Справа № 813/4094/16
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року № 876/4240/17
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Судової-Хомюк Н.М., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області та Галицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2017 року в адміністративній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області, Галицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними і скасування рішення та податкового повідомлення-рішення,

встановив:

У листопаді 2016 року позивач ФОП ОСОБА_1 звернулась в суд із адміністративним позовом до відповідачів ГУ ДФС у Львівській області, Галицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області, в якому просила: 1) визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДФС у Львівській області про застосування фінансових санкцій № 29/4000/НОМЕР_1 від 22.08.2016 року у розмірі 17000 грн.; 2) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Галицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області №000007400 від 26.08.2016 року про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) на суму 2982 грн..

Відповідачі позову не визнали, у суді першої інстанції подали заперечення, просили у задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 17.02.2017 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №000007400 від 26.08.2016 р., винесене Галицькою об`єднаною Державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області. Визнано протиправним та скасовано рішення про застосування фінансових санкцій №29/4000/НОМЕР_1 від 22.08.2016 р., винесене Головним управлінням ДФС у Львівській області.

З цією постановою суду першої інстанції від 17.02.2017 року не погодились відповідачі та оскаржили її в апеляційному порядку. Вважають апелянти, що оскаржена постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянти зазначають, що ГУ ДФС у Львівській області проведена перевірка торгового павільйону, що належить ФОП ОСОБА_1. За результатами перевірки складено акт від 11.08.16 р. №13/182/4000/НОМЕР_1, на підставі якого Галицькою ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області винесено податкове повідомлення-рішення від 26.08.2016 р. №, яким застосовано штрафні санкції в сумі 2982 грн. за порушення п.12 ст.3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». За результатом розгляду акта перевірки ГУ ДФС у Львівській області прийнято рішення від 22.08.2016 р. №29/4000/НОМЕР_1, згідно з яким застосовано до ФОП ОСОБА_1 фінансові санкції у сумі 17000 грн. за зберігання алкогольних напоїв у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру. Апелянти зазначають, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам законодавства, що стосуються прийняття податкового повідомлення-рішення.

За результатами апеляційного розгляду апелянти просять скасувати оскаржену постанову суду від 17.02.2017 року та постановити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі та з'явились в засідання суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави та межі апеляційної скарги, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ГУ ДФС у Львівській області на підставі направлень на перевірку від 10.08.2016 р. №545 та №546 проведено фактичну перевірку торгового павільйону за адресою: м. Львів-Винники, Винниківське озеро. За результатами проведеної перевірки складено Акт № 13/182/4000/НОМЕР_1 від 11.08.2016 року (а.с. 30-37).

Із змісту вказаного Акту перевірки видно, що перевіркою встановлено порушення вимог ст.15 ЗУ від 19.12.1995 р. №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме зберігання алкогольних напоїв (пива на загальну суму 1491 грн.) в місці зберігання не внесеному до Єдиного державного реєстру місць зберігання. Також встановлено порушення п.12 ст.13 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР, а саме не забезпечено облік товарних запасів (цього ж пива) за місцезнаходженням їх реалізації/зберігання.

На підставі вище вказаного Акту перевірки 22.08.2016 р. ГУ ДФС у Львівській області прийнято рішення №29/4000/НОМЕР_1 «Про застосування фінансових санкцій», яким до позивача ФОП ОСОБА_1 застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. за порушення ст.15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (а.с. 12).

На підставі вище вказаного Акту перевірки 26.08.2016 р. Галицькою ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області винесено податкове повідомлення-рішення №000007400 від 26.08.2016 р. відповідно до якого до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції на суму 2982 грн. за порушення п.12 ст.13 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (а.с. 11).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оскаржених рішення про застосування фінансових санкцій № 29/4000/НОМЕР_1 від 22.08.2016 року та податкового повідомлення-рішення №000007400 від 26.08.2016 року, виходячи з наступного.

Пунктом 80.7 ст.80 ПК України передбачено, що фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Пункт 81.1 ст.81 ПК України встановлює, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку.

Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Відповідно до п.86.5. ст.86 ПК України, акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його законними представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

Згідно п.75.1.3. ст.75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно положень ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року N 481/95-ВР, зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб'єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб'єкта господарювання з обов'язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; для фізичних осіб - підприємців - прізвища, імені, по батькові, місця проживання, реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Одночасно, до заяви додаються копія виданої заявнику ліцензії на відповідний вид діяльності, засвідчена нотаріально або посадовою особою органу ліцензування, та документ, що підтверджує право користування цим приміщенням.

Відповідно до ст.17 даного Закону, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17000 гривень.

Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

Відповідно до п.1.1. Порядку ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання, затв. наказом Державної податкової адміністрації України 28.05.2002 р. N 251, за реєстр. в Міністерстві юстиції України 15.08.2002 р. за N 670/6958, єдиний державний реєстр місць зберігання (далі - Єдиний реєстр) - це перелік місць, що використовуються для зберігання спирту, та приміщень, що використовуються для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів (далі - місце зберігання), який містить відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників.

До Єдиного реєстру вносяться відомості про заявника - ідентифікаційний код (номер), найменування (прізвище, ім'я, по батькові), місцезнаходження або місце проживання (поштовий індекс, область, район, місто, вулиця, номер будинку), серія та номер ліцензії, виданої заявнику на відповідний вид діяльності.

Таким чином, з наведеного вбачається, що внесення відомостей до єдиного реєстру місць зберігання можливе лише у разі наявності ліцензії на здійснення того чи іншого виду діяльності пов'язаної із спиртом чи алкогольними напоями (виробництво, продаж тощо), а без наявності такої ліцензії у суб'єкта господарювання, неможливо внести відомості до згаданого реєстру.

Рішення про застосування штрафних санкцій за порушення порядку зберігання алкогольних напоїв може прийняти лише орган який видавав ліцензію.

Судом першої інстанції вірно враховано, що в матеріалах справи немає і відповідачами не надано доказів того, що позивач ФОП ОСОБА_1 було видано ліцензію на продаж чи виробництво алкогольних напоїв та тютюнових виробів, та подана заява останньою на внесення відомостей до єдиного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Матеріалами справи також підтверджується, що ОСОБА_1 з грудня 2012 р. перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, доходів від підприємницької діяльності не отримувала, що підтверджується довідками, виданими податковим органом, зокрема: від 30.12.2013 р. №6881/10/17-10/652, 02.02.2016 р. №834/10/13-50-17-01/51, 12.07.2016 р. №339/10/13-50-17-01/НОМЕР_1, 16.01.2017 р. №190/10/13-50-17-01/496 (а.с. 47-50).

Судом першої інстанції були допитані свідки, а саме - посадові особи, що здійснювали перевірку торгового павільйону за адресою: м. Львів-Винники, Винниківське озеро - ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Ці свідки зазначили, що провели перевірку торгового павільйону за адресою: м. Львів-Винники, Винниківське озеро. За вказаною адресою була присутня мама ОСОБА_1, проте самої ОСОБА_1 не було. Остання згодом прибула за вказаною адресою. Перевіряючими складено акт відмови суб'єкта підприємницької діяльності - ФОП ОСОБА_1 від підпису акта перевірки від 11.08.2016 р. № 13/182/4000/НОМЕР_1 (а.с. 35).

Суд апеляційної інстанції також враховує, що в матеріалах справи немає доказів і посадовими особами контролюючого органу не було встановлено факту того чи дійсно ФОП ОСОБА_1 здійснювала підприємницьку діяльність за вищевказаною адресою, чи перебував перевірений павільйон в оренді чи власності ФОП ОСОБА_1, не встановлено особу власника чи користувача вказаного павільйону на час проведення перевірки, чи наявна у продавця павільйону ліцензія на здійснення того чи іншого виду діяльності пов'язаної із спиртом чи алкогольними напоями, не встановлено власника виявлених алкогольних напоїв (пива).

В матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б могли вказувати на причетність ФОП ОСОБА_1 до розглядуваного павільйону чи до продажу у цьому павільйоні пива.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч.2 цієї ж статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення №000007400 від 26.08.2016 р. та рішення про застосування фінансових санкцій №29/4000/НОМЕР_1 від 22.08.2016 р. є протиправними, а отже судом першої інстанції такі скасовані правомірно.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об'єктивно встановлено обставини справи, оскаржена відповідачами постанова суду винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області та Галицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області - залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2017 року в адміністративній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області, Галицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними і скасування рішення та податкового повідомлення-рішення - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Н.М. Судова-Хомюк

Р.Й. Коваль

Повний текст ухвали виготовлено 19.06.2017 року