Справа № 804/5327/16
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 червня 2017 рокусправа № 804/5327/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Чумака С. Ю. Юрко І.В.

за участю секретаря судового засідання: Федосєєвої Ю.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2016 року у справі № 804/5327/16 за позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпро (назву змінено на ДПІ у Шевченківському районі м. Дніпра) Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпро (назву змінено на ДПІ у Шевченківському районі м. Дніпра) Головного управління ДФС у Дніпропетровській області форми «Ф» від 24.06.2016 року № 2415-1303.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Вважаючи вказане рішення таким, що винесено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, посилаючись на неповне зясування судом обставин справи позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати і постановити нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги її заявник посилається на те, що підстави для нарахування орендної плати за землю відсутні, оскільки позивач з 2011 року не є користувачем земельної ділянки та фактично нею не користується, договір оренди розірвано.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати постанову суду.

Представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив рішення суду залишити в силі. Послався на те, що за отриманими даними Державного земельного кадастру позивач досі рахується як користувач земельної ділянки, а тому йому нараховується плата.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах апеляційної скарги, вважає, що останню необхідно задовольнити, постанову скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 30.01.2006 р. на підставі рішення Дніпропетровської міськради від 30.11.2005 р. № 257/31 між Дніпропетровською міськрадою (Орендодавець) та ОСОБА_3 (Орендар) укладено договір оренди землі, відповідно до якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: вул. Героїв Сталінграду, 153 і зареєстрована в Державному реєстрі земель за кадастровим номером :02:112:0064 (а. с.11-13).

За умовами даного договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,1146 га; на земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна, інші об'єкти інфраструктури, які зазначені в акті приймання-передачі земельної ділянки; нормативно-грошова оцінка земельної ділянки на час укладення цього договору становить 2702484,20 грн.; договір укладено на п'ятнадцять років. (п. 2.1, 2.3, 3.1 Договору).

При цьому, відповідно до положень п.п.12.5, 12.6 Договору оренди дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається.

Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом (п.12.7 Договору оренди).

Договір оренди землі від 30.01.2006 р. посвідчено приватним нотаріусом міського нотаріального округу і зареєстровано в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі від 13.03.2006 р. за № НОМЕР_1 (а.с. 14).

Розпорядженням Дніпропетровського міського голови від 16.01.2006 р. №13р «Про присвоєння адреси будівлям та спорудам по вул. Героїв Сталінграда (Бабушкінський район)» присвоєно будівлям та спорудам по вул. Героїв Сталінграда адресу вул. Героїв Сталінграда 153 (колишня адреса - вул. Героїв Сталінграда, 151) (а. с. 19).

05 грудня 2008 року між ОСОБА_3 та Дніпропетровською міськрадою укладено додатковий договір до Договору оренди, яким, зокрема, визначено, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки на час укладення цього додаткового договору становить 5797932,05 грн. (а. с. 15). Додатковий договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу і зареєстрований в Державному реєстрі земель 04.02.2009 р. за №18 (а. с. 16).

02 жовтня 2009 року між ОСОБА_3 (Дарувальник) та ОСОБА_4 (Обдаровуваний) укладено Договір дарування, згідно якого Дарувальник передала у власність Обдаровуваному безоплатно будівлі та споруди, які знаходяться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, 151 (а. с. 17-18).

Згідно п.2 Договору дарування майно, що передається Обдаровуваному, розташоване на земельній ділянці площею 1,1146 га, яка знаходиться в користуванні Дарувальника згідно Договору оренди землі, посвідченого 30.01.2006 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу і зареєстрованого в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі від 13.03.2006 р. за № НОМЕР_1.

08 вересня 2009 року ОСОБА_3 звернулась до Дніпропетровської міськради з заявою про розірвання договору оренди землі від 30 січня 2006 року щодо земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, 153, у зв'язку із повним відчуженням будівель і споруд, що знаходяться на цій ділянці (а. с. 20).

Рішенням Дніпропетровської міської ради VI скликання № 252/11 від 18.05.2011 року земельна ділянка площею 1,1146 га (кадастровий номер :02:112:0064), розташована по вул. Героїв Сталінграду, 153, вилучена у ОСОБА_3 та зарахована до земель міста. Вказаним рішенням визнано такими, що втратили чинність рішення Дніпропетровської міської ради від 30.11.2005 р. №257/31 та Договір оренди від 30.01.2006 р., а право громадянки ОСОБА_3 на землю визнано таким, що припинилось (а. с. 21).

Також рішенням № 252/11 від 18.05.2011 р. доручено відповідним установам організувати виконання робіт з внесення необхідних змін до земельно-кадастрової документації в установленому чинним законодавством порядку.

24 червня 2016 року Державною податковою інспекцією у Бабушкінському районі м. Дніпро Головного управління ДФС у Дніпропетровській області було прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ф» № 2415-1303, яким ОСОБА_3 нараховано суму податкового зобовязання з орендної плати за землю з фізичних осіб за 2016 рік у сумі 390854,94 грн. (а. с.10).

Не погоджуючись з цим рішенням, позивач оскаржив його до суду, правомірність винесення якого і є предметом розгляду у даній справі.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є орендарем земельної ділянки, а тому відповідачем правомірно нараховано податкове зобовязання з орендної плати за землю.

Колегія суддів, проаналізувавши встановлені по справі обставини, вважає такий висновок суду необґрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до пп. 14.1.72 п. 14.1 ст. 14 ПК України земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Згідно зі ст. 269 ПК України платниками земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Пунктом 286.5 статтею 286 ПК України встановлено, що нарахування фізичним особам сум податку проводиться органами державної податкової служби, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Відповідно до п 287.1 ст. 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Пунктом 288.1 статті 288 ПК України передбачено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний орган державної податкової служби про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Відповідно до п. 288.4 ст. 288 ПК України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Згідно з положеннями статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Оскільки на підставі Рішення Дніпропетровської міської ради № 252/11 від 18.05.2011 р. ОСОБА_3 втратила право користування земельною ділянкою та фактично припинила таке користування, отже вона втратила обовязок щодо оплати за оренду такої земельної ділянки.

Посилання відповідача на лист Департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради від 29.01.2016 року № 2/11-42 колегія суддів вважає безпідставними, оскільки матеріалами справи спростовується факт користування ОСОБА_3 земельною ділянкою яка знаходиться за адресою: вул. Героїв Сталінграду, 153, а невнесення до відповідної бази інформації про припинення права оренди земельною ділянкою не може породжувати обовязку оплати за оренду такої земельної ділянки. Такий обовязок виникає в силу договору оренди, в той час як судом встановлено, що договір щодо спірної земельної ділянки розірвано в 2011 році і правовідносини щодо користування землею припинені, а право власності на будівлі та споруди на спірній земельній ділянці в 2009 році перейшли до іншої особи.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що податкові зобовязання по орендній платі за землю за 2016 рік нараховані ОСОБА_3 безпідставно, а тому податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпро Головного управління ДФС у Дніпропетровській області форми «Ф» від 24.06.2016 року № 2415-1303 про нарахування позивачці орендної плати за землю є протиправним, та підлягає скасуванню.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим у справі обставинам, а рішення прийняте із порушенням норм матеріального права, у звязку з чим підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

При подання позову та апеляційної скарги позивачем було сплачено судовий збір в сумі (3908,56+4299,41)=8207,97 грн., який підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, оскільки позов та апеляційна скарга підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2016 року у справі № 804/5327/16 скасувати та прийняти нове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпро (назву змінено на ДПІ у Шевченківському районі м.Дніпра) Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпро Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 24.06.2016 року № 2415-1303.

Стягнути на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 8207,97 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня її складення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено 16 червня 2017 р.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко