Справа № 619/923/17
Суддя: Болибок Є. А.
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №619/923/17
провадження №2-а/619/27/17
ПОСТАНОВА

іменем України

12 червня 2017 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого суддіОСОБА_1
за участюсекретаря судового засіданняОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_3 до Дергачівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,-

встановив

ОСОБА_3 звернулася до суду з адміністративним позовом до Дергачівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, в якому після уточнення просила визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії державного службовця за віком та скасувати рішення від 04.01.2017 року Дергачівського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Харківській області, щодо відмови у призначенні позивачу пенсії державного службовця; зобовязати Дергачівське обєднане управління Пенсійного фонду України у Харківській області призначити і виплачувати з 27 вересня 2016 року ОСОБА_3 пенсію державного службовця за віком відповідно до вимог ст.37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХП у розмірі 60% суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування з урахуванням раніше проведених виплат. В обґрунтування позову ОСОБА_3 зазначила, що 02.06.2016 року вона досягла пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і 27.09.2016 року (після звільнення з посади судді) звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії державного службовця за віком. Дергачівським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України у Харківській області лише 04.01.2017 року їй було відмовлено у призначенні пенсії державного службовця, «в звязку із відсутністю необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, визначених ст.25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХП та актами Кабінету Міністрів України. Підстав для зарахування до 20-річного стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії державного службовця згідно з пунктом 12 Прикінцевих положень Закону №889, періодів роботи на посадах судді та прокурора не має». Вважає рішення відповідача неправомірним та таким, що не відповідає вимогам діючого законодавства та Конституції України. Неправомірними діями відповідача порушено її конституційні права на отримання належного забезпечення від держави. На день звернення за призначенням пенсії ОСОБА_3 мала більше 38 років загального стажу роботи, з яких стаж державної служби складає 23 роки 11 місяців, стаж роботи на посаді судді - більше 10 років, а також вона працювала на посадах: з 01.08.1987 року по 08.01.1992 року помічника прокурора прокуратури Сватівського району Ворошиловградської області та прокурором прокуратури Ворошиловградської ( Луганської) області (тривалість стажу 4 роки 7 місяців та 07 днів). З 21.06.1993 року по 04.05.1998 року завідувача приймальнею, старшого консультанта Харківського обласного суду (тривалість стажу 04 роки 10 місяців 13 днів). З 04.02.2002 року по 21.07.2006 року старшого консультанта, помічника судді апеляційного суду Харківської області (тривалість стажу 04 роки 5 місяців 17 днів). З 24.07.2006 року по 20.09.2016 року працювала на посаді судді Жовтневого районного суду міста Харкова (станом на 20.09.2016 року - 10 років 01 місяць 26 днів). Отже, станом на 27.09.2016 року загальний стаж державної служби на посадах віднесених до категорії державних службовців більше 23 років, із яких 14 років 08 місяців (тобто більше 10 років). працювала на посадах, державного службовця (прокурора та судді відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби). Відмовляючи у призначенні пенсії державного службовця відповідач посилався на відсутністю необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, визначених ст.25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХП та актами Кабінету Міністрів України. З даним твердженням вона не згодна, оскільки саме актами Кабінету Міністрів України (постановами) у 1994, 2012 та 2016 pоках затверджено Порядок обчислення стажу державної служби, у яких зазначено, що час перебування на посадах суддів та прокурорів зараховується до стажу державної служби. Згідно з п.8,10.12 Прикінцевих та перехідних положень до Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII, який набрав чинності 01.05.2016 року «стаж державної служби за періоди роботи (служби) і набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.» (п.8) «Державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 p., №52. ст.490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 p., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.(п.10). Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 p., №52, ст.490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 p., №52, ст.490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.(п.12). Згідно з діючими, затвердженими відповідними постановами Кабінету Міністрів України «Порядком обчислення стажу державної служби» 1994, 2012 та 2016 роках до стажу державної служби зараховуються: час перебування на посадах суддів і прокурорів. У відповідності до ст.37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 p., №52, ст.490 із наступними змінами), (далі Закон №3723- XII) редакція якої діє на теперішній час, на одержання пенсії державних службовців мають право жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 % суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. У розясненнях наданих Міністерством юстиції України зазначено, що «право на призначення пенсії державного службовця в осіб, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, що належать до категорії посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку відповідно до статті 37 зазначеного Закону в редакції від 16 січня 2003 pоку, виникає лише з часу введення в дію зазначених змін. Також при призначенні пенсії державного службовця застосовуються положення статті 25 Закону України «Про державну службу», якою визначені категорії посад державних службовців, та Порядок обчислення стажу державної служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року №283, яким визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби. Зазначеним Порядком встановлено, що до стажу державної служби враховується час роботи, зокрема, на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у ст.25 Закону України «Про державну службу», а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, інших органів управління військових формувань, державної податкової та контрольно-ревізійної служби; на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх У PCP та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком; на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання; на посадах керівних працівників і спеціалістів в органах, що згідно з чинним законодавством здійснюють державний нагляд за охороною праці; на посадах спеціалістів кримінально-виконавчої системи (установи виконання покарань, слідчі ізолятори, підрозділи кримінально-виконавчої інспекції), які не мають спеціальних звань; на посадах керівних працівників і спеціалістів апарату Національного банку України. Республіканського банку Криму, управління по місту Києву та Київській області, обласних управлінь Національного банку України; на посадах керівних працівників і спеціалістів Фонду соціального захисту інвалідів; на посадах керівних працівників і спеціалістів державних архівів областей та їх філіалів, державних архівів міст Києва і Севастополя; на посадах керівних працівників і спеціалістів Державної інспекції навчальних закладів при Міністерстві освіти України; на посадах керівних працівників і спеціалістів Державного архіву при Раді міністрів Автономної Республіки Крим; на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування». За весь період роботи на державній службі позивач мала персональні звання - їй було присвоєно 7 ранг державного службовця, юриста 2 класу за період роботи в органах прокуратури та третій кваліфікаційний клас за час роботи суддею. Вважає, що усе вищевикладене дає їй право вважати, що є усі підстави для призначення мені пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» з підстав передбачених п.12 Прикінцевих та перехідних положень до Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII.

Відповідач подав до суду заперечення проти адміністративного позову, в якому зазначив, що Дергачівське обєднане управління Пенсійного фонду України Харківської області в даному випадку у своїй роботі керувалося Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-УІІІ (надалі Закон №889), Законам України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ та іншими нормативно-правовими актами. ОСОБА_3, вперше звернулася до управління з заявою від 03.06.2016 року про призначення пенсії за віком по Закону «Про державну службу». На час звернення до управління за призначенням пенсії ОСОБА_4 працювала на посаді судді Жовтневого районного суду міста Харкова. Відповідно до трудової книжки позивача загальний стаж роботи становив 38 років 3 місяці 29 днів, із них: стаж судді - 9 років 10 місяців 10 днів; стаж прокурора - 4 роки 5 місяців 8 днів; стаж держаної служби 9 років 4 місяці 3 дні. Відповідно до пунктів 10, 12 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» №889 - державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст.490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст.490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст.490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Зокрема, статтею 25 Закону України «Про державну службу» (1993 рік) визначено сім категорій посад державних службовців, в залежності від яких, встановлювались ранги державних службовців, при цьому посади суддів та прокурорів приписами цієї статті не передбачено. Більш того, статтею 3 Закону України «Про державну службу» №889 (2015 рік) встановлено, що дія цього Закону не поширюється зокрема на суддів та прокурорів. Рішенням управління від 07.06.2016 року ОСОБА_3 було відмовлено у призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». Постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 24.10.2016 року по справі №619/2471/16-а у задоволенні позовних вимог щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» було відмовлено в повному обсязі, ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2017 року дану постанову залишено без змін. Вдруге ОСОБА_3 звернулась до управління 27.09.2016 року з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Станом на час звернення ОСОБА_3 була звільнена з посади судді. При цьому стаж державної служби склав лише 9 років 4 місяці 3 дні, стаж прокурора - 4 роки 5 місяців 8 днів, а безпосередньо перед зверненням за призначенням пенсії ОСОБА_3 працювала на посаді судді (10 років 01 місяць), яка відповідно до Закону «Про державну службу» №889 не відноситься до посад державних службовців. Враховуючи обставину звільнення ОСОБА_3 з посади судді, станом на час звернення за призначенням пенсії (27.09.2016 року), управлінням було зроблено запит до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про надання розяснення щодо можливості призначення пенсії за віком відповідно до Закону «Про державну службу». Згідно отриманої відповіді від 03.01.2017 року №21-02/20 відсутні правові підстави щодо зарахування до 20-ти річного стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії державного службовця згідно з п.12 Прикінцевих положень Закону №889, період роботи на посадах судді та прокурора. Таким чином, рішення Дергачівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 04.01.2017р. ОСОБА_3 було відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» №889. Про що, ОСОБА_3 була повідомлена листом від 10.01.2017 року №67-02/39. Окрім цього, ОСОБА_3 10.02.2017 року надала до суду адміністративний позов про визнання протиправною бездіяльності управління щодо не призначення їй пенсії за віком з 27 вересня 2016 року відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», хоча 27.09.2016 року вона надала заяву про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», таким чином скористалась своїм правом вибору виду довічної пенсії, передбачене приписами ч.2 ст.10 Закону №1058. 27.03.2017 року постановою Дергачівського районного суду Харківської області по справі №619/489/17 ОСОБА_3 було відмовлено в задоволенні позовних вимог за позовом щодо призначення пенсії за віком з 27.09.2016 року відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Більш цього, за заявою від 10.01.2017 року про призначення пенсії за віком відповідно Закону №1058, управлінням було призначено ОСОБА_3 пенсію за віком з 10.01.2017 року (з дня звернення), в строки передбачені абз.1 ч.1 ст.45 Закону №1058. Також, є незрозумілою вимога позивача щодо призначення їй пенсії за віком відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу», оскільки з 01.05.2016 року зазначений закон втратив чинність згідно Закону України «Про державну службу» №889 від 10.12.2015 року (п.3 прикінцевих положень Закону №889). Управління також не погоджується із вимогою позивача щодо стягнення судових витрат (сплачених сум судового збору) з відповідача, оскільки ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що Пенсійний фонд та його органи з 01 січня 2017 року звільняються від сплати судового збору при розгляді справ у судах всіх інстанцій.

У судове засідання представник Дергачівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області не зявився, начальник управління ОСОБА_5 подала до суду заяву, в якій вказала, що з вимогами позовної заяви не згодна, заперечує проти задоволення позову, справу просить розглядати у відсутність представника управління.

У судове засідання позивач ОСОБА_3 не зявилася, подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю, просила його задовольнити, справу просила розглядати у її відсутність.

Судом встановлені обставини та дослідженні докази.

Відповідно до заяви від 03.06.2016 року ОСОБА_3 вперше звернулася до управління про призначення пенсії за віком по Закону «Про державну службу». На час звернення до управління за призначенням пенсії ОСОБА_4 працювала на посаді судді Жовтневого районного суду міста Харкова.

Рішенням Дергачівського обєднаного управління пенсійного фонду України Харківської області від 07.06.2016 року ОСОБА_3 відмовлено в призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про Державну службу», згідно поданої заяви від 03.06.2016 року. Відповідно до п.п.12 п.3 ст.3 дія Закону України «Про Державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII не поширюється на суддів.

Відповідно до заяви від 27.09.2016 року ОСОБА_3 вдруге звернулася до управління про призначення пенсії за віком по Закону «Про державну службу». На час звернення до управління за призначенням пенсії ОСОБА_4 вже не працювала на посаді судді Жовтневого районного суду міста Харкова.

Рішенням Дергачівського обєднаного управління пенсійного фонду України Харківської області від 04.01.2017 року ОСОБА_3 відмовлено в призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про Державну службу», у звязку із відсутністю необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, визначених ст.25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ та актами КМ України. Підстав для зарахування до 20-річного стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії державного службовця згідно з пунктом 12 Прикінцевих положень Закону №889, періодів роботи на посадах судді та прокурора немає.

Згідно отриманої відповіді від 10.01.2017 року №61-02/39 відсутні правові підстави щодо зарахування до 20-ти річного стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії державного службовця згідно з п.12 Прикінцевих положень Закону №889, період роботи на посадах судді та прокурора.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2017 року постанову Дергачівського районного суду Харківської області від 27 березня 2017 року року по справі №619/489/17 скасовано та визнано протиправною бездіяльність Дергачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, яка виразилась у порушенні п.11 ч.2 ст.64 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Поновлено порушене право ОСОБА_3 на отримання пенсії, зобовязавши Дергачівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області проводити виплату пенсії з 27 вересня 2016 року.

Відповідно до довідки Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 березня 2017 року №06-32/04, стаж роботи на посадах державного службовця та посаді судді Жовтневого районного суду м. Харкова Срокіної І.І. станом на 20.09.2016 року становить 23 роки 11 місяців 03 дні. З 01.08.1987 року по 08.01.1992 року на посаді помічника прокурора прокуратури Сватівського району Ворошиловградської області та прокурором прокуратури Ворошиловградської ( Луганської) області (тривалість стажу 4 роки 5 місяців та 7 днів). З 21.06.1993 року по 04.05.1998 року завідувача приймальнею, старшого консультанта Апеляційного суду Харківської області (тривалість стажу 04 роки 10 місяців 13 днів). З 04.02.2002 року по 21.07.2006 року старшого консультанта, помічника судді Апеляційного суду Харківської області (тривалість стажу 04 роки 5 місяців 17 днів). З 24.07.2006 року по 20.09.2016 року працювала на посаді судді Жовтневого районного суду міста Харкова ( 10 років 01 місяць 26 днів).

Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази в сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних мотивів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в Дергачівському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області.

Відповідно до постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2017 року поновлено порушене право ОСОБА_3 на отримання пенсії та зобовязано Дергачівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області проводити виплату пенсії з 27 вересня 2016 року.

До 01 травня 2016 року пенсійне забезпечення державних службовців було врегульоване нормами Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-XII.

З 01 травня 2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII.

Відповідно до п.12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VІІІ для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України 1993 р., №52, ст.490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст.490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до ст.90 Закону №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Виходячи з системного аналізу вищевказаних положень Закону №889-VIII та ст.37 Закону №3723-ХІІ можна зробити висновок, що із набранням чинності Закону №889-VIII державні службовці втратили право на призначення спеціальних пенсії та отримали право на призначення пенсій на загальних підставах, тобто відповідно до положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Разом із тим, законодавцем передбачено виключення для тих осіб, які станом на 01.05.2016 (день набрання чинності Законом №889-VIII) займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, або які мають не менш як 20 років стажу на таких посадах. Для такої категорії осіб збережено право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок (страхові внески).

Пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону №889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Відповідні категорії посад державної служби, робота на яких зараховуються до стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до умов Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ визначені статтею 25 цього Закону. Цією ж статтею передбачено, що віднесення існуючих посад державних службовців не перелічених у цій статті, а також віднесених до відповідної категорії посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом.

Для призначення пенсії державного службовця відповідно до Закону №3723-ХІІ стаж державної служби обраховується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року №283 «Про порядок обчислення стажу державної служби».

Відповідно до постанови абз.4 п.2 «Порядку обчислення стажу державної служби» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №283 від 03 травня 1994 року до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання.

Вказане свідчить про наявність у позивача стажу роботи на посадах державної служби більше 20 років, тому ОСОБА_3 має право на призначення пенсії згідно ст.37 Закону №3723-ХІІ як особа, яка на день набрання чинності Законом № 889-VIII має не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених актами Кабінету Міністрів України, відповідно відмова відповідача в призначенні такої пенсії є протиправною.

Таким чином, суд вважає, що дія п.12 з урахуванням п.8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. №889-VІІІ в даному випадку поширюється на позивача.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. №3723-XII період роботи на посадах суддів та прокурорів, зараховується до стажу державної служби.

Як вбачається з довідки №06-32/04 від 21 березня 2017 року, виданої головою Жовтневого районного суду міста Харкова, стаж роботи ОСОБА_3 на посадах державного службовця та посаді судді Жовтневого районного суду міста Харкова станом на 20.09.2016 року становить 23 роки 11 місяців 03 дні.

Крім того, ОСОБА_3 прийняла присягу державного службовця 29 квітня 1994 року та їй був присвоєний 12 ранг державного службовця, про що було внесено відповідний запис до її трудової книжки.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що до 01.05.2016 року на роботу посадах прокурорів та суддів, розповсюджується дія Закону України «Про державну службу», в тому числі щодо пенсійного забезпечення, тому стаж роботи на посаді прокурора та судді відноситься до державної служби, який має враховуватись для призначення пенсії згідно положень Закону України «Про державну службу».

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно вимог п.3 та 4 ч.3 ст.2 КАС України, рішення, що приймаються органами державної влади повинні прийматися з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та прийматися неупереджено.

Частиною 2 статті 8 КАС України визначено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п.36, від 01.07.2003 року, висловив правову позицію, відповідно до якої орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Надаючи правову оцінку правомірності прийнятого рішення Дергачівського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Харківській областівід 04.01.2017 щодо відмови в призначенні пенсії, суд зауважує, що вказане рішення взагалі не містить мотивів, якими субєкт владних повноважень керувався, відмовляючи у призначенні пенсії. Таким чином, рішення відповідача не відповідає критеріям законності та обґрунтованості.

Таким чином, на час звернення позивача до Дергачівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» загальний стаж державної служби ОСОБА_3 становить більше 20 років, в зв'язку з чим позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 71, 158 163 КАС України, суд

постановив

Позов ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Дергачівського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Харківській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_3 пенсії державного службовця за віком та скасувати рішення від 04.01.2017 року, щодо відмови у призначенні пенсії державного службовця.

Зобовязати Дергачівське обєднане управління Пенсійного фонду України у Харківській області призначити і виплачувати з 27 вересня 2016 року ОСОБА_3 пенсію державного службовця за віком відповідно до вимог ст.37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХП у розмірі 60% суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування з урахуванням раніше проведених виплат.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом десяти днів з дня отримання її копії, з одночасним її надсиланням особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Є. А. Болибок