Справа № 2-а-2616/2010
Суддя: Завадська О. П.
Дата ухвалення: 2010-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
ПОСТАНОВА № 2 - а - 2616/2010

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2010 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої - судді Завадської О.П.

при секретарі Поважнюк О.Б.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державної автомобільної інспекції Старокостянтинівського РВ УМВС України в Хмельницькій області про визнання неправомірною та скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі,

встановив:

25 червня 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відділу державної автомобільної інспекції Старокостянтинівського РВ УМВС України в Хмельницькій області про визнання неправомірною та скасування постанови про адміністративне правопорушення ВХ № 044837 від 02 жовтня 2009 року та закриття провадження по справі, посилаючись на те, що 24 червня 2010 року він дізнався про притягнення його до адміністративної відповідальності за вищевказаною постановою за порушення вимог ч. 2 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 800 грн. за те, що при керуванні 02 жовтня 2009 року близько 16 години 50 хвилин автомобілем марки „Форд Транзіт по вул. Чкалова м. Старокостянтинова не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 Правил дорожнього руху України при проїзді залізничних переїздів та за відсутність страхового поліса. Дане правопорушення він не вчиняв, оскільки завчасно бачив і залізничний переїзд, і працівників міліції. Його ніхто не повідомляв про те, що буде складатися протокол чи постанова, тому і не знав про їх наявність, тим більше, що в документах невірно зазначена його адреса проживання. Незрозумілим для нього є кваліфікація дій за ч. 2 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою не передбачено відповідальності за відсутність страхового полісу та визначений менший розмір штрафу, навіть максимальний, що дає підстави вбачати упередженість при складанні адміністративних матеріалів.

Представник відповідаюча позов не визнав, однак не зміг пояснити розбіжності при кваліфікації дій позивача та визначені розміру штрафу, при вирішенні справи поклався на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою адміністративне правопорушення серії ВХ № 044837 від 02 жовтня 2009 року позивача визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього штраф у розмірі 800 грн. за те, що він 02 жовтня 2009 року близько 16 години 50 хвилин по вул. Чкалова м. Старокостянтинова, керуючи автомобілем марки „Форд Транзіт без зазначення державного номерного знаку, порушив вимоги дорожнього знаку 2.2 Правил дорожнього руху України при проїзді залізничних переїздів, крім того був відсутній страховий поліс.

Частиною 2 статті 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду залізничних переїздів, крім передбачених частиною першою цієї статті, визначена відповідальність у вигляді штрафу у розмірі від пятнадцяти до двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Субєкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

При складанні протоколу і в подальшому постанови порушення правил проїзду залізничних переїздів та відсутність страхового полісу кваліфіковані відповідачем за ч. 2 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в той час як дана правова норма стосується тільки порушення правил проїзду залізничних переїздів, а покарання у вигляді штрафу визначено у більшому розмірі, як передбачено санкцією цієї статті.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідачем не були дотримані вимоги ч. 2 ст. 33 та ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, не враховано характер правопорушення, ступінь вини, майновий стан, особу правопорушника та обставини, які помякшують відповідальність, тобто постанова винесена упереджено, а інспектором необєктивно досліджені та не враховані всі обставини, які мають значення для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Згідно ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства суд прийшов до висновку, що при винесенні відповідачем постанови про адміністративне правопорушення порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, тому постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 11, 14, 70, 71, 86, 138, 159 - 163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі ст. ст. 33, ч. 2 ст. 123, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ВХ № 044837 від 02 жовтня 2009 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та закрити провадження по справі.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Старокостянтинівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ст. 186 ч. 5 КАС України.

Суддя