Справа № 802/822/17-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

06 червня 2017 р. Справа № 802/822/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н.Л.,

секретаря судового засідання: Федчук Т.В.,

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом:

Вінницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до товариства з обмеженою відповідальністю "Тамкару"

про стягнення адміністративно-господарської санкції, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви Вінницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до товариства з обмеженою відповідальністю "Тамкару" про стягнення адміністративно-господарської санкції.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що товариства з обмеженою відповідальністю "Тамкару" не забезпечило виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, в кількості одного робочого місця, чим порушило ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів" та у зв'язку з чим зобов'язане сплатити адміністративно-господарські санкції та пеню у розмірі, встановленому чинним законодавством.

У судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях, що подані в судовому засіданні 06.06.2017 року.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши докази, які є у справі, суд дійшов висновку, що в задоволенні даного адміністративного позову слід відмовити в повному обсязі.

16.02.2017 року ТОВ «Тамкару» подало до Вінницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2016 рік (а.с. 6) згідно з яким, середньооблікова кількість штатних працівників становить 29 осіб, середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність 1 особа. Окрім того, кількість інвалідів, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" - становить одну особу.

У звязку із невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, відповідачем встановлено адміністративно-господарські санкції у розмірі середньорічної заробітної плати штатного працівника на підприємстві 18293,10 грн..

Внаслідок чого, за порушення термінів сплати вищезазначених санкцій, відповідач має сплатити пеню у розмірі 248,88 грн., яка розрахована починаючи з наступного дня граничного строку сплати адміністративно-господарських санкцій, тобто з 19.04.2017 року по 11.05. 2017 року (день звернення до суду позовом).

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд враховує таке.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів.

При цьому слід зазначити, що відповідно до пункту 3.4 Інструкції щодо заповнення форми N 10-ПІ (річна) Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів", затвердженої Наказом Міністерства праці та соціальної політики України №42 від 10.02.2007 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 лютого 2007 р. за № 117/13384 (Інструкція) дані щодо середньооблікової кількості штатних працівників облікового складу (рядок 01), середньооблікової кількості штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність (рядок 02 ), та кількості інвалідів, які повинні працювати на робочих місцях (рядок 03), відображаються в цілих одиницях. Якщо при обчисленні виникає дробове число, його необхідно округлити до цілого (якщо після коми число 5 і більше, то воно округлюється в бік збільшення).

Виходячи з наведеного, 4% від 29 штатних працівників складає 1.16 працівника (29 працівника * 4 % = 1.16 ), що становить 1 працівник

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 50 Закону України "Про зайнятість населення", роботодавці зобов'язані своєчасно та в повному обсязі подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про попит на робочу силу (вакансії). Причому, згідно пункту 2.1 Порядку надання форми звітності № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)", затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 року № 316 (далі - Наказ № 316), інформація за даною формою подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше 10-ти робочих днів з дати відкриття вакансії(й). Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Отже, відповідно до положень чинного законодавства, звітність за формою № 3-ПН подається до центрів зайнятості за наявності попиту на робочу силу (вакансії), і лише у разі наявності на підприємстві чи в організації вільних робочих місць. При цьому періодичності подачі такої звітності не встановлено, оскільки вона подається не пізніше 10-ти робочих днів з дати відкриття вакансії.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тамкару" перебуває на обліку у Фонді як підприємство, яке у своїй діяльності використовує найману працю. При цьому в 2016 році середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу становила 29 осіб, серед яких за даними звіту середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність - 1 особа, кількість інвалідів, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" - 1 особа.

Статтею 19 Закону N 875-XII встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

При цьому, для підприємств установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських організацій інвалідів, фізичною особою, яка використовує найману працю, інвалідів, для яких це місце роботи є основним.

Із положень статті 18 Закону N 875-XII випливає, що забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Так, підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 18-1 Закону №875-XII В свою чергу, державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

Згідно з частиною першою статті 20 Закону №875-XII, підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

В свою чергу, згідно частини другої статті 20 Закону №875-XII, порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону.

Зі змісту наведених вище норм законодавства видно, що на субєктів господарювання покладено обовязок виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів та за невиконання такого обовязку нести відповідальність, передбачену законом.

Разом з тим, обов'язок підприємства зі створення робочих місць не супроводжується його обов'язком займатися пошуком інвалідів для працевлаштування.

Аналогічна позиція викладена в постанові ВСУ від 16.04.2013 р. у справі №21-81а13.

Судом встановлено, що відповідачем виконані вимоги щодо подання щомісячної інформації про зайнятість і працевлаштування інвалідів до центру зайнятості.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що відповідачем виконано обовязок щодо виділення і створення робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2016 році та повідомлено центр зайнятості про наявність вакансій.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем виконані вимоги постанови Кабінету Міністрів України №70 від 31 січня 2007 року "Про реалізацію статей 19 та 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" щодо подання у встановленому порядку інформації про зайнятість і працевлаштування інвалідів до центру зайнятості.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем виконано вимоги чинного законодавства, та вжито всіх необхідних заходів для недопущення господарських правопорушень.

Адміністративно-господарська відповідальність, передбачена статтею 20 Закону, за своєю правовою природою є господарсько-правовою відповідальністю. Підставою для застосування такої відповідальності учасника господарських відносин, згідно частини 1 статті 218 ГК України, є вчинене роботодавцем правопорушення в сфері господарювання. Відповідно до частини другої зазначеної статті учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Таким чином, в даній ситуації не вбачається вини відповідача, яка є обов`язковою складовою господарського правопорушення, адже ТОВ "Тамкару" вжито всіх залежних від нього заходів по недопущенню господарського правопорушення, а саме вчасно подавались за формою 3-ПН звіти до центру зайнятості про наявність вакансії. Але за період з червня по грудень 2016 року центром зайнятості не було направлено на підприємство жодного громадянина-інваліда.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що підстави для застосування адміністративно-господарських санкцій, передбачених статтею 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" до відповідача відсутні.

Як наслідок, відсутні підстави для стягнення з відповідача пені за порушення строків сплати суми адміністративно-господарських санкцій, нарахованої згідно Порядку нарахування пені та її сплати, затвердженого наказом Мінпраці України від 15.05.2007 року № 223.

Відтак, з огляду на матеріали справи, суд вважає, що позивачем не наведено ґрунтовних аргументів, які б підтверджували неправомірність дій відповідача, а тому в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.

Відповідно до статті 71 кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

З урахуванням вимог ст. 94 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір позивачу не присуджується.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В позові Вінницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до товариства з обмеженою відповідальністю "Тамкару" про стягнення адміністративно - господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2016 році в сумі 20141,98 грн. відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом Суддя

Секретар