Справа № 807/1631/16
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року м. Київ К/800/6916/17

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :

Пасічник С.С.,

Стародуба О.П.,

Швеця В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2016 року та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

08.11.2016р. ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання наказів виконувача обов'язків начальника Регіонального управління Департаменту САТ ДПС України у Закарпатській області Ковача І.Ю. від 23.02.2012р. №1 "Про введення в дію затверджених тимчасової структури та тимчасового штатного розпису РУ Департаменту САТ ДПС України в Закарпатській області та від 23.02.2012р. №2 "Про скорочення штатної чисельності РУ Департаменту САТ ДПС України в Закарпатській області" і від 07.05.2012р. №13-0 "Про звільнення ОСОБА_4" незаконними, протиправними, а тому недійсними або нечинними; скасування наказів виконувача обов'язків начальника Регіонального управління Департаменту САТ ДПС України у Закарпатській області Ковача І.Ю. від 23.02.2012р. №1 "Про введення в дію затверджених тимчасової структури та тимчасового штатного розпису РУ Департаменту САТ ДПС України" в Закарпатській області та від 23.02.2012р. №2 "Про скорочення штатної чисельності РУ Департаменту САТ ДПС України в Закарпатській області" і від 07.05.2012р. №13-0 "Про звільнення ОСОБА_4" або зобов'язання Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області скасувати накази виконувача обов'язків начальника Регіонального управління Департаменту САТ ДПС України у Закарпатській області Ковача І.Ю. від 23.02.2012р. №1 "Про введення в дію затверджених тимчасової структури та тимчасового штатного розпису РУ Департаменту САТ ДПС України в Закарпатській області" та від 23.02.2012р. №2 "Про скорочення штатної чисельності РУ Департаменту САТ ДПС України в Закарпатській області" і від 07.05.2012р. №13-0 "Про звільнення ОСОБА_4"; поновлення ОСОБА_4 на роботі в Головному управлінні Державної фіскальної служби у Закарпатській області; стягнення з Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області на користь ОСОБА_4 середньомісячної заробітної плати за весь час її вимушеного прогулу від 07.05.2012р. по день фактичного поновлення на роботі; стягнення з Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області завданої ОСОБА_4 моральної шкоди.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.11.2016р. у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування наказу від 07.05.2012р. №13-0 "Про звільнення ОСОБА_4", поновлення ОСОБА_4 на роботі в Головному управління ДФС у Закарпатській області, стягнення середньомісячного заробітку відмовлено на підставі п.2 ч.1 ст.109 КАС України в зв'язку з тим, що у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є така, що набрала законної сили ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Також, ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.11.2016р. позовну заяву в частині вимог про визнання незаконними, протиправними, а тому недійсними або нечинними й скасування наказів виконувача обов'язків начальника Регіонального управління Департаменту САТ ДПС України у Закарпатській області Ковача І.Ю. від 23.02.2012р. №1 "Про введення в дію затверджених тимчасової структури та тимчасового штатного розпису РУ Департаменту САТ ДПС України в Закарпатській області та від 23.02.2012р. №2 "Про скорочення штатної чисельності РУ Департаменту САТ ДПС України в Закарпатській області" або зобов'язання Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області скасувати накази виконувача обов'язків начальника Регіонального управління Департаменту САТ ДПС України у Закарпатській області Ковача І.Ю. від 23.02.2012р. №1 "Про введення в дію затверджених тимчасової структури та тимчасового штатного розпису РУ Департаменту САТ ДПС України в Закарпатській області" та від 23.02.2012р. №2 "Про скорочення штатної чисельності РУ Департаменту САТ ДПС України в Закарпатській області"; стягнення з Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області завданої ОСОБА_4 моральної шкоди повернуто позивачеві на підставі п.5 ч.3 ст.108 КАС України, оскільки у провадженні цього або іншого адміністративного суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Вважаючи вказані ухвали такими, що постановлені з порушенням норм процесуального права, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу з вимогою про їх скасування.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2017р. ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.11.2016р. про відмову у відкритті провадження у справі (в частині) залишено без змін.

Ухвалою ж Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2017р. ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.11.2016р. про повернення позовної заяви (в частині) скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Не погоджуючись з ухвалами Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.11.2016р. та ухвалами Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2017р., позивач звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просила вказані ухвали скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судом апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч.2 ст.5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частиною 1 статті 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

За змістом частин 1 та 2 ст.107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи немає підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом; суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили: постанова суду; ухвала суду про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі; ухвала про закриття провадження в адміністративній справі; ухвала про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду (крім випадків, коли така ухвала винесена до відкриття провадження в адміністративній справі).

Отже, перешкодою для відкриття провадження у справі є наявність у тотожному спорі (в якому співпадають сторони, предмет і підстави), зокрема, ухвали про закриття провадження у справі (незалежно від підстав закриття), що набрала законної сили.

Таким чином, достатньою та необхідною правовою підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.109 КАС України є одночасна сукупність наступних умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи; набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Судами встановлено, що ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 19.08.2016р. провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ГУ ДФС у Закарпатській області в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу від 07.05.2012р. №13-0 «Про звільнення ОСОБА_4», поновлення її на роботі в ГУ ДФС у Закарпатській області та стягнення середньомісячного заробітку закрито на підставі п.4 ч.1 ст.157 КАС України, оскільки позовні вимоги ОСОБА_4 про скасування наказу від 07.05.2012р. №13-0, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку вже були предметом судового розгляду й постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.02.2013р. (яка набрала законної сили) в їх задоволенні відмовлено.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.254 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала Закарпатського окружного адміністративного суду від 19.08.2016р. була оскаржена ОСОБА_4 в апеляційному порядку й ухвалою судді Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2016р. апеляційну скаргу повернуто особі, що її подала, у зв'язку з несплатою останньою судового збору, тобто, ухвала Закарпатського окружного адміністративного суду від 19.08.2016р. набрала законної сили.

Аналогічні відомості містяться й на веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень.

При цьому, позовна заява ОСОБА_4 від 12.07.2016р., щодо якої ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 19.08.2016р. закрито провадження (в частині позовних вимог) є аналогічною позовній заяві, поданій нею у даній справі 08.11.2016р. (про що зазначає і сама позивач, датуючи останню наступним чином: « 12 липня 2016 року (повторно подано від 08.11.2016р.)»).

Відтак, у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що і у даній справі, є така, що набрала законної сили, ухвала суду про закриття провадження в адміністративній справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком судів про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до п.2 ч.1 ст.109 КАС України в частині позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування наказу від 07.05.2012р. №13-0 "Про звільнення ОСОБА_4", поновлення ОСОБА_4 на роботі в Головному управління ДФС у Закарпатській області, стягнення середньомісячного заробітку.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За правилами ст.224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи ж касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, що призвело або могло призвести до прийняття неправильного рішення, а тому підстав для скасування ухваленого апеляційним судом судового рішення колегія суддів не вбачає.

Зокрема, посилання позивача в касаційній скарзі на постановлення апеляційним судом оскаржуваної ухвали за її відсутності, незважаючи на надіслане нею клопотання про відкладення розгляду справи. не можуть бути підставою для скасування такого рішення з огляду на ту обставину, що позивач була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час і місце проведення судового засідання (про що свідчить наявне у справі повідомлення про вручення 03.01.2017р. судової повістки), проте своїм правом на участь в засіданні суду не скористалась, як і не надала жодних доказів в підтвердження заявленого неї клопотання про відкладення розгляду справи; відповідно ж до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Стосовно касаційної скарги на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.11.2016р. про повернення позовної заяви (в частині) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2017р. про її скасування та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, то касаційне провадження в цій частині підлягає закриттю як помилково відкрите, оскільки відповідно до ч.2 ст.211 КАС України ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку лише у випадку якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі, проте, як вже зазначалось, ухвала Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.11.2016р. за наслідками її перегляду в апеляційному порядку скасована; ухвала ж Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2017р. подальшому провадженню у справі не перешкоджає.

Керуючись ст.ст.210,211,220,222,223,224,230,231 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2016 року про відмову у відкритті провадження у справі (в частині) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2017 року про її залишення без змін - без змін.

Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2016 року про повернення позовної заяви (в частині) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2017 року про її скасування та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду закрити.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку та строки, передбачені главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: Пасічник С.С.

Стародуб О.П.

Швець В.В.