Справа № 821/706/17
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/706/17
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рис України" до державного реєстратора Милівської сільської ради Бериславського району ОСОБА_1, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Тріус" про скасування рішення від 18.09.2016 р. № 31441855,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рис України" (далі - позивач, ТОВ "Рис України") звернулось з адміністративним позовом до державного реєстратора Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області ОСОБА_1 (далі - відповідач), третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Тріус", в якому просить скасувати рішення відповідача від 18.09.2016 р., індексний номер 31441855, про державну реєстрацію іншого речового права, права оренди земельної ділянки, кадастровий номер :19:006:0020, площею 1,7552 га, що виникло на підставі договору оренди земельної ділянки з ТОВ "Агро-Тріус", шляхом внесення відповідного запису до державного реєстру речових прав речових прав на нерухоме майно.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що прийняте відповідачем спірне рішення від 18.09.2016 р., індексний номер 31441855, та здійснення на його підставі державної реєстрації за ТОВ "Агро-Тріус" права оренди земельної ділянки, кадастровий номер :19:006:0020, порушує права та законні інтереси ТОВ "Рис України", як законного користувача (орендаря) даної земельної ділянки за договором оренди землі від 06.03.2012 р., адже на момент проведення реєстрації права оренди за ТОВ "Агро-Тріус", право оренди на дану земельну ділянку вже було зареєстровано за ТОВ "Рис України" та не припинялось. До кола повноважень державного реєстратора входить дослідження документів на предмет їх відповідності вимогам законодавства, визначення факту виникнення в заявника речового права на нерухоме майно або ж його обтяження, а також встановлення відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно. Державним реєстратором не перевірено інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації, в результаті чого здійснено реєстрацію однієї і тієї ж земельної ділянки двічі всупереч вимогам Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Представником позивача подано клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.

Частиною 4 статті 122 КАС України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження. Пояснив, що державна реєстрація права оренди земельної ділянки, кадастровий номер :19:006:0020, була проведена за ТОВ "Агро-Тріус" за умови відсутності у Витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 016 від 15.09.2016 р. (який було надано третьою особою на здійснення державної реєстрації) інформації про зареєстроване право оренди землі за ТОВ "Рис України". Позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Представник третьої особи до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Про час, дату та місце розгляду справи ТОВ "Агро-Тріус" повідомлене належним чином. Судова кореспонденція направлена 02.06.2017 р. на його юридичну адресу.

Згідно ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 06.03.2012 р. між ОСОБА_2 (орендодавець) та ТОВ "Рис України" (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться в адміністративних межах Каланчацької селищної ради Каланчацького району Херсонської області, загальною площею 3,13 га (рілля).

За умовами п.8 договору останній укладено строком на 6 років (у разі укладення договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою).

Договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Каланчацькому районі Херсонської області 21.08.2012 р. На виконання умов договору сторони підписали акти прийому-передачі земельної ділянки в натурі від 06.03.2012 р.

Орендована земельна ділянка загальною площею 3,13 га включає дві земельні ділянки площами 1,37 га та 1,76 га, які належали ОСОБА_2 на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку від 24.03.2003 р. серії ХС № 049518 та ХС № 049517, та яким присвоєні кадастрові номери :19:006:0031 і :19:006:0020.

Право власності на земельну ділянку площею 1,7552 га, кадастровий номер :19:006:0020, перейшло до ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.06.2016 р. № 2744, номер запису про право власності 15249701.

13.09.2016 р. між ОСОБА_3 (орендодавець) та ТОВ "Агро-Тріус " (орендар) укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться в адміністративних межах Каланчацької селищної ради Каланчацького району Херсонської області, загальною площею 1,7552 га (рілля), кадастровий номер :19:006:0020.

Договір укладено строком на 14 років з моменту передання земельної ділянки орендареві, з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою.

18.09.2016 р. представник ТОВ "Агро-Тріус " звернувся до державного реєстратора Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області ОСОБА_1 із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зареєстрованою за № 18620479, (щодо реєстрації права земельної ділянки з кадастровим номером :19:006:0020) та визначеними законом документами.

Тієї ж дати державний реєстратор Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області ОСОБА_1, розглянувши заяву та документи, подані для проведення державної реєстрації прав, прийняв рішення, індексний номер 31441855, про проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки, що розташована в Херсонській області, Каланчацький район, сщ/рада Каланчацька, кадастровий номер земельної ділянки - :19:006:0020, за суб'єктом: ТОВ "Агро-Тріус".

Вважаючи державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 1,7552 га, кадастровий номер :19:006:0020, подвійною, а як наслідок незаконною, позивач, як землекористувач за договором оренди земельної ділянки від 06.03.2012 р., звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно ст.1 Закону України "Про оренду землі" від 06.10.1998 р. № 161-XIV (далі - Закон № 161-XIV) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.13 Закону № 161-XIV).

Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону (ст.6 Закон № 161-XIV).

Як встановлено судом, договір оренди земельної ділянки від 06.03.2012 р. зареєстрований у відділі Держкомзему у Каланчацькому районі Херсонської області від 21.08.2012 р., та був чинний на час укладення договору від 13.09.2016 р. Даний факт унеможливлював здійснення державної реєстрації прав за договором оренди земельної ділянки від 13.09.2016 р. до закінчення строку дії попереднього договору.

Статтею 31 Закону № 161-XIV передбачено, що договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи - орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи - орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства. Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

З матеріалів справи вбачається, що договір оренди землі від 13.09.2016 р. укладений у період, коли строк дії договору оренди цієї ж земельної ділянки за договором від 06.03.2012 р. ще не закінчився. Договір оренди земельної ділянки від 06.03.2012 р. зареєстровано 21.08.2012 р., а тому за його умовами дійсний до 21.08.2018 р.

Будь-які докази, які б свідчили про припинення дії договору оренди земельної ділянки від 06.03.2012 р. учасниками процесу до матеріалів справи не надані.

Факт зміни орендодавця за договором оренди земельної ділянки від 06.03.2012 р. на спадкоємця ОСОБА_3 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.06.2016 р. також не є підставою для припинення договору оренди земельної ділянки, про що зазначено і у п.36 договору оренди землі від 06.03.2012 р.

Суд зазначає, що реєстрація договорів оренди землі на підставі нового договору можлива лише після реєстрації угоди про розірвання попереднього. Матеріали справи не містять доказів наявності та відповідної реєстрації угод про розірвання договору оренди від 06.03.2012 р. чи рішень судів щодо його розірвання в судовому порядку.

Згідно ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 р. № 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

З 01.01.2013 державну реєстрацію прав на земельні ділянки та ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно здійснює Державна реєстраційна служба України, повноваження якої визначені в Положенні, затвердженому Указом Президента України від 06.04.2011 р. за № 401/2011.

Відповідно до ч.3 ст.10 Закону № 1952-IV (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державний реєстратор, зокрема:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав;

2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов'язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Про інформаційну взаємодію органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, та органу державної реєстрації прав" від 22.02.2012 р. № 118, якою затверджено Порядок надання інформації про зареєстровані земельні ділянки органу державної реєстрації прав та про зареєстровані речові права на земельні ділянки органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, та Порядок надання органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, органу державної реєстрації прав доступу до перегляду кадастрових карт (планів).

Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (ч.1 ст.11 Закону № 1952-IV).

Статтею 18 Закону № 1952-IV (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; 6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; 7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; 8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

У державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено, зокрема, у разі, якщо наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями (п.5 ч.1 ст.24 Закону № 1952-IV).

З даних правових норм слідує, що державний реєстратор під час прийняття рішення про проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобов'язаний перевірити інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації.

Вказана правова позиція викладена також в постанові Верховного Суду України від 29.09.2015 р. по справі № 802/37191.

Між тим, під час розгляду заяви представника ТОВ "Агро-Тріус" від 18.09.2016 р. № 18620479 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, державним реєстратором, в порушення вимог ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень" та постанови "Про інформаційну взаємодію органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, та органу державної реєстрації прав", не здійснено відповідних запитів до органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав до 01.01.2013 р., щодо отримання інформації (довідок, копій документів тощо), необхідної для прийняття рішення про проведення державної реєстрації. Тобто, не було перевірено інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав на дану земельну ділянку площею 1,7552 га, кадастровий номер :19:006:0020.

Відповідач при прийнятті рішення поклався виключно на відомості Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15.09.2016 р. № НВ-016, копію якого було додано представником ТОВ "Агро-Тріус" до заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що рішенням відповідача від 18.09.2016 р. вдруге проведено державну реєстрацію прав оренди земельної ділянки площею 1,7552 га, кадастровий номер :19:006:0020, а отже допущено подвійну її реєстрацію.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення судом.

Враховуючи вищевикладене та повне визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ТОВ "Рис України" у повному обсязі, у зв'язку з чим рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.09.2016 р., індексний номер 31441855 підлягає скасуванню.

Положеннями ч.1 ст.94 КАС України визначено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином сплачений ТОВ "Рис України" згідно платіжного доручення від 13.05.2017 р. № 408 судовий збір у сумі 1600 грн. підлягає стягненню з Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області за рахунок її бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст.8, 9, 11, 71, 122, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.09.2016 р., індексний номер 31441855, державного реєстратора Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області ОСОБА_1.

Стягнути з Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рис України" () судовий збір у сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 6.3