Справа № 367/1929/17
Суддя: Саранюк Л. П.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/1929/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючої судді Саранюк Л.П.

при секретарі Кузнецовій К.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Ірпінь при судовому розгляді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ірпінської міської ради Київської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити дії, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, відповідно до якого зазначив, що 30 червня 2016 року, у відповідності до статті 121 ЗК України, позивач звернувся до Ірпінської міської ради з заявою про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання йому у приватну власність земельної ділянки площею 0,01 га для будівництва індивідуального гаражу.

В жовтні місяці 2016 року позивач звернувся до відділу земельних ресурсів Ірпінської міської ради дізнатись про наслідки розгляду його заяви, але йому повідомили, що на сесію Ради, яка відбудеться 20-го жовтня 2016 року підготовлені відмовні матеріали через те, що в матеріалах відсутнє погодження ВАТ Ірпінський комбінат Прогрес, як утримувача території, на якій розміщена земельна ділянка.

18-го жовтня 2016 року, за два дні до сесії, він надав необхідний документ - Витяг з протоколу №1 засідання правління ВАТ "Ірпінський комбінат "ПРОГРЕС" від 17 січня 2005 року та його оригінал для ознайомлення.

Згідно даного Витягу Правління ВАТ Ірпінський комбінат Прогрес розглянуло його Заяву щодо надання погодження меж земельної ділянки для будівництва гаражу та надання погодження на виділення земельної ділянки площею 0,01 га у його власність та вирішило "надати ОСОБА_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 права на будівництво гаража на ділянці, що знаходиться на території домоволодіння ОСББ "ЗАТИШОК" - місто Ірпінь, вулиця Мінеральна 18, погодити межі даної земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу та надати погодження на виділення даної земельної ділянки площею 0,01 га у його власність».

25-го жовтня 2016 року він дізнався, що йому все ж таки було відмовлено в отриманні земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу.

З листопада 2016 року йому надійшли документи щодо розгляду його заяви з Ірпінської міської ради, а саме лист Виконавчого комітету Ірпінської міської ради за №Д-96562, яким його повідомили про те, що його заява розглянута на 23-й сесії сьомого скликання Ірпінської міської ради від 20 жовтня 2016 року та саме рішення Ірпінської міської ради №1549-23-VII.

В листі зазначено, що земельна ділянка, яка зазначена в його заяві накладається на земельну ділянку, яка знаходиться в постійному користування ВАТ Ірпінський комбінат прогрес, а тому, відповідно до п.5 статті 110 Земельного кодексу України земельні ділянки, що знаходяться в у користуванні юридичних осіб можуть передаватися лише після припинення права користування ними в порядку визначеному законом.

В наведеному вище рішенні за пунктом 3 зазначено "відмовити громадянам в наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність в місті Ірпені (згідно додатку N»3), враховуючи те, що зазначені земельні ділянки знаходяться у власності чи користуванні інших осіб".

В земельному відділі Ірпінського міськвиконкому йому пояснили, що йому відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у зв'язку з тим, що дана земельна ділянка закріплена за ВАТ "Ірпінський комбінат Прогрес. Той факт, що ним наданий Витяг з протоколу №1 засідання правління ВАТ "Ірпінський комбінат "ПРОГРЕС" від 17 січня 2005 року, в якому Правління комбінату прийняло рішення про надання йому права на будівництво гаража, погоджено межі даної земельної ділянки та надано погодження на виділення даної земельної ділянки площею 0,01 га у його власність - до уваги взятий не був. Окрім того, це навіть не відобразили у самому рішенні, тобто даний документ ніяким чином не був оцінений.

Позивач просить пункт 3 Рішення Ірпінської міської ради №1549-23-VІІ, щодо відмови громадянам в наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність в місті Ірпені, враховуючи те, що зазначені земельні ділянки знаходяться у власності чи користуванні інших осіб - скасувати.

Визнати неправомірною відмову Ірпінської міської ради у наданні йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у площею 0,01 га для будівництва індивідуального гаражу.

Зобов'язати Ірпінську міську раду надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,01 га для будівництва індивідуального гаражу у відповідності до поданої ним заяви.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав і просив його задоволити.

Представник відповідача проти позову заперечував подав до суду письмові заперечення.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що 30 червня 2016 року, у відповідності до статті 121 ЗК України, позивач звернувся до Ірпінської міської ради з заявою про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання йому у приватну власність земельної ділянки площею 0,01 га для будівництва індивідуального гаражу.

Листом Ірпінської міської ради від 03 листопада 2016 року Позивачу було повідомлено про відмову у відведенні земельної ділянки у власність площею 0,01 га для будівництва індивідуального гаража.

На момент звернення позивача до ВАТ «СБК Прогрес», йому було надано погодження меж земельної ділянки, що знаходиться на території домоволодіння ОСББ «ЗАТИШОК»- місто Ірпінь, вулиця Мінеральна 18, для будівництва індивідуального гаражу та надання погодження на виділення даної земельної ділянки площею 0,01 та у власність, що підтверджується витягом с протоколу №1, але позивач не використав даний дозвіл та не скористався правом до 26 червня 2016 року.

Розглянувши звернення ВАТ «СБК Прогрес» про добровільну відмову від земельної ділянки, сесією Ірпінської міської ради від 20 жовтня надано дозвіл Ірпінській міській раді на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,7670 га для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку в м. Ірпінь, вул. Мінеральна, 18.

Згідно Постанови Пленуму ВАСУ «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013(2014) р. № 7, передбачено, що відповідно до частини другої статті 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до ст. 104 Кодексу адміністративного судочинства до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно- правових відносин. Крім того, суб'єкт владних повноважень також має право звернутися до адміністративного суду у випадках, встановлених законом.

Згідно ст. 105 КАС адміністративний позов може, зокрема, містити вимоги про: скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завдано його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; виконання зупиненої чи невчиненої дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії; зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача коштів; визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень (ст. 162 КАС).

Особливості провадження у справах щодо оскарження нормативно- правових актів регламентуються ст. 171 КАС. Так, правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо: 1) законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів та розпоряджень Президента України, постанов та розпоряджень Кабінету Міністрів України, постанов Верховної Ради Автономної Республіки Крим; 2) законності та відповідності правовим актам вищої юридичної сили нормативно-правових актів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів владних повноважень.

При цьому право на оскарження нормативно-правового акта мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

При розгляді таких справ суд може визнати нормативно-правовий акт незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, повністю або в окремій його частині.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям, не може втручатися у дискрецію суб'єкта владних повноважень в межах такої перевірки.

У відповідності з Рекомендаціями № R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 р. під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

По таких підставах суд частково задовольняє позовні вимоги позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 9, 11, 71, 86, 99, 100, 158-163, 167 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Зобов'язати Ірпінську міську раду Київської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання йому в приватну власність земельної ділянки площею 0,001 га для будівництва індивідуального гаражу та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Повний текст постанови буде виготовлено 11.06.2017 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня виготовлення повного тексту постанови апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя: Л. П. Саранюк