Справа № 204/2527/17
Суддя: Черкез Д. Л.
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/2527/17
Провадження № 2-а/204/136/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря Старостенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Дніпрі в особі лейтенанта поліції Ярки Романа Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

27 квітня 2017 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Дніпрі в особі лейтенанта поліції Ярки Романа Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 23 квітня 2017 року він, керуючи транспортним засобом Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1, був зупинений співробітниками патрульної поліції, які повідомили йому про вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме: порушення пункту 18.1. Правил дорожнього руху України, оскільки, на думку співробітників поліції, позивач, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому знаходився пішохід, не зменшив швидкість і не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу. Не дивлячись на заперечення позивача щодо інкримінованого йому правопорушення, лейтенантом поліції Яркою Романом Вікторовичем - відповідачем по справі, відносно позивача була винесена постанова серії ЕАА № 088241 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Відповідно до вказаної постанови на позивача згідно ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення було накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. З вказаною постановою позивач не згоден, вважає її такою, що винесена з порушенням діючих норм законодавства, а відтак вказана постанова підлягає скасуванню. Так, за змістом диспозиції ч. 1 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність наступає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненаданні переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками. Пунктом 18.1 ПДР передбачено, що водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека. З вищевикладеної норми вбачається, що обов'язок зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, виникає у водія за наявності одночасно двох умов: 1) перебування пішоходів безпосередньо на пішохідному переході; 2) ризик створення перешкоди чи небезпеки для цих пішоходів. Проте, при проїзді відповідного нерегульованого пішохідного переходу на ньому були відсутні пішоходи, відповідно й перешкода чи небезпека для них не могла бути створена позивачем. Відповідні пояснення позивача співробітником поліції були проігноровані та не взяті до уваги. При цьому посилався на ст.ст. 251, 280 КУпАП. Зазначив, що відповідач, ігноруючи приписи ст. 280 КУпАП, не з'ясував чи було позивачем вчинено адміністративне правопорушення та чи винний позивач у його вчиненні. Крім того, у пункті 9 оскаржуваної постанови не зазначені докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, тобто у матеріалах справи вони відсутні. У зв'язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, в якому просив: скасувати постанову серії ЕАА № 088241 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності; закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

13 червня 2017 року на адресу суду представником Управління патрульної поліції у місті Дніпрі Департаменту патрульної поліції були надані письмові заперечення на адміністративний позов, у яких зазначено, що вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Під час патрулювання 23.04.2017 року приблизно об 10.35 годині за адресою: м. Дніпро, Шосе Донецьке, 98 км. відповідачем був помічений автомобіль марки Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_2, який не зупинився та не надав дорогу пішоходам на нерегульованому пішохідному переході, чим порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху. Згідно п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємо ввічливими. Будь-які відхилення від положень Правил можуть призвести до дорожньо-транспортної пригоди, тобто завдати шкоду майну, нанести шкоду здоров'ю людей і навіть до людських жертв. Згідно п. 1.4 ПДР Кожний учасник дорожнього руху мас право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Згідно п. 1.5 ПДР дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод. Згідно п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Згідно п. 18.1 ПДР водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека. Зазначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв. Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідачем було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, вчинюване позивачем, за що передбачено відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, а також забезпечення дотримання вимог Правил до позивача було застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 255,00 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення ЕАА № 088241 від 23.04.2017 року, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395. Будь-яких обставин, встановлених ст.ст. 17-19 КУпАП, які б виключали адміністративну відповідальність, позивачем не наведено та відповідних доказів не надано. Що стосується позовних вимог про закриття провадження у справі, то слід зауважити, що відповідно до статті 284 КУпАП вирішення питання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Позивачу ОСОБА_1 було роз'яснено положення ст. 307, 308, а також права, передбачені ст. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст. 287 - 289 КУпАП. Позивачем було допущене грубе порушення Правил, а саме ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованому пішохідному переході. В постанові чітко описані правопорушення, які були скоєні позивачем. На підставі викладеного просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У судове засідання позивач не з'явився, надав суду клопотання, в якому просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги не визнає, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.1 ст. 41 КАС України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 23 квітня 2017 року інспектором роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Ярка Романом Вікторовичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 088241 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. (а.с. 5).

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 088241 від 23 квітня 2017 року, водій ОСОБА_1, 23 квітня 2017 року, о 10:38:47 год., за адресою: м. Дніпро, шосе Донецьке, 98 км., керуючи автомобілем Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_2, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому знаходився пішохід, не зменшив швидкість і не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу, чим порушив п. 18.1 ПДР.

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесеної постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов'язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи, та інше.

Згідно зі ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116 2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132 1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133 1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164 4, статтею 175 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181 1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189 2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналогічний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі без складання протоколу передбачено і п. 4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року, відповідно до якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124 1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132 1, частинами шостою і одинадцятою статті 133 1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 258 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином слід зазначити, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Щодо позовних вимог про скасування постанови серії ЕАА № 088241 від 23 квітня 2017 року слід зазначити наступне.

В адміністративному позові зазначено, що позивач заперечує, що він вчинив інкриміноване йому адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та порушення п. 18.1 Правил дорожнього руху, оскільки при проїзді ним нерегульованого пішохідного переходу на ньому були відсутні пішоходи, відповідно й перешкода чи небезпека для них не могла бути створена позивачем. Однак дані пояснення були проігноровані відповідачем та не взяті до уваги. Після чого відповідачем було винесено відносно позивача оскаржувану постанову та його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно з п. 18.1 Правил дорожнього руху України, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Згідно наданих представником відповідача письмових пояснень зазначено, що 23 квітня 2017 року приблизно о 10.35 годин, за адресою: м. Дніпро, Шосе Донецьке, 98 км. відповідачем був помічений автомобіль марки Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_2, який не зупинився та не надав дорогу пішоходам на нерегульованому пішохідному переході, чим порушено вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 80 КАС України речовими доказами є предмети матеріального світу, що містять інформацію про обставини, які мають значення для справи. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Представником відповідача на підтвердження порушення позивачем вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху було надано диск DVD-R з відеозаписом (а.с. 23).

Однак, вищезазначений диск з відеозаписом не містить даних, які б підтверджували, що позивач 23 квітня 2017 року, о 10.35 год., за адресою: м. Дніпро, Шосе Донецьке, 98 км., наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому знаходився пішохід, не зменшив швидкість і не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу, тобто порушив п. 18.1 ПДР. На вказаному диску міститься відеозапис процедури винесення відповідачем оскаржуваної постанови та притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Отже, доказів, які б підтверджували факт порушення позивачем п. 18.1 ПДР, стороною відповідача суду не надано.

Доказів, які б спростовували твердження позивача про те, що він не порушував ПДР, стороною відповідача суду не надано, хоча в даній категорії справ обов'язок доводити правомірність прийнятого рішення та наявність обставин, які стали підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, покладено саме на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, тому суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги в частині скасування постанови серії ЕАА № 088241 від 23 квітня 2017 року слід задовольнити та скасувати оскаржувану постанову.

Водночас, щодо вимоги позивача про закриття справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд зауважує наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

До правових актів індивідуальної дії належать також рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності, які прийняті суб'єктами владних повноважень (крім суду).

Відповідно до припису пункту 2 частини першої статті 18 КАС, який кореспондується з положеннями пункту 3 частини першої статті 288 КУпАП, оскарження рішень (постанов) суб'єктів владних повноважень у справах про адміністративні правопорушення здійснюється шляхом подання адміністративного позову до місцевого загального суду як адміністративного суду.

Статтею 221 Глави 17 КУпАП «Підвідомчість справ про адміністративне правопорушення» закріплено вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, які розглядають судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів, серед яких відсутня ст.122 КУпАП.

Системний аналіз норм КУпАП та КАС України щодо компетенції судів у справах про адміністративні правопорушення дозволяє суду дійти висновку, що право закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення належить лише органу, який розглядає таку справу або ж суду, у передбачених ст. 221 КУпАП випадках, та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення суб'єктом владних повноважень постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності, що є наслідком закриття провадження у цій частині вимог у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі ст.ст. 121, 213, 222, 254, 258, 288 КУпАП, та керуючись ст.ст. 1, 2, 11, 69, 71, 80, 86, 94, 99, 100, 102, 157, 159-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Дніпрі в особі лейтенанта поліції Ярки Романа Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕАА від 23 квітня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі в частині вимоги про закриття справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності - закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі десяти днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Д.Л. Черкез