Справа № 872/5565/17
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 червня 2017 рокусправа № 335/3429/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Чумака С. Ю. Юрко І.В.

розглянув в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 квітня 2017 року у справі № 335/3429/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати протиправними дії щодо прийняття рішення про припинення виплати пенсії на період дії особливого періоду та зобов'язати поновити виплату призначеної пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992, з вересня 2016 року.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 квітня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Вважаючи вказане рішення таким, що винесено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального права, вказавши на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування скарги заявник вказав, що виплата пенсії не припиняється в разі повторного прийняття на військову службу на чітко визначений строк. При цьому, в контракті повинно бути зазначено, що він укладений на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію. Повторне прийняття на військову службу без зазначення її строку до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, як зазначено в ч. 2 статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» тягне за собою припинення виплати пенсії. Таким чином, виплата пенсії позивачу припинена правомірно, а підстави для її поновлення відсутні.

Розгляд справи судом першої інстанції відбувся в порядку скороченого провадження, отже за приписами ст.183-2 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд в межах цих доводів, колегія суддів дійшла до висновку, що останню необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області з 1998 року та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992 (далі - Закон № 2262-XII).

В травні 2015 року позивач був призваний Центральним ОМВК м. Запоріжжя на військову службу за мобілізацією у лавах Збройних Сил України для захисту її суверенітету та територіальної цілісності, беручи безпосередню участь у проведенні АТО, де й проходить службу в теперішній час.

21 червня 2016 року між позивачем та Міністерством оборони України в особі командувача військ оперативного командування «Південь» генерал-майор Грищенко А.М. був укладений контракт про проходження служби в лавах Збройних Сил України строком на 6 місяців.

З вересня 2016 року відповідач припинив виплату пенсії з підстав, визначених ч. 2 статті 2 Закон № 2262-XII, а саме через повторне прийняття його на військову службу.

Не погодившись із зазначеною обставиною, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з проханням поновити виплату пенсії.

Згідно з листом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 1045/Р-9 від 19.12.20165 відповідач повідомив, що виплата пенсії припинена на час проходження позивачем військової служби за контрактом, при цьому, у разі укладення контракту, який відповідатиме вимогам абзацу 3 статті 2 Закону № 2262-XII виплату пенсії на час проходження військової служби буде поновлено.

Не погоджуючись з таким висновком пенсійного органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивача прийнято на військову службу за контрактом в особливий період під час оголошення рішення про проведення мобілізації, що відповідає умовам частини 3 статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а тому на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію на час такої служби виплата позивачу пенсії не повинна бути припинена.

Колегія суддів вважає, що висновки суду є обґрунтованими з наступних підстав.

Статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, органів та підрозділів цивільного захисту, податкової міліції та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

Пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу під час часткової чи загальної мобілізації, на особливий період або прийняття на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту виплата пенсій на час такої служби не припиняється. Після звільнення із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років від часу повторного прийняття їх на службу до дня демобілізації або звільнення. Якщо новий розмір пенсії цих осіб буде нижчим за розмір, який вони отримували до повторного прийняття їх на службу, виплата їм пенсій здійснюється у розмірі, який вони отримували до призову або прийняття на службу у зв'язку з мобілізацією, на особливий період.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Аналогічне визначення особливого періоду надано і в статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», якою передбачено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової).

Так, на підставі Указів Президента України (затверджених відповідними Законами): від 17 березня 2014 року №303/2014, від 06 травня 2014 року №454/2014, від 21 липня 2014 року №607/2014 та від 14 січня 2015 року №15/2015 на Україні діяла часткова мобілізація з 18 березня 2014 року по 01 травня 2014 року, з 07 травня 2014 року по 20 червня 2014 року, з 24 липня 2014 року по 06 вересня 2014 року та з 20 січня 2015 року по 17 серпня 2015 року відповідно.

Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Отже, з 17 березня 2014 року в Україні діє особливий період.

Законодавством України не встановлено порядку припинення особливого періоду. При цьому, закінчення періоду мобілізації не є самостійною підставою для припинення особливого періоду.

Отже, позивач прийнятий на військову службу за контрактом під час мобілізації у зв'язку з виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, у зв'язку з чим на нього розповсюджується дія частини 3 статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо не припинення виплати пенсії. Та обставина, що укладений позивачем контракт має строковий характер, не змінює те, що в Україні з 17.03.2014 р. діє особливий період, під час якого на позивача розповсюджуються положення частини 3 статті 2 Закону № 2262.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків щодо задоволення позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що в межах доводів апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 квітня 2017 року у справі № 335/3429/17 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко