Справа № 755/6466/17
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 755/6466/17 Головуючий у 1-й інстанції: Савлук Т.В. Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

21 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кучми А.Ю.,

при секретарі: Кривді В.І,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у відповідності до положень ст. 41 КАС України без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 11 травня 2017 р. по справі за їх позовом до Бориспільської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Бориспільської міської ради №1238-17-VІІ від 08 листопада 2016 р. та зобов'язання надати дозвіл на виготовлення проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок, -

В С Т А Н О В И Л А :

03.05.2017 ПАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» звернулися до Дніпровського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Бориспільської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Бориспільської міської ради №1238-17-VІІ від 08.11.2016 та зобов'язання надати дозвіл на виготовлення проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 травня 2017 у відкритті провадження відмовлено, у зв'язку з тим, що позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ПАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати незаконну, на їх думку, ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

При цьому апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність оскаржуваного рішення, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС).

З викладеного вбачається, що адміністративним є спір про оскарження дій особи, які вона вчиняє в якості суб'єкта владних повноважень на виконання владних управлінських функцій.

При цьому, судова колегія враховує, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у користування чи власність (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Така правова позиція відповідає висновку, висловленому Верховним Судом України у постановах від 11.11.2014 № 21-493а14, від 09.12.2014 №21-308а14, який згідно зі ст. 244-2 КАС України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Позивач, звертаючись із позовом до Бориспільської міської ради просив суд скасувати рішення відповідача №1238-17-VІІ від 08.11.2016 «Про відмову ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» у наданні дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення в постійне користування земельних ділянок площею у межах 0,8172 га та площею 2,4100 га для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту у м. Бориспіль» та зобов'язати надати такий дозвіл.

В контексті вимог позивача, колегія суддів звертає увагу, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 10.12.2013 № 21-358а13 та від 19.01.2016 у справі № 21-3690а15.

З наявних у справі матеріалів не вбачається обставин передачі у користування чи власність спірної земельної ділянки на підставі рішення відповідного органу.

Водночас, порядок вирішення питання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки визначено ст. 118 Земельного кодексу України.

Зміст названого положення ЗК України свідчить на користь висновку, що приймаючи рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову у наданні такого дозволу, відповідний суб'єкт реалізовує владно-управлінську функцію з визначених законом підстав.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави вважати, що вирішуваний спір є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб'єкта владних повноважень, який реалізовував у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що цей спір не належить до адміністративної юрисдикції, не ґрунтується на положеннях чинного законодавства України, тому прийняте ним рішення підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 197, 198, 204, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 11 травня 2017 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому розгляду.

Головуючий суддя: І.В. Саприкіна

Судді: О.В. Карпушова

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Карпушова О.В.

Кучма А.Ю.