Справа № 1570/2137/12
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2017 року м. Київ К/800/39805/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Пасічник С.С., Швець В.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 03.08.2012р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2013р. у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 до Державної податкової інспекції у Любашівському районі Одеської області, Державної податкової служби України про зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 звернулися до суду з позовом про зобов'язання відповідачів не вносити інформацію про них до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, зберегти за ними форму обліку платників податків (за прізвищем, іменем, по батькові, роком народження та місцем проживання), здійснювати в подальшому їх податковий облік без застосування індивідуального ідентифікаційного номера та зобов'язання зробити в їх паспортах відмітки про право здійснювати будь-які платежі без індивідуального ідентифікаційного номера.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 03.08.2012р., яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2013р., у задоволені позову відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодилися ОСОБА_4 та ОСОБА_5, подали касаційну скаргу, в якій посилаються на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просять скасувати ухвалені судами рішення та прийняти нове про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до статті 35 Конституції України кожному гарантоване право на свободу світогляду і віросповідання.

Статтею 67 Конституції України передбачено обов'язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

З 01.01.2011р. втратив чинність Закон України «Про Державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів» у зв'язку з введенням в дію Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 63.6 статті 63 Податкового кодексу України облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта. У паспортах зазначених осіб контролюючими органами робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Порядок внесення відмітки визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Пунктом 70.1 статті 70 Податкового кодексу України передбачено, що облік фізичних осіб-платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки.

Відповідно до пункту 2 Розділу VIII Положення про реєстрацію фізичних осіб-платників податків, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 17.12.2010р. №954, облік фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та надали до органу державної податкової служби Повідомлення, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Пунктом 10 Розділу VIII Положення передбачено, що у разі якщо фізична особа подавала Облікову картку і відомості про неї включено до Державного реєстру, але яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, вона зобов'язана особисто подати відповідному органу державної податкової служби Повідомлення за формою № 1-П (додаток 7), яке є водночас заявою для обліку в окремому реєстрі Державного реєстру, та пред'явити паспорт громадянина України.

В ході розгляду справи судами встановлено, що позивачі, виходячи зі своїх релігійних переконань, у жовтні-грудні 2011 року звертались до ДПІ у Любашівському районі Одеської області із заявами, в яких просили здійснювати їх облік, як платників податків, за раніше встановленими формами обліку без застосування цифрового ідентифікатора (за прізвищем, ім'ям, по батькові та за місцем народження), не вносити інформацію про них до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів, а також проставили у їх паспорті (на стор. 7, 8 або 9) відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без номера облікової картки та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою (а.с. 18-29).

Також із відповідними заявами позивачі звернулися до ДПА України, в яких просили не вносити про них інформацію до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та зберегти за ними форму обліку платників податків (за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження) (а.с. 42-53).

Листами Любашівської МДПІ Одеської області від 30.11.2011р., 02.12.2011р., 05.12.2011р., 08.12.2011р., 26.12.2011р., 20.01.2012р. та листами ДПА України від 01.12.2011р., 05.12.2011р., 08.12.2011р., 09.12.2011р., 24.12.2011р., 17.01.2012р., 01.02.2012р. позивачів повідомлено, що Податковим кодексом України запроваджено облік фізичних осіб-платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків. Фізична особа-платник податків, яка відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, для забезпечення її обліку, як платника податків за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером паспорта, має особисто подати відповідному органу ДПС повідомлення про таку відмову, пред'явити паспорт та, у разі необхідності, інші документи (а.с. 30-41; 54-65).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що у органів державної податкової служби відсутнє право на виключення з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків відомостей про позивачів та внесення відмітки до їх паспортів без дотримання позивачами встановленого законодавством порядку.

З такими висновками судів колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судами встановлено, що позивачами встановленого порядку відмови від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків не дотримано, Повідомлення за формою №1-П, яке є одночасно заявою для обліку в окремому реєстрі Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, не надано, а тому суди обгрунтовано прийняли рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 відхилити, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 03.08.2012р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2013р. у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

С.С. Пасічник

В.В. Швець