Справа № 2а/0470/7151/11
Суддя: Бухтіярова І.О.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року Д/800/97/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі Бухтіярової І.О., Веденяпіна О.А., Приходько І.В.,
за участю секретаря судового засідання Бовкуна В.В.,

представника відповідача Борсука О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву державного підприємства «Придніпровська залізниця»

про ухвалення додаткового рішення

у справі № 2а/0470/7151/11

за позовом державного підприємства «Придніпровська залізниця» (далі - позивач, ДП «Придніпровська залізниця»)

до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську (далі - відповідач, СДПІ по роботі з ВПП у м. Дніпропетровську)

про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИЛА:

ДП «Придніпровська залізниця» звернулось у червні 2011 року до суду з адміністративним позовом до СДПІ по роботі з ВПП у м. Дніпропетровську про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.06.2011 № .

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.08.2011 адміністративний позов задоволено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2012 постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.08.2011 скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.09.2015 касаційну скаргу ДП «Придніпровська залізниця» задоволено. Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2012 скасовано. Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.08.2011 залишено в силі.

Позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України 07.11.2016 із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Державного бюджету на його користь судового збору у розмірі 1502,20 гривні сплаченого за подачу касаційної скарги.

Ухвала Вищого адміністративного суду України від 21.09.2015 постановлена у складі колегії суддів: головуючого судді Ланченко Л.В., суддів Пилипчук Н.Г. та Цвіркуна Ю.І.

Автоматизованою системою документообігу Вищого адміністративного суду України для розгляду заяви ДП «Придніпровська залізниця» про прийняття додаткового судового рішення у справі визначено колегію суддів: ОСОБА_7 (суддя-доповідач), Олендер І.Я., Степашко О.І. (протокол від 07.11.2016).

Рішенням Вищої ради правосуддя від 09.03.2017 № 458/0/15-17 у зв'язку з поданням заяви про відставку ОСОБА_7 звільнено з посади судді Вищого адміністративного суду України.

Автоматизованою системою документообігу Вищого адміністративного суду України для розгляду заяви ДП «Придніпровська залізниця» про прийняття додаткового судового рішення у справі визначено колегію суддів: Бухтіярова І.О. (суддя-доповідач), Веденяпін О.А., Приходько І.В. (протокол від 13.04.2017).

Колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку про необхідність часткового задоволення вказаної заяви, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.09.2015 касаційну скаргу ДП «Придніпровська залізниця» задоволено. Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2012 скасовано. Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.08.2011 залишено в силі.

Відповідно до частин першої та другої статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За приписами частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до статті 97 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням однієї зі сторін визначає грошовий розмір судових витрат, які повинні бути їй компенсовані.

Частиною першою статті 98 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.

З огляду на те, що судом касаційної інстанції ухвалою від 21.09.2015 було задоволено касаційну скаргу ДП «Придніпровська залізниця», тобто, судом касаційної інстанції було ухвалене судове рішення на користь позивача у справі, цей суд повинен був здійснити розподіл судових витрат із судового збору, сплаченого позивачем за подання касаційної скарги, присудивши всі здійснені ним документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську, що є відповідачем у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, в ухвалі від 21.09.2015 судом касаційної інстанції не було здійснено розподілу судових витрат із судового збору за подання касаційної скарги відповідно до вимог частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегією суддів суду касаційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що позивач поніс витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги в сумі 1502,20 гривні, що підтверджується оригіналом платіжного доручення від 28.04.2012 № 4091, наявним в матеріалах справи, а касаційна скарга була подана позивачем 28.05.2012.

Визначаючи грошовий розмір судових витрат, які повинні бути компенсовані позивачу у відповідності до положень чинного законодавства, колегія суддів суду касаційної інстанції виходить з такого.

В силу положень підпунктів 1, 2 пункту 3 Розділу VIIІ «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору: 1) судовий збір при зверненні до адміністративного суду сплачується у порядку, встановленому законодавством для державного мита; 2) розмір судового збору визначається відповідно до підпункту «б» пункту 1 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», крім випадків, встановлених підпунктом 3 цього пункту.

За змістом підпункту «б» пункту 1 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», в редакції чинній на момент подання позовної заяви, із заяв і скарг, що подаються до суду, та за видачу судом копій документів із скарг за неправомірні дії органів державного управління і службових осіб, що ущемляють права громадян, ставка судового збору становить 0,2 % неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Станом на 01.01.2011 неоподатковуваний мінімуму доходів громадян становив 17,00 гривень.

17.06.2011 (згідно штампу вхідної кореспонденції) ДП «Придніпровська залізниця» звернулось до суду із позовною заявою у даній справі.

Як свідчать матеріали справи, ставка державного мита за подання даного адміністративного позову становила 3,40 гривні(17,00х0,2).

Положеннями підпункту 3 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції чинній на момент подання касаційної скарги, встановлено, що за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду сплачується 70 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - 70 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Як вбачається з матеріалів справи, із касаційною скаргою на рішення судів попередніх інстанцій ДП «Придніпровська залізниця» звернулось 28.05.2012 (згідно штампу вхідної кореспонденції), з урахуванням чого, ставка судового збору за подання касаційної скарги у даній справі становила 2,38 гривні (3,40х0,7).

Отже, судові витрати позивача зі сплати судового збору за подання касаційної скарги згідно з платіжним дорученням від 28.04.2012 № 4091 складають 2,38 гривні.

Натомість, позивачем за вказаним платіжним дорученням внесено судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Враховуючи, що суд касаційної інстанції при постановленні ухвали про задоволення касаційної скарги позивача не вирішив питання про вказані вище судові витрати за подання касаційної скарги, необхідно постановити додаткову ухвалу про присудження здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат із судового збору за подання касаційної скарги в сумі 2,38 гривні за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб'єкта владних повноважень.

Решта сплачених позивачем за платіжним дорученням від 28.04.2012 № 4091 коштів в сумі 1499,82 гривень є внесеним позивачем судовим збором у розмірі більшому, ніж встановлено законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином, повернення судом сплаченої суми судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, можливе лише за клопотанням особи, яка його сплатила.

Позивач не заявляє до суду касаційної інстанції клопотання на підставі пункту 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» про повернення судового збору в сумі 1499,82 гривень (що є судовим збором, сплаченим у більшому розмірі, ніж встановлено законом). Відповідно, підстави для повернення позивачу такого судового збору з Державного бюджету України відсутні.

Керуючись ст. ст. 94, 168, 221, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Заяву державного підприємства «Придніпровська залізниця» про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Постановити додаткову ухвалу до ухвали Вищого адміністративного суду України від 21.09.2015 у справі № 2а/0470/7151/11 та присудити за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську на користь державного підприємства «Придніпровська залізниця» витрати по сплаті судового збору за подачу касаційної скарги у розмірі 2,38 гривні.

Додаткова ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, в порядку та у строки, встановлені статтями 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: І.О. Бухтіярова
Судді: О.А. Веденяпін
І.В. Приходько