Справа № 264/1799/17
Суддя: Кузнецов Д. В.
Дата ухвалення: 2017-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/1799/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2017 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі судді Кузнецова Д. В. , при секретарі судового засідання Мащенко Д.О., за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача Василенко Ю.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Маріуполі, інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Дмуховської Ольги Анатоліївни про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся із адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 10 квітня 2017 року серії ЕАА №082708, винесеної інспектором патрульної поліції у м.Маріуполі Дмуховською О.А. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень.

Адміністративний позов обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства України, а саме без всебічного та об'єктивного з'ясування інспектором обставин справи, при відсутності достатніх доказів його винуватості в адміністративному правопорушенні, містить у собі посилання на обставини, що в дійсності не мали місце. Заперечував свою причетність до вчинення правопорушення. Зокрема вказував, що у місці зупинки транспортного засобу був відсутній знак, який забороняє зупинку та знак зупинки для маршрутних транспортних засобів, а також відсутня дорожня розмітка, яка позначає зупинки маршрутних транспортних засобів і таксі (1.17). Місце, де позивач зупинив свій транспортний засіб, не є зупинкою для маршрутних транспортних засобів, оскільки не містить будь-яких позначень для зупинок міського транспорту як передбачено відповідними правилами.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в місті Маріуполі позовні вимоги не визнала, надала письмові заперечення проти позову, в яких вказала про законність дій інспектора роти №2 батальйону УПП в м.Маріуполі Дмуховської О.А., яка 10.04.2017 року під час патрулювання помітила транспортний засіб позивача, водій якого здійснив зупинку ближче 30 метрів від дорожнього знаку 5.41.1 «Пункт зупинки автобусу», чим порушив пункт 15.9.е ПДР України. Після зупинки транспортного засобу інспектор поліції підійшов до водія, представився та попросив документи: посвідчення водія, реєстраційний документ на ТЗ та поліс страхування. В ході спілкування позивач не визнавав факт вчинення правопорушення. Встановивши факт та причини вчинення правопорушення, роз'яснивши права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, інспектором поліції на місці запинки було винесено постанову та накладено адміністративне стягнення за частиною 1 статі 122 КУпАП. Після винесення постанови позивачу було запропоновано її отримати, але він відмовився. Обставини зупинки позивача та складання постанови зафіксовано на відеокамеру працівника поліції. Щодо порядку та місця складання постанови вказував про дотримання відповідних положень КУпАП. Також представив диск із відеозаписом обставин подій з місця пригоди.

Відповідач інспектор роти №2 батальйону УПП в м.Маріуполі Дмуховська О.А. в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву, в якій позовні вимоги не визнала та просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно пункту 15.9 е) Правил дорожнього руху зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

За порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, порушення правил зупинки та стоянки передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 статті 122 КУпАП.

Судом встановлено, що 08 квітня 2017 року постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №082708 від 10.04.2017 року інспектор роти №2 батальйону УПП в м.Маріуполі лейтенантом поліції Дмуховською О.А. було притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України, а саме: за те, що він 10 квітня 2017 року об 14:28 год., керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN T5, держаний номер НОМЕР_1, в місті Маріуполі по вул.Левченка, 30 здійснив зупинку ближче 30 метрів від посадового майданчику для зупинки маршрутних ТЗ, чим порушив пункт 15.9 е ПДР, за що накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст.251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем слід було довести наявність правопорушення (проступку), зокрема об'єкт та об'єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України.

При цьому, доведеність вини позивача у вчинених адміністративних правопорушеннях підлягає доказуванню шляхом збирання та перевірки доказів, передбачених ст.251 КпАП України. Зокрема такими являються будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім цього, у відповідності до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 70 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв'язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб'єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 70 КАС України, зобов'язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Однак, в ході судового розгляду відповідачем жодними належними та допустимим доказами не доведено перед судом факту вчинення позивачем зазначеного у оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення у виді порушення пункту 15.9.е Правил Дорожнього Руху України, зокрема, не представлено достовірних відомостей про наявність дорожніх знаків або дорожньої розмітки про облаштування посадового майданчику для маршрутних транспортних засобів.

Так для притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП за порушення пункту 15.9.е правил дорожнього руху - порушення зупинок ближче 30 метрів від посадового майданчику для зупинки маршрутних ТЗ, необхідним є в першу чергу встановити наявність посадового майданчику та його відповідні позначення дорожніми знаками або дорожньою розміткою.

Згідно правил дорожнього руху України знаком 5.41.1 "Пункт зупинки автобуса" позначається початок посадкового майданчика автобуса. Аналогічні знаки - 5.42.1, 5.43.1 передбачені для позначення посадових майданчиків тролейбуса і трамвая. Також можуть бути встановлені додатково знаки 5.41.2, 5.42.2, 5.43.2, які можуть позначати кінець пункту зупинки транспортного засобу. Проте вказаних знаків в місці зупинки позивача на перехресті вул.Левченка та пр.Нікопольського встановлено не було, що підтверджується відповідною схемою організації дорожнього руху, представленою з Державного підприємства «Донбас-інформ-ресурси» від 29.05.2017 року №381. Так само відсутня дорожня розмітка - 1.17 правил дорожнього руху, за допомогою якої позначаються зупинки маршрутних транспортних засобів і таксі.

При цьому інших способів позначення посадового майданчика для маршрутних транспортних засобів правилами дорожнього руху не передбачено. Наявність конструктивного навісу для очікування транспортних засобів без відповідних позначень дорожніми знаками або дорожньою розміткою відповідно до правил дорожнього руху не є належним інформаційним повідомленням для водія та в разі зупинки транспортного засобу поблизу вказаного місця не породжує негативних наслідків, зокрема порушення пункту 15.9.е Правил дорожнього руху.

Отже внаслідок відсутності належного обладнання місця зупинки інформаційно-вказівними знаками або дорожньою розміткою виключається відповідальність позивача за порушення мінімальної відстані зупинки свого транспортного засобу біля посадового майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, оскільки неможливо ідентифікувати наявність такого майданчику у відповідності із правилами дорожнього руху.

З урахуванням зазначених обставин постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 не відповідає положенням чинного законодавства та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 2,9,94,160-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Маріуполі, інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Дмуховської Ольги Анатоліївни про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 10 квітня 2017 року серії ЕАА №082708 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КпАП України.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Д. В. Кузнецов