Справа № 826/16974/15
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання Приходько К.М.

розглянувши у відкритому судовому апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича (далі - Уповноважена особа Фонду) щодо невключення ОСОБА_2, до переліку вкладників публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за банківськими рахунками за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з визначенням розрахункової суми відшкодування коштів у розмірі 5313,58 грн.;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду додатково включити ОСОБА_2, до переліку вкладників публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за банківськими рахунками за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з визначенням розрахункової суми відшкодування коштів у розмірі 5313,58 грн.;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_2 до Загального реєстру вкладників публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за банківськими рахунками за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з визначенням розрахункової суми відшкодування коштів у розмірі 5313,58 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 грудня 2015 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду щодо невключення ОСОБА_2 до переліку вкладників публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за банківськими рахунками за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з визначенням розрахункової суми відшкодування коштів у розмірі 2496,41 грн.; Зобов'язано Уповноважену особу Фонду додатково включити ОСОБА_2 до переліку вкладників публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за банківськими рахунками за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з визначенням розрахункової суми відшкодування коштів у розмірі 2496,41 грн. та зобов'язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_2 до Загального реєстру вкладників публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за банківськими рахунками за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з визначенням розрахункової суми відшкодування коштів у розмірі 2496,41 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та постановити нову, якою у задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2016 року було зупинено апеляційне провадження у справі та ухвалою від 15 червня 2017 року - поновлено.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, тому у відповідності до ч. 6 ст. 12, ч.1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що Між ОСОБА_2 та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір банківського рахунку фізичної особи з випуском платіжної карти від 01 червня 2012 № 011-07529-010612, за яким банк відкриває позивачу поточний рахунок у гривнях № НОМЕР_1, випускає та надає платіжну картку, здійснює банківське обслуговування та нараховує відсотки на залишок коштів на рахунку.

Станом на 03.03.2015 на рахунку позивача № НОМЕР_1, відкритому в банку, обліковувався залишок коштів у сумі 5313,58 грн., що підтверджується довідкою тимчасової адміністрації Банку вих.№05-3045374 від 22.07.2015 та копією виписки за операціями по картковому рахунку (а.с. 16 - 17 Том І).

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року №150 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк».

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова В.В.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 02 жовтня 2015 № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 02 жовтня 2015 № 181, «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк», визначені статтями 37, 38, 51, частинами першою та другою статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирову Владиславу Володимировичу на два роки з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно.

07 жовтня 2015 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет розмістив оголошення для вкладників: «У зв'язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення від 02 жовтня 2015 року № 181 «Про початок процедури ліквідації AT «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», Фонд з 08 жовтня 2015 року розпочинає виплати коштів вкладникам даного банку».

11 червня 2015 позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду з заявою (а.с. 12 Том І) на перерахування коштів, якою доручив здійснити переказ з його рахунку в ПАТ «Дельта Банк» в межах суми, що гарантується Фондом в розмірі 2817,17 грн.

В той же день, 11.06.2015, він звернувся до АКБ «Приватбанк», де отримав виплату коштів за договором банківського рахунку фізичної особи з випуском платіжної карти від 01 червня 2012 року №011-07529-010612 у розмірі 2817,17 грн.

Крім того, 11.06.2015 позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду із заявою № 3000272, в якій просив надати інформацію щодо невиплати відшкодування грошових коштів за договором № 011-07529-010612 в повному обсязі.

Листом від 24.06.2015 № 05-3000272 тимчасова адміністрація ПАТ «Дельта Банк» в особі директора департаменту клієнтської підтримки О.В. Малишева повідомила позивача про те, що станом на початок дня процедури виведення Фондом Банку з ринку (03.03.2015) залишок коштів за рахунком позивача в частині, що відповідає операції по зарахуванню коштів (2500 грн.), не був відображений за даними обліку банку на відповідному поточному рахунку, а отже - не піддягає відшкодуванню Фондом.

Вважаючи такі відмову протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідачів були відсутні правові підстави для не включення позивача до переліку осіб, які мають право на отримання коштів в межах гарантованої суми вкладу.

Перевіряючи наведений висновок суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Спірні правовідносини виникли у зв'язку з тим, що 02.03.2015 (за день до введення тимчасової адміністрації) картковий рахунок позивача був поповнений на 2500 грн. Згідно виписки по рахунку (а.с. 17 Том І), кошти в зазначеній сумі були проведені по рахунку позивача на наступний день - 03.03.2015 (день введення тимчасової адміністрації), внаслідок чого Тимчасова адміністрація вважала, що на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку кошти в сумі 2500 грн. були відсутні на рахунку позивача.

В той же час, згідно довідки Тимчасової адміністрації від 22.07.2015 (а.с. 16 Том І), станом на 03.03.2015 на рахунку позивача обліковувались кошти в сумі 5 313,58 грн. ((3313,58 грн. станом на 02.03.2015 + 2500 грн.) - 500 грн.)

Відповідно до визначень, наведених у ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року N 4452-VI (далі - Закон N 4452-VI), вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Таким чином, позивач є вкладником у розумінні Закону N 4452-VI.

Відповідно до частини 1 Закону N 4452-VI фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 27 цього Закону Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Згідно з ч. 5 Закону N 4452-VI протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Пунктом 1 частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо: виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

З метою забезпечення виконання зобов'язань банку, передбачених пунктом 1 цієї частини, Фонд має право надати банку цільову позику. Виплати за такими зобов'язаннями за рахунок цільової позики Фонду мають розпочатися не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більш як 500000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Інформація, розміщена на офіційному сайті Фонду 05 серпня 2015, свідчить, що з метою забезпечення збереження активів неплатоспроможного банку ПАТ «Дельта Банк», запобігання втрати майна та збитків банку і Фонду, виконавча дирекція Фонду прийняла рішення від 03 серпня 2015 № 147 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» до 02 жовтня 2015 року включно та продовження повноважень уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації Кадирова В.В. до 02 жовтня 2015 р. включно.

Також повідомлено про здійснення виплат коштів вкладникам за договорами банківського вкладу, строк дії яких закінчився до 30 квітня 2015 року, та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки).

З метою виконання зобов'язань перед вкладниками банку Фонд надав ПАТ «Дельта Банк» цільову позику, що вказує на можливість відшкодування коштів за вкладами за рахунок цільової позики Фонду.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, станом на 03.03.2015 на рахунку позивача перебувало 5313,58 грн. З урахуванням отриманих в подальшому позивачем коштів в сумі 2817,17 грн., кошти за вкладом позивача в сумі 2496,41 грн. могли бути виплачені під час тимчасової адміністрації за рахунок власних фінансових можливостей банку або цільової позики Фонду.

Відповідно до частини четвертої статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка є пов'язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, оцінювач, у разі якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) за вкладами у банку, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку проценти за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах; 11) розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.

Будь-яких підстав, передбачених частиною четвертою статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», для не включення позивача до відповідного переліку та невиплати коштів позивачу Уповноваженою особою Фонду не наведено.

З огляду на зазначене, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кадиров В.В. зобов'язаний надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо вкладника ОСОБА_2, стосовно якого необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Обов'язок подання додаткової інформації передбачено п. 6 розділу 3 Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 N 14.

Вірним є висновок суду першої інстанції, що позовні вимоги в зазначеній вище частині підлягають задоволенню в сумі 2496,41 грн., адже, як встановлено судом, кошти в сумі 2817,17 грн. 11.06.2015 вже отримані позивачем.

Проте, задовольняючи вимоги до Фонду, суд першої інстанції не врахував, що вказані вимоги є передчасними, оскільки Фонд формує Загальний реєстр вкладників на підставі Переліку або додаткової інформації, які формуються Уповноваженою особою Фонду. В даному випадку Фонд не отримував ні Переліку вкладників з відомостями про позивача, ні додаткової інформації про позивача, як вкладника, на кошти якого поширюються гарантії Фонду, а відтак відсутні підстави для висновку про порушення Фондом прав позивачки та, відповідно, підстави для задоволення позову в цій частині.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п.п. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим постанову суду першої інстанції слід скасувати в частині.

При вирішенні справи колегія суддів зазначає про відступ від правової позиції, викладеної у постановах Верховного суду України від 15.06.2016 по справі № 826/201410/14 та від 6 лютого 2016 року у справі №826/2043/15 щодо неналежність розгляду даної категорії справ в порядку адміністративного судочинства, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

У вищезазначеній постанові від 15.06.2016 по справі № 826/201410/14 Верховний суд України прийшов до висновку, що спірні правовідносини, які є подібними з даним спором, виникли на підставі цивільно-правової угоди й в силу вимог закону саме на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в указаному спорі покладено обов'язок відшкодувати кошти від імені сторони правочину, а тому, оскільки позивач звернувся за захистом порушених прав, що виникли із цивільних відносин, спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Мотиви відступу від правової позиції, викладеної у постанові ВСУ від 15.06.2016 по справі № 826/201410/14 наступні.

При розмежуванні юрисдикційних форм захисту порушеного права основним критерієм є характер (юридичний зміст) спірних відносин.

Суть спірних правовідносин полягає в тому, що під час дії тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» уповноважена особа Фонду не зарахувала банківський рахунок заявника до сформованого нею переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню у зв'язку з встановленням нікчемності договору банківського вкладу.

З аналізу змісту ст.ст. 1, 4, 6 Закону № 4452-VI, зміст яких наведено вище, випливає, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб шляхом здійснення повноважень, делегованих державою, щодо гарантування повернення вкладнику внеску у розмірі 200 000 грн.

З огляду на викладене, спори, які виникають у цих правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами КАС України.

Стосовно відступу від правової позиції, викладеної у постанові Верховного суду України від 16 лютого 2016 року у справі №826/2043/15, згідно з якою на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів, а спір, що виник між сторонами, повинен розглядатися за правилами господарського судочинства, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до преамбули Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» цей Закон встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів.

Частиною 3 ст.2 даного Закону встановлено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

Проте, колегія суддів звертає увагу на те, що предметом розгляду даної справи є правовідносини, врегульовані Законом України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб», який є спеціальним, та, яким врегульовано правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини, які складаються між Фондом, банками та Національним банком України.

Частина восьма статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлює, що дія Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» на банки не поширюється.

Відповідно, правові аспекти застосування Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та Закону України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб» є відмінними, а тому колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для закриття провадження.

Частиною 2 ст. 4 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 ч.1 ст. 3 КАС України встановлено, що справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що спір, предметом якого являється перевірка законності дій та рішень посадової особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо виконання покладених на неї владно-управлінських функцій у сфері реалізації публічних інтересів держави на відповідність законам України та іншим нормативно-правовим актам, підлягає вирішенню за правилами адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 41, 167, 196, 198, 200, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 грудня 2015 року скасувати в частині про задоволення вимог адміністративного позову про зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_2 до Загального реєстру вкладників публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за банківськими рахунками за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з визначенням розрахункової суми відшкодування коштів у розмірі 2496,41 грн.

Прийняти в цій частині нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 грудня 2015 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді І.О. Грибан
О.А. Губська

Постанову в повному обсязі виготовлено 15.06.2017

Головуючий суддя Парінов А.Б.

Судді: Губська О.А.

Грибан І.О.