Справа № 606/258/17
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/5771/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Кухтея Р.В.., Сапіги В.П.

за участю секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції у м. Тернополі на постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 23 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції у м. Тернополі про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

позивач ОСОБА_2 звернувся із адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції у м. Тернополі, у якому просить скасувати постанову серії АР № 575728 від 14 лютого 2017 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн., посилаючись на мотиви, викладені в позовній заяві.

Постановою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 23 березня 2017 року позов задоволено частково, звільнено позивача від сплати штрафу на підставі ст. 22 КУпАП (Кодексу про адміністративні правопорушення України). Формальні склади адміністративних правопорушень, передбачені ст. ст. 121 ч. 6, 126 ч. 1 КУпАП маються, однак враховуючи характеризуючі дані, підставно застосувати на думку суду ст. 22 КУпАП.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, сторона відповідача подала апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи просить його скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Покликання маються на те, що оскаржувана постанова не аналізує будь-яких доказів по справі. Доказів факту малозначності даного порушення судом в постанові не наведено. Не звернуто уваги на судову практику з якої адміністративний суд не вправі закривати справу та звільняти за малозначністю.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання осіб, які беруть учать у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вбачає її аргументованою.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставина справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою інспектора роти №4 батальйону УПП у м. Тернопіль серії АР № 575728 від 14 лютого 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Зокрема, ОСОБА_2 визнано винним у тому, що 14.02.2017 року, о 10 годині 40 хвилин в м. Тернопіль по вул. Злуки керував транспортним засобом (т/з) БМВ, н.з. НОМЕР_1, без державних номерних знаків, та без поліса обов'язкового страхування цивільно-правовової відповідальності власників наземних т/з, чим порушив п.2.9 «в», 2.1 «г» (Правил дорожнього руху)ПДР України.

Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до зазначених вимог, відповідачем надано відеозйомку фіксації події адміністративного правопорушення, що міститься в матеріалах справи та з якої вбачається, що позивач здійснив зупинку в кінці посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, яка в розумінні ст.251 КУпАП є належним доказом.

З нагрудної камери поліцейського вбачається факт підтвердження вчиненого позивачем адміністративного правопорушення.

З оскаржуваної постанови вбачається, що суд прийшов до висновку про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, проте, вважав їх малозначними і, як наслідок, застосував положення ст. 22 КУпАП, звільнивши порушника від відповідальності, обмежившись усним зауваженням та закрив провадження по справі.

Проте, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до таких висновків з порушенням норм процесуального права з наступних міркувань.

Згідно ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Частиною 2 статті 162 КАС України передбачено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про : визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії; зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача коштів; тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З урахуванням наведених вище правових норм, колегія суддів приходить до висновку, що до компетенції суду при вирішенні справ за правилами КАС України не належить вирішення питання про звільнення порушника від адміністративної відповідальності, оскільки такі повноваження надані особам, уповноваженим вирішувати справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, суд прийшов до необґрунтованого висновку про закриття провадження по справі, оскільки ч.1 ст.247 КУпАП не передбачена така підстава, як закриття провадження у зв'язку із звільненням від адміністративної відповідальності через малозначність порушення. Та знову ж таки, подібне поза компетенцією суду, який переглядає постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за правилами КАСУ.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги являються суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також наявна невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 198 п.3 ч.1, 202, 205, 207, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Департамента патрульної поліції управління патрульної поліції у м. Тернополі задоволити.

Скасувати постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 23 березня 2017 року у справі № 606/258/17, та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Департамента патрульної поліції управління патрульної поліції у м. Тернополі про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня виготовлення постанови в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Р. В. Кухтей
В. П. Сапіга
Повний текст судового рішення виготовлено 16.06.2017 року