Справа № 648/1594/17
Суддя: Бугрименко В. В.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 648/1594/17
Провадження № 2-а/648/44/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 червня 2017 року с.м.т. Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області у складі:

Головуючого судді - Бугрименка В.В.

секретаря - Когут Є.А.

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Херсоні Зубенка Сергія Сергійовича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 26 травня 2017 року відповідачем винесено постанову серії АР №867648, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме в тому, що 26 травня 2017 року, близько 13.30 год., він, керуючи автомобілем НОМЕР_1, в місті Херсоні на перехресті вулиць Лавреньова та Димитрова, здійснив зупинку не пов'язану з наданням переваги в русі, чим порушив п.15.9 Правил дорожнього руху України. Вказаною постановою на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 грн. З постановою незгоден, оскільки правопорушення він не вчиняв, автомобіль зупинив вимушено, у зв'язку з раптовим погіршенням самопочуття. Після зупинки автомобіль не створював загрози безпеки дорожнього руху. Приймаючи рішення про складання постанови, працівник поліції не прийняв вказане до уваги. Крім того, в оскарженій постанові відсутні докази, які підтверджували порушення ним правил дорожнього руху. Просив скасувати зазначену постанову серії АР №867648.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час там місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв або клопотань суду не надавав.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 дав показання, що 26 травня 2017 року він перебував в якості пасажира в автомобілі позивача, який був за кермом. Крім нього в автомобілі знаходився ОСОБА_5. На перехресті вулиць Димитрова та Лавреньова позивачу стало погано, у зв'язку з чим, він допоміг йому зупинити автомобіль. Разом з ОСОБА_5 допомогли ОСОБА_2 зайти до магазину «Стройка», де він і прийшов до тями. Повернувшись до автомобіля, побачили працівників поліції, які склали постанову. Автомобіль не створював перешкод для руху інших автомобілів. Швидку допомогу позивачу не викликали.

Свідок ОСОБА_5 дав аналогічні показання.

Заслухавши показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.п. 1, 3, 5 ч. 3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішення, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, обґрунтовано (тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення) та добросовісно.

Згідно ч.1 ст.246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, зокрема про правопорушення передбачене ч.1-3 ст.122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Судом встановлено, що 26 червня 2017 року інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Херсоні лейтенантом Зубенко С.С. винесено постанову серії АР №867648, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме в тому, що 26 травня 2017 року, близько 13.30 год., він, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив зупинку не пов'язану з наданням переваги в русі на перехресті вулиць Лавреньова та Димитрова в місті Херсоні, чим порушив п.п «ґ» п.15.9 Правил дорожнього руху України. Вказаною постановою на ОСОБА_2 накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 грн..

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Згідно до ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частиною другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1-3 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення,орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження тощо.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесенакомпетентною особою, у межах її повноважень та у спосіб, що передбачений КУпАП, у зв'язку з чим, доводи позивача про відсутність у постанові посилання на докази є безпідставними.

Позивачем не заперечується факт, що автомобіль ним було зупинено на перехресті.

Зі змісту ч.1 ст.122 КУпАП вбачається, що відповідальність за вказаною нормою настає зокрема в разі порушення правил зупинки. За вказане правопорушення передбачена відповідальність у виді штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або штрафних балів.

Відповідно до п.п «ґ» п. 15.9 Правил дорожнього руху, зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Враховуючи, що позивач порушив правила зупинки, у відповідача були достатні підстави для винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Доводи позивача, що зупинка автомобіля на перехресті була вимушеною, оскільки раптово погіршився його стан здоров'я, суд вважає голослівними та безпідставними.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На підтвердження доводів щодо причини зупинки, за клопотанням позивача, допитано свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Разом з цим, суд критично ставиться до вказаних показань та не приймає їх до уваги, оскільки зазначені особи є знайомими позивача та мають з останнім спільні інтереси, інших доказів, які б беззаперечно вказували, що зупинка була викликана станом позивача, суду не надано. На думку суду, якщо стан позивача дійсно зумовив раптову зупинку на перехресті, позивач або вказані свідки в даному випадку мали б звернутися за лікарською допомогою, зокрема викликати швидку допомогу, разом з цим, зазначених дій вказані особи не вчинили. Натомість залишили автомобіль та перебували в магазині будівельних матеріалів. Під час спілкування з працівниками поліції позивач також відмовився від виклику лікаря.

Враховуючи, що позивач, здійснивши зупинку на перехресті, порушив вимоги п.п «ґ» п. 15.9 Правил дорожнього руху, разом з цим, в судовому засіданні не довів, що така зупинка була вимушеною, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі ст.ст.122, 222, 246, 258, 283 КПК України, керуючись ст.ст.2, 11, 69, 71, 86, 171-2, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Білозерський районний суд Херсонської області.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.В. Бугрименко