Справа № П/811/1858/16
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № П/811/1858/16 Головуючий у 1-й інстанції: Тимошенко В.П. Суддя-доповідач: Лічевецький І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Мацедонської В.Е., при секретарі - Шевчук А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Кіровоградського окружного адміністративного суду на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 13 березня 2017 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Кіровоградського окружного адміністративного суду про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом у якому просила визнати неправомірними дії Кіровоградського окружного адміністративного суду щодо не нарахування та не виплати грошової допомоги до частини щорічної основної відпустки в період з 26 по 27 травня 2016 року та про зобов'язання відповідача здійснити нарахування та виплату грошової допомоги.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 13 березня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано неправомірними дії Кіровоградського окружного адміністративного суду в частині не нарахування та не виплати ОСОБА_2 грошової допомоги до частини щорічної основної відпустки у період з 26 до 27 травня 2016 року. Зобов'язано відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу грошової допомоги до частини щорічної основної відпустки у період з 26 до 27 травня 2016 року.

В апеляційній Кіровоградський окружний адміністративний суд, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове і прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Київський апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом № 7-К від 08.01.2008 р. ОСОБА_2 переведено на посаду начальника фінансово-господарського відділу Кіровоградського окружного адміністративного суду.

Згідно наказів № 200-К від 08.08.2016 р. та № 201-К від 08.08.2016 р. позивачеві присвоєно, відповідно, 6 та 5 ранги категорії «Б» посад державних службовців.

Наказом від 20.07.2015 №128-в ОСОБА_2 надано відпустку по догляду за дитиною у період з 21.07.2015 року до 28.04.2018 року.

На підставі заяви позивача відповідачем видано наказ № 47-в від 17 березня 2016 р., яким перервано відпустку по догляду за дитиною ОСОБА_2 у зв'язку з виходом на роботу з 18.03.1016 р.

На підставі наказів від 17.03.2017 року № 48-в та 49-в, позивачеві надано частину щорічної основної відпустки за період з 22.05.2014 року до 21.05.2015 року терміном 19 календарних днів та за період з 22.05.2015 року до 21.07.2015 року тривалістю 5 календарних днів, додаткову відпустку за 2015 рік тривалістю 5 днів, частину додаткової відпустки за 2015-2016 року терміном 4 дні, відповідно.

25.05.2016 ОСОБА_2 звернулась до відповідача із заявою про надання їй частини щорічної основної відпустки тривалістю 2 календарних дні з 26.05.2016 до 27.05.2016 з виплатою грошової допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати.

Наказом від 25.05.2016 №117-в позивачу надано частину щорічної основної відпустки за період роботи з 22.05.2015 до 21.05.2016 терміном 2 календарних дні.

Листом від 30.05.2016 № 7871/16 позивачу відмовлено у виплаті грошової допомоги, посилаючись на те, що для отримання такої допомоги їй необхідно отримати частину щорічної відпустки тривалістю не менш ніж 14 календарних днів.

10 жовтня 2016 року ОСОБА_2 звернулась до Міністерства соціальної політики України із листом про роз'яснення чи має вона право на отримання грошової допомоги до щорічної основної відпустки з 26 травня 2016 року.

Листом від 27 жовтня 2016 року № 827/13/155-16, Міністерство соціальної політики України надало відповідь, що зазначена допомога є гарантованою виплатою один раз на рік при наданні щорічної відпустки за відповідних робочий рік та у випадку поділу щорічної відпустки на частини зазначена грошова допомога може виплачуватись працівникові один раз при наданні будь-якої з чистин щорічної основної відпустки за його заявою.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII державним службовцям надається щорічна основна оплачувана відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законом не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою грошової допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати.

Статтею 12 Закону України «Про відпустки» 15 листопада 1996 р. № 504/96-ВР передбачено, що щорічну відпустку на прохання працівника може бути поділено на частини будь-якої тривалості за умови, що основна безперервна її частина становитиме не менше 14 календарних днів.

При цьому, Законом України «Про державну службу», як спеціальним Законом, який визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, право на отримання грошової допомоги не ставиться в залежність від тривалості отриманої державним службовцем частини щорічної відпустки.

Відповідно ж до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач, ігноруючи зазначені норми матеріального права та не здійснюючи нарахування та виплату позивачеві грошової допомоги до частини щорічної основної відпустки у період з 26 до 27 травня 2016 року, порушив указане право позивача.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що місцевим загальним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 198, 200, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу Кіровоградського окружного адміністративного суду залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 13 березня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі в 20-ти денний строк з дня складення ухвали в повному обсязі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, з подачею документу про сплату судового збору, а також копій касаційної скарги відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, та копій оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя В.Е.Мацедонська

Ухвала складена в повному обсязі 20 червня 2017 р.

Головуючий суддя Лічевецький І.О.

Судді: Мацедонська В.Е.

Мельничук В.П.