Справа № 826/2770/16
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/2770/16 Головуючий у 1-й інстанції: Арсірій Р.О Суддя-доповідач: Бабенко К.А
У Х В А Л А

Іменем України

13 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Кузьменка В.В., Степанюка А.Г., секретаря Антоненко К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування Наказу в частині, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 березня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким його позов задовольнити.

Згідно з частиною першою ст.195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а Постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Міністерством оборони України відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07 листопада 2007 року № 1294 (зі змінами), протокольного рішення Кабінету Міністрів України від 20 січня 2016 року №3 та з метою врегулювання окремих питань виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України в 2016 році прийнято Наказ «Про особливості виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України в 2016 році» від 27.01.2016 року №44 п. 3 зокрема якого визначено, що матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань виплачувати за окремим рішенням Міністра оборони України; п. 7 - першому заступнику Міністра оборони України, заступникам Міністра оборони України, заступнику Міністра оборони України з питань євроатлантичної інтеграції, заступнику Міністра оборони України - керівнику апарату, начальнику Генерального штабу - Головнокомандувачу Збройних Сил України, керівникам структурних підрозділів апарату Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, командирам (начальникам) органів військового управління, військових частин, установ та організацій Збройних Сил України забезпечити в лютому 2016 року перерахунок грошового забезпечення, із урахуванням виплаченого грошового забезпечення в січні 2016 року, шляхом збільшення (зменшення) премії за січень 2016 року, а як встановлено п. 9. - Наказ застосовується з 01 січня 2016 року.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII (надалі - Закон №2011-XII).

Відповідно до частини четвертої ст. 9 Закону № 2011-XII, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності; порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Згідно з пп. 3 п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» від 7 листопада 2007 р. №1294, надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надавати військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, у зв'язку з чим пункт 3 оскарженого Позивачем Наказу Відповідача, яким передбачено виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за окремим рішенням Міністра оборони України, є правомірним.

Щодо протиправності та скасування пункту 7 зазначеного Наказу, яким зобов'язано першого заступника Міністра оборони України, заступників Міністра оборони України, заступника Міністра оборони України з питань євроатлантичної інтеграції, заступника Міністра оборони України - керівника апарату, начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України, керівників структурних підрозділів апарату Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, командирів (начальників) органів військового управління, військових частин, установ та організацій Збройних Сил України здійснити в лютому 2016 року перерахунок грошового забезпечення, із урахуванням виплаченого грошового забезпечення в січні 2016 року, шляхом збільшення (зменшення) премії за січень 2016 року, колегією суддів встановлено наступне.

Як вбачається з адміністративного позову, телеграмою Міністра оборони України від 31 січня 2015 року № 248/3/9/1/1150 встановлено розміри премій особовому складу за грудень 2015 року залежно від посадового окладу - 740, 600 і 525 відсотків. Премії у зазначених розмірах виплачено в січні 2016 року. Пунктом 2 оскарженого Позивачем Наказу Відповідача встановлено премію військовослужбовцям офіцерського складу військових частин у 2016 році - 450 відсотків посадового окладу, пунктом 7 - командирів військових частин зобов'язано забезпечити в лютому 2016 року перерахунок грошового забезпечення, із урахуванням виплаченого грошового забезпечення в січні 2016 року, шляхом збільшення(зменшення) премії за січень 2016 року, у зв'язку з чим, військовослужбовцю необхідно повернути у лютому 2016 року різницю між 525 та 450 відсотками премії шляхом «перерахунку грошового забезпечення», у зв'язку з чим зазначені положення не відповідають частині першій ст. 1215 Цивільного кодексу України, відповідно до якої, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Крім того, Позивач, як на виключні випадки часткового позбавлення (зменшення) премії військовослужбовцям, посилається на п. 31.5. Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 р. №260, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14 липня 2008 року за №638/15329.

Проте, згідно з п. 31.2. зазначеної Інструкції, зокрема, розміри премії, але не менше 10 відсотків посадових окладів, установлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження служби.

Протягом року залежно від стану використання фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, розмір премії може бути переглянуто, у зв'язку з чим колегія суддів дійшла висновку, що пункт 7 оскарженого Позивачем Наказу Відповідача, є правомірним.

Більш того, адміністративний позов подано Позивачем 22 лютого 2017 року, що підтверджується зазначеною на відбитку поштового штемпелю на конверті, в якому надіслано адміністративний позов, датою.

А на час подачі адміністративного позову, Наказом Міністерства оборони України «Про внесення змін до наказу Міністерства оборони України від 27.01.2016 № 44» від 08.02.2016 року № 60, зокрема пункт 7 Наказу Міністерства оборони України «Про особливості виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України в 2016 році» від 27.01.2016 року № 44 виключено.

Пунктом 9 оскарженого Позивачем Наказу Відповідача встановлено, що він застосовується з 01 січня 2016 року.

Відповідно до п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07 листопада 2007 року № 1294, керівники державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання мають право встановлювати розміри надбавок та здійснювати преміювання; Міністром оборони України щорічно встановлюються розміри набавок премії та винагород в межах виділених асигнувань на відповідний рік, у зв'язку з чим зазначений Наказ в даній частині є правомірним.

Крім того, Позивачем в апеляційній скарзі зазначено, що оскаржуваний Наказ підлягає державній реєстрації.

Проте, згідно з п. 5 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 року №731, зокрема, на державну реєстрацію не подаються акти, спрямовані на організацію виконання рішень вищестоящих органів і власних рішень міністерств, інших органів виконавчої влади, що не мають нових правових норм.

Оскільки оскаржений Позивачем Наказ Відповідача в частині не містить нових правових норм та спрямований на виконання вимог інших нормативно-правових актів, зокрема Постанови та рішення Кабінету Міністрів України, він державній реєстрації у Міністерстві юстиції України не підлягає.

У зв'язку з зазначеним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, за таких підстав, апеляційна скарга залишається без задоволення, а Постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 березня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалу складено в повному обсязі 16.06.2017 року.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Кузьменко В.В.

Степанюк А.Г.

Головуючий суддя Бабенко К.А

Судді: Кузьменко В. В.

Степанюк А.Г.