозварником в ПАТ «Завод Екватор» до пільгового додаткового стажу відповідно до п.«б» ч.1, ч.4 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Отже, колегія суддів вважає достатніми надані позивачем документи для підтвердження визнаних ним періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, а відтак висновки суду першої інстанції щодо визнання неправомірними дії УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_4 за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку та зобов'язання пенсійний орган призначити відповідну пенсію є правильними.

Разом з цим, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо зобов'язання Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області призначити, нарахувати та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 із зменшенням пенсійного віку саме з 01 вересня 2016 року, так як за змістом п.1 ч.1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, тобто в даному випадку позовні вимоги про зобов'язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах підлягають задоволенню з 07 вересня 2016 року, тобто, з дати подання відповідної заяви позивачем до пенсійного органу.

Окрім цього, судом першої інстанції в резолютивній частині оскаржуваної постанови помилково зазначено про зобов'язання Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області саме в порядку перерахунку пенсії призначити, нарахувати та виплатити позивачу пенсію, оскільки ОСОБА_4 звернувся до пенсійного органу із заявою з призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а не щодо її перерахунку, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне виключити зазначене посилання з резолютивної частини судового рішення.

Поряд з цим, колегія суддів не приймає до уваги твердження апелянта стосовно того, що позивач не перебуває на обліку в Управлінні як отримувач пенсії, а тому рішення суду в порядку перерахунку неможливо, оскільки як вже було зазначено, висновки суду першої інстанції щодо зобов'язання призначити пенсію позивача саме в порядку перерахунку пенсії є помилковим.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але з помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи, що суд першої інстанції правильно по суті вирішив справу, однак з помилковим застосуванням норм матеріального права, колегія суддів вважає за необхідне змінити постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 квітня 2017 року в частині періоду задоволення адміністративного позову та порядку призначення пенсії.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п.2 ч.1 ст. 198, п.1 ч.1 ст. 201, п.2 ч.1 ст. 205, ст. 207, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області - задовольнити частково.

Постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 квітня 2017 року змінити, виклавши третій абзац резолютивної частини у наступній редакції: «Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_4 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 із зменшенням пенсійного віку з врахуванням пільгового стажу за довідкою Публічного акціонерного товариства «Завод «Екватор» від 11 березня 2016 року за період з 07 вересня 2016 року».

В іншій частині постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Л.П. Шеметенко

Суддя: В.О. Потапчук

Суддя: Г.В. Семенюк