Справа № 820/5214/16
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 р.Справа № 820/5214/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2016р. по справі № 820/5214/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Флора України"

до Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ТОВ "Компанія "Флора України", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просив:

визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (форма "В4") № від 13.05.2016р.; податкове повідомлення-рішення (форма "Р") № від 13.05.2016р.; податкове повідомлення-рішення (форма "Р") № від 14.07.2016р.;

визнати протиправними дії відповідача щодо проведення позапланової виїзної документальної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з платниками податків за період: вересень - листопад 2015 року та подальшому ланцюгу постачання, по взаємовідносинам з ТОВ "Рубіна" (податковий номер 38512383), ТОВ "Айтека" (податковий номер 39380644), ТОВ "Преміум Трейд Груп" (податковий номер 38352916) за період: січень - грудень 2015 року та подальшому ланцюгу постачання, по взаємовідносинам з ТОВ "Укрбудметал" (податковий номер 31398303) за період : квітень 2015 року та по взаємовідносинам з ПВП "Квадро" (податковий номер 24126303) за період: січень - лютий 2015 року та подальшому ланцюгу постачання.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2016р. по справі № 820/5214/16 позов задоволено частково.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області від 13.05.2016 року №, №, № та податкове повідомлення-рішення від 14.07.2016 року №. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з даним судовим рішенням в частині задоволення позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову в цій частині та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції при розгляді даної справи норм матеріального і процесуального права, а також неповноту дослідження обставин у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 20.06.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що позивач пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, набув правового статусу суб'єкта господарювання - юридичної особи, включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. На обліку як платник податків підприємство перебуває в Східній ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області.

Вказані обставини сторонами визнаються, а тому в силу ч. 3 ст. 72 КАС України не доказуються перед судом.

Східною ОДПІ м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області в квітні 2016 року проведено позапланову виїзну документальну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з платниками податків за період: вересень - листопад 2015 року та подальшому ланцюгу постачання, по взаємовідносинам з ТОВ "Рубіна", ТОВ "Айтека", ТОВ "Преміум Трейд Груп"; за період: січень - грудень 2015 року та подальшому ланцюгу постачання, по взаємовідносинам з ТОВ "Укрбудметал" за період: квітень 2015 року та по взаємовідносинам з ПВП "Квадро" за період: січень - лютий 2015 року та подальшому ланцюгу постачання.

Результати перевірки оформлені актом від 18.04.2016р. № 1444/20-38-14-02-06/34389464.

У висновках вказаного акту перевірки контролюючим органом відображено висновок про порушення позивачем: п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 ПК України, в результаті чого завищено задеклароване від'ємне значення з ПДВ в сумі 4 911870 грн. в лютому 2015 року та завищено задеклароване від'ємне значення з ПДВ в сумі 49 183 грн. в квітні 2015 року; п. 11 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", схвалене Методологічною радою з бухгалтерського обліку при Міністерстві фінансів України, ст. 135 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток, нарахованого за результатами декларації з податку на прибуток за 2015 рік (ряд.06) на загальну суму 4 784 683 грн.; п. 85.2 ст. 85 ПК України - не надано документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки.

За наслідками розгляду вказаного акту перевірки, податковим органом прийнято податкові повідомлення - рішеннявід 13.05.2016р.: № (а.с. 13 том 1), згідно якого позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість в зв'язку з порушенням п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України на 4 961 053 грн.; № (а.с. 14 том 1), згідно якого позивачу збільшено суму податкового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в загальному розмірі 7 177 025 грн., в тому числі за основним платежем - 4784 683 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 2 392 342 грн..

Також відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 14.07.2016р. № (а.с. 12, том 1), згідно якого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в загальному розмірі 4 763 281 грн. за основним платежем.

Позивач оскаржив до суду вказані податкові повідомлення-рішення.

З дослідженого акту перевірки слідує, що фактичною підставою для прийняття контролюючим органом оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, слугувало відображене в акті судження про те, що у деяких контрагентів позивача, по взаємовідносинах з якими проводилась податкова перевірка, у перевіреному періоді були відсутні необхідні умови для здійснення господарських операцій, встановлено оформлення нереальних господарських операцій.

Крім того, посилаючись на податкову інформацію, отриману від інших податкових органів, відповідач зазначив про невідповідність обсягів придбаної та реалізованої продукції (обсяги реалізації перевищують обсяги придбання) з боку деяких контрагентів позивача, а також порушення правил обліку.

Зокрема, щодо господарських відносин позивача з ПВП "Квадро" податковим органом враховано відсутність у позивача при проведенні перевірки товарно-транспортних накладних на перевезення товару, що придбавався позивачем.

При цьому, позивачем було надано протокол обшуку від 23.09.2015р., складений старшим слідчим СУ ФР ДПІ у Голосіївському районі м. Києва Міняйло К.В., згідно якого, як він зазначив, вказані товарно-транспортні накладні вилучено у ході обшуку, проте відповідачем дана обставина до увага взята не була.

Також відповідачем взято до уваги податкову інформацію від 22.12.2015р. № 447/20-38-22-05-04, складену Східною ОДПІ м. Харкова щодо ПВП "Квадро", згідно якої за січень - лютий 2015 року не підтверджено відповідність обсягів придбаної та реалізованої продукції (обсяги реалізації перевищують обсяги придбання), а також враховано, що, за даними відповідача, операції зі складання звітності та формування даних оформлялися позивачем, ПВП "Квадро", а також ТОВ "Болтон груп" з однієї і тієї ж ір-адреси, що, як вказує відповідач, свідчить про формування даних з метою надання податкової вимоги позивачу.

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ "Укрбудметал", податковим органом було враховано, що до перевірки, як він вказує, не було надано підтверджуючих документів щодо транспортування ТМЦ на адресу позивача, а саме: товарно-транспортних накладних та документів, що підтверджують походження ТМЦ та відповідність санітарно-медичним нормам.

Крім того, відповідачем враховано податкову інформацію від 17.07.2015р. № 2098/08-28-22-02, складену ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області щодо ТОВ "Укрбудметал", згідно якої вказано про неможливість встановити походження товару по ланцюгам придбання, а також зазначено, що фінансово-господарська діяльність ТОВ "Укрбудметал" здійснюється поза межами правового поля, що, у свою чергу, свідчить про не набуття належним чином цивільної правоздатності цієї юридичної особи та наявність транзитних фінансових потоків з метою надання неправомірної податкової вигоди третім особам.

Таким чином, відповідач вказував на ознаки сумнівності здійснення фінансово-господарської діяльності зазначених вище контрагентів позивача, недоліки їх господарської діяльності та фактичну відсутність її здійснення щодо відносин з позивачем.

По господарських відносинах позивача з ТОВ "Рубіна" податковим органом зазначено про ненадання до перевірки підтверджуючих документів щодо походження ТМЦ, реалізованих позивачу, а саме: сертифікатів та висновків, що підтверджують походження ТМЦ та відповідність санітарно-медичним нормам, а також невідповідність дати товарно-транспортної накладної 102979 даті видаткової накладної, пункту навантаження та розвантаження в товарно-транспортній накладній 102978, що, на думку відповідача, не дає можливості встановити фактичне походження ТМЦ.

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ "Айтека" відповідачем зазначено, що ТОВ "Айтека" не здійснило поставку продукції за господарським договором, укладеним з позивачем, тому кошти, направлені позивачем у якості передоплати за товар було повернуто.

Таким чином, виходячи із наведених даних відповідач дійшов висновку, що оскільки реальність вчинення між позивачем та його контрагентами ПВП "Квадро", ТОВ "Укрбудметал", ТОВ "Рубіна" у перевіреному періоді господарських операцій відсутня, а наслідком податкового обліку має бути лише фактичний рух активів, а не задекларований на папері, таким чином у позивача не було підстав для податкового обліку вказаних господарських операцій.

На вказані доводи відповідач посилався як у акті перевірки, так і в запереченнях на адміністративний позов, поданих до суду першої інстанції, а також і у доводах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірних правових актів індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 195 КАС України, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством, є бухгалтерський облік, на даних якого ґрунтуються фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник.

Положеннями ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Таким чином, первинні документи, що фіксують здійснення господарських операцій, є основою для податкового обліку.

Такий висновок узгоджується з положеннями п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, якими визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

За приписами пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (в редакції, що діяв в перевіреному періоді) в податковому обліку під витратами слід розуміти суму будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником). Конкретний склад витрат, які враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток, та порядок їх визначення регламентовано в ст. 138 Податкового кодексу України.

Згідно з п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

За приписами п. 138.4 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг. Собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до п. 138.8 ст. 138 Податкового кодексу України складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг. При цьому суд зазначає, що за змістом п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат при визначенні оподатковуваного прибутку витрати, не пов'язані з провадженням господарської діяльності, та витрати, що не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Отже, визначальною ознакою витрат в податковому обліку є їх безпосередній зв'язок з господарською діяльністю платника податку.

Витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарських операцій.

Порядок формування податкового кредиту встановлено Податковим кодексом України, відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 якого податковим кредитом є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За приписами п. 198.4 ст. 198 Податкового кодексу України, якщо платник податку придбає (виготовляє) товари/послуги та необоротні активи, які призначаються для їх використання в операціях, що не є об'єктом оподаткування або звільняються від оподаткування, то суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не відносяться до податкового кредиту зазначеного платника.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України визначено, що платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця видається податкова накладна, яка є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм, колегія суддів зазначає, що податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість та витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток мають бути підтверджені належним чином складеними первинними документами, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, що стала підставою для формування податкового обліку платника податку. При цьому суд звертає увагу, що дотримання норм цивільного чи господарського права не означають автоматично реальності вчинення господарської операції. Правильність відображення в податковому обліку господарських операцій відповідно до їх реального змісту повинно здійснюватись виключно на підставі норм податкового законодавства. А відтак якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображено в укладених платником податків договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що між позивачем та ПВП "Квадро" укладено договір поставки № 01/12-14 від 01.12.2014р. (а.с. 31-33, том 1).

Відповідно до умов п. 1.1. вказаного договору постачальник (ПВП "Квадро") зобов'язується передати у власність позивача (покупця) олію соняшникову нерафіновану за ціною, кількістю та на умовах, узгоджених з покупцем згідно вказаного договору. Постачальник зобов'язується передати товар на умовах СРТ за попередньою домовленістю сторін. Умови поставки визначаються відповідно до міжнародних правил "Інкотермс 2010" в редакції 2010 року (п. 2.1 Договору).

Згідно до ст. 712 Цивільного Кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Виходячи із змісту цієї норми, наслідками за договором постачання товару є перехід права власності на товар від постачальника до покупця за певну грошову суму.

На виконання умов договорів поставки ТОВ "Компанія "Флора України" придбав у ПВП "Квадро", товарно-матеріальні цінності, що підтверджується видатковими накладними (а.с. 34-51, т.1).

Частинами 1 та 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З досліджених у судовому засданні копій видаткових накладних судом встановлено, що вони відповідають вимогам, передбаченим ч.ч. 1 та 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки містять всі необхідні обов'язвові реквізити, підписані представниками сторін договору, в тому числі, від імені ПВП "Квадро"- директором Гринько О.Ю.

Також у ході виконання договору позивач отримав від ПВП "Квадро" податкові накладні на суму придбаних товарно-матеріальних цінностей, що відповідає вказаним показникам у видаткових накладних (а.с. 20а-38, т.2).

Фізичне переміщення придбаних у ПВП "Квадро" товарно-матеріальних цінностей здійснювалось автотранспортом, що підтверджується копіями товарно-транспортних накладних.

Як свідчать копії платіжних доручень позивачем на адресу ПВП "Квадро"здійснено оплату за товар грошовими коштами, з урахуванням сум ПДВ, що вказує на виконання ним як покупцем своїх зобов'язань за договором.

Також, як вбачається з договору поставки № 7/04/2015 від 07.04.2015р. (а.с. 145-147, том 1), укладеному між позивачем (покупець) та ТОВ "Укрбудметал" (постачальник), останній зобов'язувався передати у власність позивача жми соняшника, що відповідає якості ДСТУ: 80-96 "жми соняшника", а позивач (покупець) зобов'язується сплатити вартість за вказаний товар та прийняти його на умовах договору. Згідно п. 3.1. вказаного договору постачання товару здійснюється автомобільним транспортом, який надає та оплачує постачальник.

На виконання умов вказаного договору оформлені наступні видаткові накладні №УБ-0000004 від 09.04.2015 р. на загальну суму 133860,00 грн., в т.ч. ПДВ 22310,00 грн., №УБ-0000005 від 14.04.2015 р. на загальну суму 108836,00 грн., в т.ч. ПДВ 18139,33 грн., №УБ-0000006 від 17.04.2015 р. на загальну суму 52440,00 грн., в т.ч. ПДВ 8740,00 грн. Всього на загальну суму 295136,00 грн., в т.ч. ПДВ 49189,33 грн. (а.с. 149-151, том 1)

В зв'язку з укладеним договором постачальником на адресу позивача видано податкові накладні: №3 від 08.04.2015 р. на загальну суму 133860,00 грн., в т.ч. ПДВ 22310;00 грн., №4 від 11.04.2015 р. на загальну суму 108836,00 грн., в т.ч. ПДВ 18139,33 грн., №5 від 17.04.2015 р. на загальну суму 52440,00 грн., в т.ч. ПДВ 8740,00 грн.; всього на загальну суму 295136,00 грн., в т.ч. ПДВ 49189,33 грн.

В подальшому податкові накладні включено до складу податкового кредиту в відповідного періоду та відображено в додатку 5 декларації з ПДВ за відповідний період, що підтверджується відповідними податковими деклараціями та не заперечується актом перевірки від 18.04.2016р. № 1444/20-38-14-02-06/34389464.

Результати господарських операцій з ТОВ "Укрбудметал" включено до декларації з податку на прибуток за 2015 рік в повному обсязі, що також підтверджується актом перевірки від 18.04.2016р. № 1444/20-38-14-02-06/34389464 (стор.5 акту).

Транспортування товару підтверджується товарно-транспортними накладними (а.с. 152-154, том 1)

Розрахунки із ТОВ "Укрбудметал" проведено у безготівковій формі відповідно до платіжних доручень у повному обсязі, що підтверджується наданими платіжними дорученнями (а.с. 155-158, том 1).

В подальшому придбаний у ТОВ "Укрбудметал" товар реалізовано позивачем згідно зовнішньоекономічного контракту від 16.04.2015 року №060415-1, предметом договору є жмих соняшника навалом, українського походження, врожаю 2014-2015 року.

Експортні операції підтверджуються ВМД №508040000/2015/001897 від 20.04.2015 року та ВМД №508040001/2015/000870 від 18.06.2015 року.

Розрахунки проведено в безготівковій формі, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями.

В даному випадку також підстав для сумнівів у достовірності первинних документів, наданих позивачем до матеріалів справи, у суду не виникає, а їх фактична наявність сторонами у справі не заперечується.

З матеріалів справи судом також встановлено, що позивач мав господарські взаємовідносини із ТОВ "Рубіна" згідно договору поставки №16/02/15-П від 16.02.2015 р. (а.с. 154-161, том 1).

За умовами п.п.1.1 вказаного договору постачальник (ТОВ "Рубіна") зобов'язується передати у власність покупцю (позивач) пшеницю фуражну ДСТУ 3768:2010 на умовах, узгоджених з покупцем вказаних у даному договорі, якість товару, що є предметом поставки за цим договором, повинна відповідати вимогам відповідної технічної документації (ТУ, ДСТУ, тощо), санітарним і медико-біологічним вимогам і бути безпечною для здоров'я, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар постачальнику на умовах даного договору.

Згідно із п.2.1 вказаного договору постачальник зобов'язується передати товар на умовах СРТ за попередньою домовленістю сторін. Умови поставки визначаються відповідно до міжнародних правил "Інкотермс 2010" в редакції 2010 року.

Згідно із п.2.3 договору датою поставки товару вважається дата фактичної передачі товару уповноваженому представнику покупця. Перехід права власності на товар відбувається в момент фактичного отримання товару покупцем та підписанням ним відповідних видаткових накладних на товар.

На виконання умов зазначеного вище договору було проведено операції з постачання пшениці фуражної ДСТУ 3768:2010 на загальну суму 547873,00 грн., в т.ч. ПДВ 0,00 грн.

Виконання умов договору підтверджується видатковими накладними №1602/02 від 16.02.2015 року на загальну суму 155568,00 грн., в т.ч. ПДВ 0,00 грн., №1902/04 від 19.02.2015 року на загальну суму 163315 грн., в т.ч. ПДВ 0,00 грн., №2402/01 від 24.02.2015 року на загальну суму 228990,00 грн., в т.ч. ПДВ 0,00 грн. (а.с. 162-164, том 1). Всього на загальну суму 547873,00 грн., в т.ч. ПДВ 0,00 грн.

В зв'язку з укладеним договором постачальником на адресу позивача видано податкові накладні: №38 від 16.02.2015 р. на загальну суму 155568,00 грн., в т.ч. ПДВ 0,00 грн., № 53 від 19.02.2015 р. на загальну суму 163315 грн., в т.ч. ПДВ 0,00 грн., №58 від 24.02.2015 р. на загальну суму 228990,00 грн., в т.ч. ПДВ 0,00 грн. Всього на загальну суму 547873,00 грн., в т.ч. ПДВ 0,00 грн.

Результати господарських операцій з ТОВ "УКРБУДМЕТАЛ" було включено до декларації з податку на прибуток за 2015 рік в повному обсязі, що підтверджується актом перевірки від 18.04.2016р. № 1444/20-38-14-02-06/34389464 (стор. 3 акту).

Транспортування товару підтверджується товарно-транспортними накладними від 16.02.2015 р., 19.02.2015 р., 23.02.2015 р. (а.с. 165-167, том 1).

Розрахунки із ТОВ "Рубіна" проведено у безготівковій формі відповідно до платіжних доручень у повному обсязі.

В подальшому придбаний у ТОВ "Рубіна" товар реалізовано позивачем згідно зовнішньоекономічного контракту від 16.02.2015 року №СР-1602, предметом якого є пшениця українського виробництва врожаю 2014 року.

Експортні операції підтверджуються ВМД №500040406/20/001797 від 13.03.2015 року, розрахунки проведено в безготівковій формі.

Відповідач, не визнаючи реальний характер господарських операцій між позивачем та його контрагентами у перевіреному періоді, наводить доводи щодо відсутності деяких документів первинного обліку або їх недоліки, які суд не може вважати суттєвими недоліками, а також відсутність сертифікатів якості на товар.

По вказаних господарський операціях позивачем надані довіреності, виписані підприємством на осіб, що приймали товарно-матеріальні цінності, а подальший облік таких придбаних товарно -матеріальних цінностей по складу здійснено за рахунком 281 «Товари».

Разом з тим, відповідач не наводить доводів щодо відсутності або недоліків податкових накладних, які, як встановлено судом, було виписано контрагентами позивача на його адресу з дотриманням вимог чинного податкового законодавства.

Крім того, підставами для виявлення порушень слугують доводи про можливу відсутність реальної господарської діяльності деяких контрагентів позивача, недоліки діяльності ТОВ "Рубіна", ТОВ "Айтека", ТОВ "Укрбудметал", ПВП "Квадро" у відповідних періодах, зроблені з посиланням на податкову інформацію, зібрану іншими податковими органами.

Суд вважає такі доводи та висновки, що ґрунтуються на них, невірними та передчасними.

При цьому, копії долучених до матеріалів справи первинних і розрахункових документів не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704; далі за текстом - Положення № 88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Отже, подані позивачем документи, підтверджують реальність господарських операцій у спірних правовідносинах, а понесення позивачем витрат у спірних правовідносинах шляхом вибуття безготівкових коштів з власності даного суб'єкта господарювання (в оплату отриманих послуг) свідчить про відсутність наміру безпідставно отримати податкову вигоду. Можливі наявні недоліки деяких первинних документів не можуть слугувати підставою для невизнання господарської операції, що ними оформлена, за умови належного документального підтвердження даної господарської операції іншими доказами.

Крім того, колегія суддів зауважує, що податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від іншої особи, зокрема, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, а відтак, якщо останній не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку або мінімізував свої податкові зобов'язання, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, проте вказана обставина не є підставою для позбавлення платника податку - покупця права на отримання податкової вигоди у разі, якщо такий платник має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Наявні в справі документи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентами взаємоузгоджених спільних зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад з метою проведення безтоварних операцій та отримання незаконної податкової вигоди.

Окрім того, господарські операції позивача за перевіряє мий період відображені у синтетичних рахунках, зокрема по рахунку 631 «Розрахунки з постачальниками», рахунку 281 «Товари». Витрати на збут відображені позивачем по рахунку 93.

Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при виконанні вимог ст. 11 КАС України не виявлено.

Щодо доводів відповідача про відсутність сертифікатів якості на товар, суд зауважує, що перелік продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні затверджено Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики №28 від 01.02.2005р.

Згідно вказаного переліку товар, що поставлявся за спірними господарськими операціями (олія соняшникова нерафінована, жмих соняшника, пшениця фуражна) не підлягають обов'язковій сертифікації.

Крім того, укладені позивачем з контрагентами договори не передбачали такої вимоги як передача сертифікатів якості на поставлений товар.

Стосовно доводів відповідача про порушення позивачем п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України колегія суддів зазначає, що вони стали підставою для висновків контролюючого органу стосовно взаємовідносин позивача із ПВП "Квадро". Зокрема, відповідач зазначив, що ТОВ "Компанія "Флора України" не надало до перевірки підтверджуючих документів щодо транспортування ТМЦ.

Разом з тим, як встановлено судом, позивач надав контролюючому органу пояснення, що вказані товарно-транспортні накладні були вилучені у нього в ході обшуку, а копію протоколу обшуку (а.с. 200-208, том 1) було надано в ході перевірки, що сторонами у справі не заперечується.

Відповідно до пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

В силу вимог пункту 85.5 статті 85 Податкового кодексу України забороняється вилучення оригіналів первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів за винятком випадків, передбачених кримінально-процесуальним законом.

Згідно підпункту 85.9 статті 85 Податкового кодексу України в разі, коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов'язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів.

Такі копії, засвідчені печаткою та підписами посадових (службових) осіб правоохоронних та інших органів, якими було здійснено вилучення оригіналів документів, або яким було забезпечено доступ до перевірки вилучених документів, повинні бути надані протягом трьох робочих днів з дня отримання письмового запиту контролюючого органу. У разі якщо зазначені документи було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

Оскільки позивач повідомив контролюючий орган про відсутність товарно-транспортних накладних щодо взаємовідносин із ПВП "Квадро" у зв'язку із їх вилученням в ході обшуку та надав протокол обшуку, контролюючий орган мав можливість самостійно звернутися до правоохоронних органів щодо надання відповідних копій документів, проте не зробив цього, лише пославшись в акті перевірки на те, що в протоколі обшуку відповідно до змісту вказаного протоколу серед переліку речей чітко не зазначено про вилучення товарно-транспортних накладних.

Суд вважає, що за відсутності вилучених товарно-транспортних накладних щодо взаємовідносин позивача із ПВП "Квадро" та при наявності під час проведення податкової перевірки первинних документів, які свідчать про реальність господарських операцій (видаткові накладні, податкові накладні, договори, документи щодо подальшого постачання товару), відповідач дійшов помилкового висновку про відсутність фактичного здійснення господарських операції.

При цьому суд враховує, що згідно Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 22 грудня 2010 року № 984 передбачено, що факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Враховуючи те, що встановлення обставини реальності господарських операцій здійснюється на підставі аналізу первинних документів - проведення перевірки без первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, і в кінцевому результаті формування висновків без документів, що вилучені правоохоронними органами, як і донарахування на підставі таких висновків податкових зобов'язань не є такими, що відповідають критеріям, що визначені частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України для рішень, дій суб'єктів владних повноважень.

Підсумовуючи наведене, суд зауважує, що відповідно до приписів ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даній справі відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, суду не надано доказів законності та обґрунтованості оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, у той час як позивачем подано переконливі докази в обґрунтування своєї позиції, з аналізу яких судом зроблено вичерпні висновки.

В зв'язку з цим позовні вимоги про визнання протиправними та скасування оскаржуваних в даній справі податкових повідомлень - рішень є таким, що підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо проведення позапланової виїзної документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з платниками податків за період: вересень - листопад 2015 року та подальшому ланцюгу постачання, по взаємовідносинам з ТОВ "Рубіна", ТОВ "Айтека", ТОВ "Преміум Трейд Груп" за період: січень - грудень 2015 року та подальшому ланцюгу постачання, по взаємовідносинам з ТОВ "Укрбудметал" за період : квітень 2015 року та по взаємовідносинам з ПВП "Квадро" за період: січень - лютий 2015 року та подальшому ланцюгу постачання, суд знаходить їх такими, що задоволенню не підлягають.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог в цій частині, постанова суду першої інстанції в цій частині сторонами не оскаржувалась, а отже в силу вимог ст. 195 КАС України, в цій частині правовідносини не є спірними.

Щодо доводів про те, що відповідач не врахував вилучення слідчими органами товарно-транспортних накладних за господарськими операціями з ПВП "Квадро" та не отримав їх від слідчих органів, слід зазначити, що судом їм надано оцінку при дослідженні правомірності висновків відповідача щодо порушень позивачем вимог податкового законодавства. Самостійної позовної вимоги такі доводи містити не можуть.

Щодо інших дій податкового органу при проведенні перевірки, то вони вбачаються цілком законними, а сама перевірка проведена на підставі відповідного наказу від 30.04.2016р.№ 204, на який міститься посилання в акті податкової перевірки від 18.04.2016р. № 1444/20-38-14-02-06/34389464.

В ході судового розгляду справи в повному обсязі доведено реальність господарських операцій з поставки товарів, встановлено факт понесення позивачем витрат та сплати у ціні придбаних товарів податку на додану вартість, а також використання таких товарів у подальшій господарській діяльності позивача.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що придбані товарно-матеріальні цінності у контрагентів, позивач використав в технологічному процесі знешкодження небезпечних промислових відходів, що підтверджується актами виконаних робіт (списання виробничих запасів). При цьому, утилізацію небезпечних промислових відходів з використанням, придбаних товарно-матеріальних цінностей, позивач здійснив на виконання договорів, укладених із замовниками даних послуг, від чого отримав дохід, а отже економічний ефект від здійснення господарських операцій.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов'язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття спірного повідомлення-рішення покладено на контролюючий орган.

В ході судового розгляду відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів належним чином правомірність прийнятих ним рішення.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів відзначає, що суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2016р. по справі № 820/5214/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Тацій Л.В.
Судді Подобайло З.Г. Григоров А.М.
Повний текст ухвали виготовлений 21.06.2017 р.