Справа № 428/686/17
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Баронін Д.Б.
Суддя-доповідач - Арабей Т. Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року справа №428/686/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Міронової Г.М., за участю секретаря судового засідання - Челахової О.О., представника відповідача та третьої особи - Матусевича Р.М., діючого за довіреностями, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Луганській області на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19 квітня 2017 року у справі № 428/686/17 за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Національної поліції в Луганській області, третя особа - Національна поліція України про визнання відмови у виплаті одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності поліцейського неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

19 січня 2017 року ОСОБА_4 звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом про (з урахуванням уточнень):

- визнання неправомірними дій Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності та визначенням інвалідності внаслідок отриманої травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків та захворюванням, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, у тому числі під час участі в антитерористичній операції;

- Зобов'язання Головного управління Національної поліції в Луганській області призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв'язку з втратою працездатності та визначенням інвалідності внаслідок отриманої травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків та захворюванням, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, у тому числі під час участі в антитерористичній операції у сумі 240 000,00 грн. (а.с. 1-7, 29-35).

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19 квітня 2017 року у справі № 428/686/17 адміністративний позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо відмови у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку із втратою працездатності та визначенням інвалідності внаслідок травми, отриманої під час виконання службових обов'язків, пов'язаних із виконанням повноважень та основних завдань поліції. Зобов'язано Головне управління Національної поліції в Луганській області призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв'язку із втратою працездатності та визначенням інвалідності внаслідок травми, отриманої під час виконання службових обов'язків, пов'язаних із виконанням повноважень та основних завдань поліції в сумі 240 000,00 грн. (а.с. 112-117).

Не погодившись з судовим рішенням, Головного управління Національної поліції в Луганській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19 квітня 2017 року у справі № 805/136/16-а та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зазначивши, що позивач отримала травму у 2005 році, відтак на неї не розповсюджуються вимоги ст. 97 Закону України «Про національну поліцію» (а.с. 120-122).

Представник апелянта та третьої особи в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив суд її задовольнити, постанову суду скасувати та відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі. Щодо розрахунку суми одноразової грошової допомоги у апелянта заперечень не має.

Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача та третьої особи, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_4 з 15 жовтня 1999 року по 06 листопада 2015 року проходила службу в органах внутрішніх справ України, а з 07 листопада 2015 року по 30 червня 2016 року - в Головному управлінні Національної поліції в Луганській області (а.с. 15-17).

Згідно із копією безтермінового посвідчення серії НОМЕР_1 виданого 05 листопада 2015 року Головним управлінням МВС України у Луганській області, позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни та учасників бойових дій (а.с. 13).

Відповідно до Довідки № А-4538 від 07 липня 2016 року ОСОБА_4 приймала безпосередню участь в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України у період з 08 серпня 2014 року по 07 листопада 2015 року та з 07 листопада 2015 року по 30 червня 2016 року (а.с. 14).

29 червня 2016 року наказом ГУНП в Луганській області № 423 о/с підполковника поліції ОСОБА_4, старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Луганській області за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено через хворобу з 30 червня 2016 року, з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 16 років 08 місяців 14 днів, загальний трудовий стаж - 28 років 03 місяці 29 днів, з виплатою компенсації за невикористану в році звільнення відпустку у кількості 20 діб (а.с. 18).

Відповідно до копії свідоцтва про хворобу № 92, виданого 23 червня 2016 року військово-лікарською комісією Державної установи «Територіальне медичне об'єднання Міністерства внутрішніх справ України по Луганській області» за направленням УКЗ ГУНП України в Луганській області, позивач, отримала травму 06 вересня 2005 року, пов'язану з виконанням службових обов'язків що призвело до хвороби, пов'язаної з проходженням служби у органах внутрішніх справ. Була визнана непридатною до військової служби в мирний час, обмежено придатною у воєнний час (а.с. 19-20).

Згідно виписки з акта огляду Медіко-соціальної експертної комісії від 05 червня 2016 року серії 12ААА № 441281 позивачу з 30 червня 2016 року до 01 червня 2017 року встановлено III групу інвалідності, причина інвалідності пов'язана з виконанням службових обов'язків (травма 06 вересня 2005 року). В якості діагнозу вказано, що наявні віддалені наслідки закритої черепно-мозкової травми 2005 року (а.с. 22).

Позивач звернулася до Головного управління Національної поліції в Луганській області із заявою та усіма необхідними документами про призначення і виплату їй одноразової грошової допомоги, у зв'язку з тим, що вона отримала ІІІ групу інвалідності від травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків.

Листом Головного управління Національної поліції в Луганській області № 5525/111/22/05-2016 року від 20 грудня 2016 року позивача повідомлено, що випадки за яких призначається одноразова грошова допомога поліцейським, яким інвалідність встановлено внаслідок захворювання, поранення (контузії, травм або каліцтва) пов'язаних з виконанням службових обов'язків в органах внутрішніх справ, ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» не передбачені. Також їй був повернутий пакет документів (а.с. 23).

Спірним питанням даної справи є правомірність відмови виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача наявне право на отримання спірної грошової допомоги.

Суд апеляційної інстанції вважає погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580).

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 97 Закону № 580 одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі: визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних із виконанням повноважень та основних завдань поліції відповідно до цього Закону, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, як особа, яка проходила службу в поліції, втратила працездатність внаслідок травми, пов'язаної з проходженням нею служби в органах внутрішніх справ, та була звільнена зі служби в поліції саме через хворобу, викликану цією травмою.

Наказом МВС України № 4 від 11 січня 2016 року затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - Порядок № 4), що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за № 163/28293, який набрав чинності 29 лютого 2016 року.

Згідно з п. 1 розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, та підтверджується матеріалами справи, позивач отримала травму під час виконання своїх службових обов'язків, про що свідчать копії виписок МСЕК (а.с. 21, 22), свідоцтва про хворобу (а.с. 19), висновку службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень (а.с. 74-75), акту про нещасний випадок (а.с. 76-78), акту розслідування нещасного випадку (а.с. 79), копії яких наявні у матеріалах справи.

З аналізу листа про відмову у виплаті спірної грошової допомоги та доводів апеляційної скарги вбачається, що фактичною підставою для відмови є те, що травма позивача, пов'язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а не в поліції, відтак, виплата одноразової грошової допомоги не можлива на підставі ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію».

З такими доводами апелянта суд не погоджується з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на час встановлення позивачу інвалідності вона проходила службу в поліції, звільнена зі служби в поліції саме за станом здоров'я . Тобто, на час виникнення спірних правовідносин, вона була працівником поліції, а не працівником міліції, тому посилання відповідача на положення Постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року №707, якою затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції та Постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850, якою затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції є безпідставними, оскільки дія цих Порядків розповсюджується на працівників міліції.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 916 від 12 вересня 2016 року внесено зміни до Порядку № 4, відповідно до яких п. 5 розділу I доповнено п.п. 4.

Відповідно до пп. 4 п.5 розділу I Порядку № 4 визначено випадки, за яких призначається одноразова грошова допомога у разі, зокрема, втрати працездатності поліцейського, а саме: пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Відтак, на час виникнення спірних правовідносин, Порядок №4 визначає таку підставу для призначення одноразової грошової допомоги як втрата працездатності поліцейського, пов'язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Крім того, згідно із ч. 5 ст. 100 Закону № 580 якщо особа одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги з підстав, визначених цим Законом, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, визначених з різних підстав іншими законами та нормативно-правовими актами, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором такої особи.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що матеріали справи підтверджують наявність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, у зв'язку із втратою працездатності та визначенням інвалідності внаслідок травми, отриманої під час виконання службових обов'язків, пов'язаних із виконанням повноважень та основних завдань поліції (п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону № 580).

Відповідно до п.п. «в» п. 3 ч. 1 ст. 99 Закону № 580 розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, зокрема, в разі визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 3, інвалідності III групи - 150 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Відтак, позивачу підлягає виплата одноразової грошової допомоги у розмірі 240 000,00 грн. (прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2017 року дорівнює 1 600,00 грн.).

Згідно ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Приймаючи викладене до уваги суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління національної поліції в Луганській області - залишити без задоволення.

Постанову Сєвєродонецький міський суду Луганської області від 19 квітня 2017 року у справі № 428/686/17 - залишити без змін.

Вступну та резолютивну частини ухвали прийнято в нарадчій кімнаті та проголошено в судовому засіданні 15 червня 2017 року.

Повний текст ухвали виготовлено 19 червня 2017 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Судді Т.Г.Арабей

І.В.Геращенко

Г.М. Міронова