Справа № 826/8707/16
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/8707/16

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 червня 2017 року № 826/8707/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Промислово-фінансова група "Нафтахім" до Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги мотивовано тим, що висновки відповідача про порушення позивачем вимог митного законодавства та прийняті на їх підставі податкові повідомлення - рішення є необґрунтованими і протиправними.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити.

Представник відповідача у письмових запереченнях та в судовому засіданні позовних вимог не визнав та пояснив, що перевірка проведена з дотриманням встановлених законом вимог, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті у повній відповідності до норм законодавства України, у зв'язку із чим просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні, суд керуючись частиною 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислово-фінансова група "Нафтахім" перебуває на обліку у Київській міській митниці ДФС, як суб'єкт зовнішньоекономічної діяльності.

Як вбачається з статуту товариства з обмеженою відповідальністю "Промислово-фінансова група "Нафтахім", основним видом економічної діяльності останнього є імпорт та оптова торгівля хімічними продуктами.

Як свідчать докази у справі, підставою для проведення документальної невиїзної перевірки ТОВ «Промислово-фінансова група «Нафтахім» став пункт 1 частини 2 статті 351 Митного кодексу України, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи.

На виконання вимог наказу Головного управління ДФС у м. Києві від 22.04.2016 року №2496 «Про проведення документальної невиїзної перевірки ТОВ «Промислово-фінансова група «Нафтахім» (код 36472721), робочою групою контролюючого органу з 27.04.2016 року по 29.04.2016 року проведено документальну невиїзну перевірку дотримання ТОВ «Промислово-фінансова група «Нафтахім» з питань державної митної справи під час декларування товарів «Окис цинку Zn-72%, Zink Oxid feede grade Zn-72% (кормова) за митними деклараціями №100250005/2015/115894 від 04.11.2015 року, №100250005/2015/115068 від 12.10.2015 року, №100250005/2015/113595 від 28.08.2015 року, №100250005/2015/112563 від 29.07.2015 року, №100250005/2015/111807 від 06.07.2015 року, №100250005/2015/109875 від 06.05.2015 року, №100250005/2015/109522 від 22.04.2015 року, №100250005/2015/109207 від 10.04.2015 року.

За наслідками перевірки складено акт №351/26-15-14-06-05/36472721 від 04.05.2016 року про результати документальної невиїзної дотримання ТОВ «Промислово-фінансова група «Нафтахім» вимог законодавства з питань державної митної справи .

Згідно висновків даного акту, перевіркою встановлено наступні порушення:

- вимог статті 69 Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-VІ, Закону України «Про митний тариф України» від 19.09.2013 року №584- VІІ, правил 1,6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД Закону України «Про митний тариф України» в частині правильності класифікації товару при митному оформленні, застосуванні при цьому заниженої ставки ввізного мита, що призвело до заниження податкового зобов’язання по сплаті ввізного мита на суму 469 612,92 грн.;

- вимог закону України від 28.12.2014 року №73- VІІІ «Про заходи щодо стабілізації платіжного балансу України відповідно до статті ХІІ Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року», що спричинило заниження податкових зобов’язань по сплаті додаткового імпортного збору на товари, що ввозяться на територію України суб’єктами господарювання, на суму 234 806,46 грн.;

- вимог пункту 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкового зобов’язання по сплаті податку на додану вартість на суму 140 883,88 грн.

Не погодившись з висновками акту перевірки ТОВ «Промислово-фінансова група «Нафтахім» відповідно положень ч.8 ст. 354 Митного кодексу України 16.05.2016 року за вих.№0476/05 надало відповідачу заперечення на акт перевірки.

На підставі акту перевірки №351/26-15-14-06-05/36472721 від 04.05.2016 року відповідачем винесено наступні повідомлення-рішення:

Незгода позивача з даними податковими повідомленнями-рішеннями зумовила звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI, а відносини з питання митного оформлення товарів, які переміщуються через митний кордон України, регламентуються Митним кодексом України від 13 березня 2012 року №4495-VI.

Згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до підпункту 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно з пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Статтею 79 Податкового кодексу України визначено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов'язкова.

Так, відповідно до пункту 7 частини 1 статті 336 Митного кодексу України проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів є однією із форм митного контролю.

Згідно з визначенням, наведеним у частині 1 статті 345 Митного кодексу України, документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Відповідно до частини 3 цієї статті органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо, зокрема, правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів та правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення.

Також, відповідно до частин 1,4 статті 351 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року № 4495-VI предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Документальна невиїзна перевірка проводиться посадовими особами митного органу в приміщенні цього органу за умови направлення керівнику відповідного підприємства або відповідному громадянину рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особистого вручення зазначеним особам чи уповноваженим ними представникам під розписку письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки.

Пунктом 1частини 2 статті вказаної статті передбачено, що документальна невиїзна перевірка проводиться у разі виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів.

Суд звертає увагу, що відповідно до частини 4 статті 351 Митного кодексу України, позивач проінформований про проведення з 27.04.2016 року по 29.04.2016 року документальної невиїзної перевірки, письмовим повідомленням від 22.04.2016 року №9519/10/26-15-14-06-05-16 «Щодо проведення документальної невиїзної перевірки» .

Відповідно до положень ст.352 Митного кодексу України посадовими особами органів доходів і зборів під час проведення перевірок можуть бути використані:

1) документи, визначені цим Кодексом;

2) податкова інформація;

3) експертні висновки;

4) судові рішення;

5) отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення;

6) інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України.

В розділі 2 Акту перевірки чітко вказано, які документи та інформація була використана при проведенні перевірки.

Таким чином суд зазначає, що документальна невиїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю "Промислово-фінансова група "Нафтахім" проведена згідно вимог чинного законодавства на підставі документів, отриманих на законних підставах, перелік яких визначено в акті перевірки.

Згідно частини 2 та частини 8 статті 69 МКУ, органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТЗЕД, а висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

Перевіркою встановлено, що позивач імпортував товар, відповідно до митних декларацій від 04.11.2015 року №100250005/2015/115894, від 12.10.2015 року №100250005/2015/115068, від 28.08.2015 року №100250005/2015/113595, від 29.07.2015 року №100250005/2015/112563, від 06.07.2015 року №100250005/2015/111807, від 06.05.2015 року №100250005/2015/109875, від 22.04.2015 року №100250005/2015/109522, від 10.04.2015 року №100250005/2015/109207.

За такими митними деклараціями до митного оформлення платником заявлено товар:

- "Оксид цинку, вміст Zn 72%, Zinc oxide feede gra de Zn-72 %(кормова), розфасовано у паперових мішках по 25 кг., виробник – Przedsiebiorstwo ARKOP, Країна виробництва – PL» за МД від 10.04.2015 року №100250005/2015/109207;

- "Оксид цинку, вміст Zn 72%, Zinc oxide feede gra de Zn-72 %(кормова), розфасовано у паперових мішках по 25 кг., виробник – Przedsiebiorstwo ARKOP, Країна виробництва – PL» за МД від 22.04.2015 року №100250005/2015/109522;

- "Оксид цинку, вміст Zn 72%, Zinc oxide feede gra de Zn-72 %(кормова), розфасовано у паперових мішках по 25 кг., виробник – Przedsiebiorstwo ARKOP, Країна виробництва – PL» за МД від 06.05.2015 року №100250005/2015/109875;

- "Оксид цинку, вміст Zn 72%, Zinc oxide feede gra de Zn-72 %(кормова), розфасовано у паперових мішках по 25 кг., виробник – Przedsiebiorstwo ARKOP, Країна виробництва – PL» за МД від 06.07.2015 року №100250005/2015/111807;

- "Оксид цинку, вміст Zn 72%, Zinc oxide feede gra de Zn-72 %(кормова), розфасовано у паперових мішках по 25 кг., виробник – Przedsiebiorstwo ARKOP, Країна виробництва – PL» за МД від 29.07.2015 року №100250005/2015/112563;

- "Оксид цинку, вміст Zn 72%, Zinc oxide feede gra de Zn-72 %(кормова), розфасовано у паперових мішках по 25 кг., виробник – Przedsiebiorstwo ARKOP, Країна виробництва – PL» за МД від 28.08.2015 року №100250005/2015/113595;

- "Оксид цинку, вміст Zn 72%, Zinc oxide feede gra de Zn-72 %(кормова), розфасовано у паперових мішках по 25 кг., виробник – Przedsiebiorstwo ARKOP, Країна виробництва – PL» за МД від 12.10.2015 року №100250005/2015/115068;

- "Оксид цинку, вміст Zn 72%, Zinc oxide feede gra de Zn-72 %(кормова), розфасовано у паперових мішках по 25 кг., виробник – Przedsiebiorstwo ARKOP, Країна виробництва – PL» за МД від 04.11.2015 року №100250005/2015/115894.

Код товару за всіма МД було задекларовано за Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності ( УКТ ЗЕД) 2817 00 00 00 та застосовано декларантом ставку ввізного мита у розмірі 0% з митної вартості.

Також до митного оформлення подавались сертифікати якості.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 69 Митного кодексу України (далі - МК України), товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

Відповідно до ст.67 МК України, українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основ Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.

Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев'ятий та десятий знаки цифрового коду.

Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Відповідно до п.п. 1-4, 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД Митного тарифу України, встановлений Законом України "Про Митний тариф України" від 19 вересня 2013 року №584-VII, класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється за такими правилами:

1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

3. У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

4. Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

6. Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Оксид цинку (ZN-72 до 78%: ZINC OXIDE FEED GRADE ZN-72 (TELENEK CYNKU) є окремою сполукою визначеного хімічного складу у вигляді порошку (з вмістом оксиду цинку 90%-93% згідно сертифікату формули виробника компанії "ARKOP" Польща), який застосовується у кормових добавках та промисловій сировині.

Згідно з приміткою до групи 23 "Залишки і відходи харчової промисловості; готові корми для тварин" УКТЗЕД до товарної позиції 2309 включаються продукти, що використовуються для годівлі тварин, в іншому місці не зазначені, одержані в результаті переробки рослинної або тваринної сировини до такого ступеня, що вони втратили основні властивості вихідної сировини, крім рослинних залишків і побічних продуктів такої переробки.

Відповідно до п. 1 примітки до групи 28 Пояснень до УКТ ЗЕД "Продукти неорганічної хімії: неорганічні або органічні сполуки дорогоцінних металів, рідкісноземельних металів, радіоактивних елементів або ізотопів", зазначено, що до товарних позицій цієї групи включаються лише:

(a) окремі хімічні елементи та окремі сполуки визначеного хімічного складу, які містять або не містять домішки;

(b) водні розчини продуктів, зазначених у пункті (а);

(c) продукти, зазначені у пункті (а), розчинені в інших розчинниках за умови, що розчинення є звичайною і необхідною умовою для їх збереження або транспортування і при цьому зберігаються властивості цих продуктів, що не допускає їх використання в інших цілях, що відрізняються від традиційних;

(d) продукти, зазначені у пунктах (а), (b) або (c), із доданням стабілізуючої речовини (включаючи агент, що запобігає злежуванню), необхідної для їх збереження або транспортування;

(e) продукти, зазначені у пунктах (а), (b), (c) або (d), із доданням протипилового засобу або барвника для полегшення їх ідентифікації або з міркувань безпеки за умови, що ці добавки не роблять продукт придатним для нетрадиційного використання.

У загальних положеннях до підгрупи IV "Неорганічні основи та оксиди, гідроксиди і пероксиди металів" Пояснень до УКТЗЕД до групи 28 зазначено, що оксиди металів - це сполуки металів з киснем. Багато з них можуть сполучатися з однієї чи декількома молекулами води з утворенням гідроксидів. До цієї підгрупи включаються:

(1) оксиди, гідроксиди та пероксиди металів основні, кислотні, амфотерні чи солеподібні;

(2) інші неорганічні основи, які не містять кисень, такі як аміак товарна позиція 2814) чи гідразин (товарна позиція 2825), або не містять метал, такі як гідроксиламін (товарна позиція 2825).

Окремі елементи та сполуки визначеного хімічного складу, описані вище, доданням стабілізувальної речовини для їхнього зберігання або для зручності транспортування включаються в цю групу.

Таким чином, з аналізу вищевказаних Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, пояснень до УКТЗЕД, вбачається, що імпортовані позивачем товари не відносяться до підсоложених кормів, готових кормів, інших готових продуктів для тварин, що включаються у групу 23 УКТЗКД.

Згідно з поясненнями до товарної позиції 2817 (А) оксид цинку (цинкові білила, цинковий блиск) (ZnО) одержують дією струменя повітря на нагрітий до червоного жару цинк; замість цинку може бути використана суміш цинкових руд, збагачених киснем (випалений сфалерит, каламін - товарна позиція 2608) та вуглецю. Проникаючи в порожнини речовини, гази утворюють області хімічно чистих оксидів, серед яких найчистішим є цинковий блиск. Оксид цинку являє собою білий шаруватий порошок, який під час нагрівання жовтіє.

Оксид цинку використовується як компонент фарб замість свинцевого білила, для виробництва косметичних засобів, сірників, лінолеуму чи керамічних глазурей посуду, як речовина-глушник, прискорювач вулканізації каучуків, каталізатора, у виробництві скла, для виготовлення протигазів або у медицині для лікування шкірних захворювань.

У роз'ясненні до товарної позиції 2309, що міститься в Поясненнях, затверджених Наказом № 401, зазначено, що до товарної позиції 2309 включаються продукти, що використовуються для годівлі тварин, в іншому місці не зазначені, одержані в результаті переробки рослинної або тваринної сировини до такого ступеня, що вони втратили основні властивості вихідної сировини, крім рослинних відходів, рослинних залишків і побічних продуктів такої переробки.

В Основних правилах зазначено, що в разі, коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином: (a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару; (b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати; (c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

Аналогічні роз'яснення також містяться й у Поясненнях, затверджених наказом № 401.

Отже, законодавством регламентовано повноваження митних органів здійснювати контроль правильності визначенням декларантом коду УКТ ЗЕД імпортованого товару з урахуванням нормативно-правових актів, якими визначені відповідні характеристики груп товарів і роз'яснені особливості їх інтерпретації.

Разом з тим, системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що до таких характеристик належать відомості про товар та його цільове призначення, що наведені в описі товаровиробником.

Аналогічних правовий підхід застосовано в постановах Верховного Суду України від 14 квітня 2015 року та від 23 вересня 2015 року по справам №№ 21-115а15, 811/3695/13-а, висновки якого, у відповідності до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, а також має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Крім того, з наведених правових положень також вбачається, що якщо імпортований товар містить ознаки одразу двох товарних позицій за УКТ ЗЕД, то перевага надається тій з них, в якій товар описується більш конкретно.

Подібна правова позиція наведена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 03 березня 2016 року та від 02 червня 2016 року у справах №№ 818/1131/14, 818/3329/14.

При цьому, основними характеристиками товару за кодом УКТ ЗЕД 2817 00 00 00 є його хімічний склад, наявність основного компоненту - оксиду цинку, виготовлення промисловим шляхом, промислове призначення, а товару за кодом УКТ ЗЕД взагалі групи 2309: основне цільове призначення - годівля тварин, не зазначення його в інших кодах УКТ ЗЕД, виготовлення в результаті переробки рослинної або тваринної сировини, що узгоджується з позицією викладеною в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 12.11.2015 у справі № 826/310/14.Відповідно до інформації наданої виробником товару (Zink Oxide Zn-72% feed grade) компанії «Arkop Sp.z.o.o.» ( Польща) хімічний склад товару містить: оксид цинку (ZnO): 90-93%; Fe203: макс. 1,5 %, СuО: макс. 1,2 %,MnO: макс. 1,4 %, Si: макс. 2,0%,Al2O3: макс. 1,5 %,CaO: макс. 1,5 %.

Всі вищеперераховані компоненти ( оксида заліза. Міді, марганцю, силіцію, алюмінію та кальцію) присутн6і в готовому продукті рівно в такій же кількості, як і в сировинних матеріалах, які використані у виробництві оксиду цинку. Дані компоненти не добавляються та не мають функціональної ролі в кінцевому продукті.

З аналізу вищезазначених норм права та матеріалів справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень складених ГУ ДФС у ч. Києві є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В порушення положень ст. 7, Глави 6, ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятих ним спірних рішень з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин та вимог законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 94, 122, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Головного управління ДФС у місті Києві у місті Києві за рахунок державних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислово-фінансова група "Нафтахім" (код ЄДРПОУ 36472721) судові витрати в сумі 15 849,44 грн. (п’ятнадцять тисяч вісімсот сорок дев’ять гривень 44 коп.).

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Н.Г. Вєкуа