Справа № 478/739/17
Суддя: Сябренко І. П.
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №478/739/17 пров. №2-а/478/4/2017
П о с т а н о в а

І м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2017 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Сябренко І.П.

за участю: секретаря Поліщук С.П.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Смоль В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду смт. Казанка адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Троїцько-Сафонівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В с т а н о в и в:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Троїцько-Сафонівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Троїцько-Сафонівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області щодо відмови у прийнятті рішення за заявою ОСОБА_1 про надання у власність земельної ділянки, площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства та надання дозволу на виготовлення технічної документації стосовно відведення вказаної земельної ділянки;

- зобов'язати Троїцько-Сафонівську сільську раду Казанківського району Миколаївської області розглянути на пленарному засіданні з прийняттям рішення питання про надання ОСОБА_1 у власність земельної ділянки, площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства та надання дозволу на виготовлення технічної документації стосовно відведення вказаної земельної ділянки.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що усно звернулася до відповідача про передачу земельної ділянки у власність та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства.

Троїцько-Сафонівська сільська рада Казанківського району Миколаївської області відмовила в наданні інформації про наявність вільної землі, яка перебуває в державній власності площею 12,8327 га (кадастровий номер НОМЕР_1) та позбавляє позивача права подати заяву на розгляд пленарного засідання сільської ради.

Позивач вважає, що питання щодо безоплатної передачі земельної ділянки у приватну власність повинна була бути вирішена відповідачем виключно на пленарному засіданні сільської ради.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Представник відповідача Смоль В.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та посилаючись на те, що сільська рада не має повноважень для розгляду і вирішення питання щодо надання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки, площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства , яка розташована за межами населених пунктів, просив відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку.

25.01.2017 року ОСОБА_1 звернулась до Троїцько-Сафонівської сільської ради Казанківського району з запитом на отримання публічної інформації щодо надання переліку вільних земельних ділянок, або землі в межах Троїцько-Сафонівської сільської ради Казанківського району, яка може бути використана для ведення особистого селянського господарства.

31.01.2017 року головою Троїцько-Сафонівської сільської ради Казанківського району надано відповідь про те, що сільська рада не володіє та не зобов'язана володіти інформацією зазначеною у запиті та запропоновано звернутись до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області.

10.02.2017 року відділом Держгеокадастру у Казанківському районі повідомлено ОСОБА_1 про те, що в межах території Троїцько-Сафонівської сільської ради Казанківського району загальна площа земель 307,69 га, з них пасовища 307,69 га.

ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області із заявою про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтованою площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану в межах території Троїцько-Сафронівської сільської ради Казанківського району.

До заяви додано: копії паспорта, ідентифікаційного номера, а також документи щодо відповідності місця розташування земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1.

11.04.2017 року ГУ Держгеокадастру в Миколаївській області надало позивачу відповідь про повернення наданих матеріалів, оскільки у змісті поданої заяви не визначено вид землевпорядної документації, згідно до вимог статті 25 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 року.

Позивачка не погоджуючись з відмовою в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність, вважає, що саме Троїцько - Сафонівська сільська рада вчинила протиправні дії

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до статті 14 Конституції України та статті 373 Цивільного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Статтею 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Частиною 2 ст.22 ЗК України визначено, що до земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).

При цьому, п. "а" ч.3 ст.22 ЗК України визначено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до ст.33 ЗК України земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, можуть передаватися громадянами у користування юридичним особам України і використовуватися ними для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства без зміни цільового призначення цих земельних ділянок.

Пунктом "в" ч. 3 ст.116 ЗК України визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених вказаним Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст.121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2.0 гектара.

Частиною 4 ст. 122 ЗК України передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою вказаної статті, у власність або у користування для всіх потреб.

У спірних правовідносинах, з огляду на Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року №15 та Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затверджене Наказом Міністрества регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03 лютого 2015 року № 14, таким органом є - Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області.

Держгеокадастр України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства аграрної політики та продовольства України (Мінагрополітики України), іншими актами законодавства України, дорученнями Президента України та Міністра.

Статтею 21 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" передбачено, що Кабінет Міністрів України спрямовує і координує роботу міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які забезпечують проведення державної політики у відповідних сферах суспільного і державного життя, виконання Конституції та законів України, актів Президента України, додержання прав і свобод людини та громадянина.

Міністерства та інші центральні органи виконавчої влади відповідальні перед Кабінетом Міністрів України, підзвітні та підконтрольні йому.

Суд вважає за необхідне також зазначити, що віце-прем'єр - міністром - Міністром регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України надано Держземагентству України відповідне доручення від 08.10.2014р. № 37732/0/1-14, в якому йдеться про обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою за зверненнями юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які не перебувають у їхньому користуванні.

На виконання вказаного доручення, Держземагентством України прийнято наказ від 15.10.2014р. №328 "Про введення в дію рішень колегії Держземагентства України від 14.10.2014", зокрема - рішення колегії Держземагентства України № 2/1 "Про обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності", яким запроваджено з 15.10.2014р. обов'язкове врахування позиції органів місцевого самоврядування щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності.

Відповідно до п. 2 рішення колегії № 2/1 "Про обов'язкове направлення на розгляд до місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності" начальники головних управлінь Держземагентства в областях, м. Києві за зверненнями юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які не перебувають у їхньому користуванні, що надходитимуть з 15.10.2014р., забезпечують обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою.

Під час розгляду клопотань про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності надсилати органам місцевого самоврядування (сільським, селищним, міським радам) за місцем розташування земельної ділянки запити про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, на підставі якої зазначені земельні ділянки можуть бути передані у власність або користування.

Відповідно до пп. 2.3 п. 2 рішення колегії Держземагентства України № 2/1, у разі надходження у десятиденний строк від органу місцевого самоврядування мотивованих заперечень стосовно надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, які безпосередньо передбачені законом, зокрема ч.7 ст. 118 та ч.3 ст. 123 Земельного кодексу України відмовляти заявникові у задоволенні відповідного клопотання.

З письмових доказів вбачається, що саме Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області відмовлено позивачу ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у розмірі 2,0 га для ведення особистого селянського господарства.

Разом з тим, позовні вимоги про визнання протиправними дій щодо відмови у прийнятті рішення про надання у власність земельної ділянки, площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства та надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо відведення земельної ділянки та зобов'язання прийняти рішення про надання у власність земельної ділянки, площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства та надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо відведення вказаної земельної ділянки пред'явлені до Троїцько-Сафонівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, до повноважень якої не віднесено вирішення зазначених питань.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, оскільки пред'явлені до неналежного відповідача.

Керуючись статтями 11, 158-163, 167 КАС України, суд

П о с т а н о в и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Троїцько-Сафонівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, - відмовити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного адміністративного суду через Казанківський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя