Справа № 805/1168/17-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Козаченко А.В.
Суддя-доповідач - Блохін А.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року справа №805/1168/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів : головуючого судді Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сухарька М.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року у справі № 805/1168/17-а за позовом ОСОБА_2 до Калінінського РВ ДВС м. Донецьк про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ :

16 лютого 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Калінінського РВ ДВС м. Донецьк в якому разом з іншим просила зобов'язати Калінінський РВ ДВС м. Донецьк про зобов'язання вчинити певні дії.

Згідно викладеному в позові, позивач придбав на прилюдних торгах житловий будинок та земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Разом з цим, при отриманні відомостей з державного реєстру, позивачу стало відомо, що власником придбаного ним майна значиться минулий власник тощо. На підставі викладених обставин позивач просив провести державну реєстрацію припинення іпотеки та зняти всі арешти з нерухомого майна.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року у справі № 805/1168/17-а провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Калінінського РВ ДВС м. Донецьк про зобов'язання вчинити певні дії в частині позовних вимог щодо проведення державної реєстрації припинення іпотеки - закрито, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду. На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що оскаржена ухвала була винесена з порушенням норм процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Апелянт вважає безпідставним посилання суду першої інстанції на правову позицію Верховного суду України, викладену у постанові від 14 червня 2016 року №21-41а16.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд апеляційної скарги проводиться в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Згідно з ч.1 ст.15 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Враховуючи те, що у справі, яка розглядається, спірні правовідносини в частині проведення державної реєстрації припинення іпотеки пов'язані із реалізацією позивачем права власності слід зазначити, що спір в даній частині не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

По справі №21-41а16 від 14 червня 2016 року, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що у справі, яка розглядається, спірні правовідносини пов'язані із невиконанням, на думку позивача, умов цивільно-правової угоди, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами ЦПК.

Крім того, слід зазначити, що спір в частині позовних вимог про проведення державної реєстрації припинення іпотеки вирішує питання щодо права власності на нерухомість та, відповідно, позовні вимоги в даній частині підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства, що відповідає правовому висновку Верховного суду України, який зазначено у постанові від 29.03.2016р. №21-5430а15.

На підставі наведеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги в частині проведення державної реєстрації припинення іпотеки не належать до юрисдикції адміністративних судів, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а повинні бути розглянуті відповідно правил цивільного судочинства.

Згідно п.1 ч.1 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для закриття провадження в частині позовних вимог про проведення державної реєстрації припинення іпотеки.

Відповідно до вимог ч.2 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд першої інстанції роз'яснив позивачу, що розгляд заявлених позивачем позовних вимог в частині проведення державної реєстрації припинення іпотеки належить до юрисдикції місцевого загального суду та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 198 ч.1 п.1, ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року у справі № 805/1168/17-а - залишити без задоволення. Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року у справі № 805/1168/17-а за позовом ОСОБА_2 до Калінінського РВ ДВС м. Донецьк про зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін. Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

М.Г. Сухарьок