Справа № 822/1279/17
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1279/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області, в якому просив скасувати постанову по справі про застосування адміністративно-господарського штрафу №0210283 від 27.04.2017 року на СПД ОСОБА_3

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що постановою в справі про застосування адміністративно-господарського штрафу №90210283 від 27.04.2017 року начальником Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області ОСОБА_4 його незаконно притягнуто до відповідальності за порушення вимог ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" та накладено адміністративно-господарський штраф в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Із винесеною постановою не погоджується, так як не займається підприємницькою діяльністю з надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів, жодного відношення до вантажу, який віз громадянин ОСОБА_5 не має, видаткові накладні №НФ-03228, №НФ-03233, НФ-03246 від 06.04.2017 на перевезення вантажу, які вписані в акт перевірки В0№190672, йому не належать, їх походження позивачу не відомо.

При винесені спірної постанови докази та пояснення позивача не були взяті до уваги. Вважає, що постанова щодо адміністративно-господарського штрафу №0210283 від 27.04.2017 року винесена незаконно, тому що акт не відповідає дійсності і позивач жодного відношення до одноразового перевезення вантажу гр. ОСОБА_5 не має.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов в повному обсязі. Додатково пояснив, що 06.04.2017 року надав автомобіль НОМЕР_1 громадянину ОСОБА_5 для його власного використання. ОСОБА_5 повернув позивачу автомобіль та повідомив про те, що на ОСОБА_3 складений акт В0№190672.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, надав письмові заперечення згідно яких вказав, що дії посадових осіб Укртрансбезпеки є такими, що не суперечать нормам діючого законодавства та спрямовані на попередження грубих порушень нормативно-правових актів. Винесена постанова про застосування до позивача адміністративно-господарських санкцій є такою, що винесена відповідно до законодавства, відтак підстав для визнання її протиправною та скасування немає. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законами України "Про автомобільний транспорт", "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

У статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" (далі - Закон) наведено визначення термінів, які вживаються в даному законі. Зокрема:

- автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;

- вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями;

- рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб'єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об'єкти, що використовуються суб'єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).

Основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

На виконання вимог законодавства та відповідно до щотижневого графіку проведення рейдових перевірок, затвердженого 31.03.2017 року наказом №324 Державної служби України з безпеки на транспорті, начальником управління 05.04.2017 року видане направлення №016956 на проведення рейдової перевірки на маршруті а/д М-12 км 190+100, ППГВК (р/р, ГВК), смт. Підволочиськ, АС.

За результатами перевірки посадовими особами управління складений ОСОБА_2 додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом ВО №190672 від 06.04.2017 року, в якому зазначено, що проводилася перевірка транспортного засобу МАN 18.224, номерний знак НОМЕР_2, серія та номер свідоцтва про реєстрацію - СХО 905497, власник - ОСОБА_3, водій ОСОБА_5, посвідчення водія РРВ№238871, видане Городоцьким МРЕВ від 30.05.2006 року.

Під час перевірки виявленні порушення, а саме зазначено, що автомобіль МАN 18.224, номерний знак НОМЕР_2 обладнаних тахографом, згідно видаткової накладної №НФ-03228 від 06.04.2017 року надавалися послуги з перевезення вантажу (дуб ОСОБА_2) від ПП ОСОБА_3 (м. Хмельницький) до ОСОБА_6 (м. Тернопіль), згідно видаткової накладної №НФ-03233 від 06.04.2017 року - до ТОВ "NEW APT", згідно видаткової накладної НФ-03246 від 06.04.2017 - до ОСОБА_7 (м. Тернопіль). У водія відсутній протокол перевірку та адаптацію тахографа до ТЗ. Порушено вимоги п.3.3 Наказу №385 від 24.06.2010 Мінтрансзв'язку та ст.48 ЗУ "Про автомобільний транспорт", ч.1 абз.3 ст.60 - надання послуг з перевезення без оформлення документів, передбачених ст.48 Закону, а саме; відсутній протокол на перевірку та адаптацію тахометра до ТЗ.

Також на акті перевірки зроблена відмітка водія ТЗ про те, що він ознайомлений з ОСОБА_2 перевірки.

На підставі висновків акту перевірки, начальником управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області в присутності ОСОБА_3 розглянуто справу та 27.04.2017 року винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №0210283 про застосування до суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_3 адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700 грн. за порушення вимог статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абзацом 3 статті 60 Закону.

Вважаючи зазначену постанову протиправною, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 48 Закону встановлено документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення та зазначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов'язковими документами також є:

для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Отже, за змістом наведених норм, автомобільним перевізником може бути як фізична так і юридична особа, яка надає послуги щодо перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами та несе відповідальність у випадку недотримання вимог Закону.

Відповідно до постанови КМУ від 10.10.2001 року №1306 "Про Правила дорожнього руху" власник транспортного засобу - фізична або юридична особа, яка володіє майновими правами на транспортний засіб, що підтверджується відповідними документами; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Позивач у своїх позовних вимогах зазначає, що 06.04.2017 року надав автомобіль MAN 18.224 №ВХ6649ВХ громадянину ОСОБА_5 для його власного використання.

Та обставина, що у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 не міститься такого виду діяльності, як перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами не може слугувати беззаперечною підставою для висновку, що позивач не міг займатись цим видом діяльності.

Натомість у вказаному вище витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 зазначено, що основними видами господарської діяльності згідно з КВЕД є:

31.02 - виробництво кухонних меблів,

31.09 - виробництво інших меблів,

16.10 - лісопильне та стругальне виробництво,

46.73 оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням,

46.74 - оптова торгівля залізними виробами, водопровідними і опалювальним устаткуванням і приладдям до нього,

47.19 - інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах,

47.52 - роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах.

Висновки в ОСОБА_2 перевірки від 06.04.2017 року №190672 та наявні в матеріалах справи видаткові накладні №НФ-03228 від 06.04.2017 року з перевезення деревини різних видів до ОСОБА_6 (м. Тернопіль), №НФ-03233 від 06.04.2017 року - до ТОВ "NEW APT", НФ-03246 від 06.04.2017 - до ОСОБА_7 (м. Тернопіль) дають підстави вважати, що перевізником у даному випадку є власник транспортного засобу - позивач.

Жодних доказів на підтвердження протилежного позивачем не надано.

Судом враховано те, що норми Закону не ототожнюють поняття "власник транспортного засобу" та "автомобільний перевізник", оскільки власник автомобіля за певних умов може бути автомобільним перевізником, проте у випадку, якщо автомобільним перевізником є користувач транспортного засобу, а не його власник, відповідальність за Законом останній не несе.

Проте судом не встановлено, а позивачем на доведено того, що автомобілем, який йому належить на праві власності користувалася (користується) інша особа.

Судом встановлено, що притягуючи позивача до відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт відповідач правильно зазначив, що ОСОБА_3, як власник транспортного засобу, є одночасно і автомобільним перевізником, що здійснює перевезення.

Відсутність на момент перевірки у водія документів, визначених статтею 48 Закону, а саме протоколу на перевірку та адаптацію тахометра до ТЗ стало підставою для притягнення до відповідальності позивача, а саме накладення штрафу за порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 статті 60 Закону.

Підсумовуючи викладене суд зазначає, що в судовому засіданні не встановлено, а позивачем не надано доказів, які б підтверджували ту обставину, що автомобілем позивача не надавалися послуги з перевезення вантажів.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб'єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб'єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, а також диспетчерського контролю за роботою автомобільних перевізників визначено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою КМУ від 08.11.2006 року № 1567 (далі по тексту Порядок №1567).

Згідно п.25 Порядку №1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Відповідно до п.26 Порядку №1567, справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Представником відповідача надано суду докази виконання покладеного на відповідача обов'язку щодо належного повідомлення суб'єкта господарювання про час і місце розгляду справи про порушення, також надано суду й доказ надіслання та вручення оскаржуваної постанови позивачу, а саме копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яким підтверджується вручення отримання особисто позивачем 21.04.2017 року повідомлення про розгляд справи та 04.05.2017 року копії оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З урахуванням встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та недоведеними, суд не знайшов підстав для скасування постанови від 27.04.2017 року №0210283 про застосування штрафних санкцій, натомість відповідач довів правомірність винесеної постанови, що підтверджується матеріалами справи, тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_3 до Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області про скасування постанови - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 13 червня 2017 року

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1