Справа № 820/489/17
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 р.Справа № 820/489/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Бондара В.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В. Калиновського В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "ГІПРОТРАКТОРОСІЛЬГОСПМАШ" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.04.2017р. по справі № 820/489/17

за позовом Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова

до Публічного акціонерного товариства "ГІПРОТРАКТОРОСІЛЬГОСПМАШ"

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "ГІПРОТРАКТОРОСІЛЬГОСПМАШ", в якому просив суд: стягнути з Публічного акціонерного товариства «Гіпротракторосільгоспмаш» () на користь Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова () заборгованість з відшкодування різниці між сумою пенсії, призначеної на підставі Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають наукові працівники, з березня по липень 2016 року в сумі 9687 (дев'ять тисяч шістсот вісімдесят сім) грн. 23 коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що ПАТ "Гіпротракторосільгоспмаш" отримувало повідомлення з розрахунками про відшкодування фактичних витрат на виплату пенсій науковим працівникам, призначених та виплачених на підставі Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність», але заборгованість за період з березня по липень 2016 року в сумі 9687,23 грн. на момент звернення до суду відповідачем не погашена.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 19.04.2017 року адміністративний позов Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, а саме: ст.ст. 159, 161, 163 КАС України, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та ввищих навчальних закладів III-IV рівнів акредетації згідно із Законом України "Про науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших закондавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 24.03.2004 р. № 372, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких він, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Публічне акціонерне товариство "Гіпротракторосільгоспмаш", зареєстрований в Шевченківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Харкова як платник страхового внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до Пенсійного фонду України.

Працівникам ПАТ "Гіпротракторосільгоспмаш" на підставі ст. 24 Законну України "Про наукову і науково-технічну діяльність" та відповідних рішень суду була призначена наукова пенсія.

Шевченківським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Харкова працівникам відповідача була виплачена пенсія з урахуванням витрат на їх доставку за період з березня по липень 2016 року в загальній сумі 9687,23 грн.

Різниця в розмірі пенсій наукових працівників, що підлягає відшкодуванню відповідачем за період з березня по липень 2016 року складає 9687,23 грн.

Вказана сума підтверджується повідомленнями та листами Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова до Публічного акціонерного товариства "Гіпротракторосільгоспмаш", які містяться в матеріалах справи.

Заборгованість з відшкодування різниці між сумою пенсії, призначеної на підставі Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність" та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають наукові працівники за період за період з березня по липень 2016 року відповідачем станом на день розгляду справи не сплачена та складає 9687,23 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що заборгованість з відшкодування різниці між сумою пенсії, призначеної на підставі Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність" та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають наукові працівники за період за період з березня по липень 2016 року відповідачем станом на день розгляду справи не сплачена та складає 9687,23 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Згідно з п. 13 розділу ХV "Прикінцеві положення "Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність", та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів, спрямованих із джерел, визначених Законом України "Про наукову та науково-технічну діяльність".

Згідно ч. 6 ст. 37 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" від 26.11.2015 року № 848-VIII різниця між сумою пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, та сумою пенсії із солідарної системи, обчисленої згідно із Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", на яку має право науковий працівник, фінансується: для наукових (науково-педагогічних) працівників державних, комунальних наукових установ, організацій, підприємств та вищих навчальних закладів, а також інших наукових установ, які згідно із статтею 12 цього Закону включені до Державного реєстру наукових установ, яким надається підтримка держави, - за рахунок коштів державного бюджету з урахуванням надходжень від сплати єдиного внеску у розмірі, встановленому частиною дев'ятою статті 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" для цієї категорії працівників; для наукових (науково-педагогічних) працівників інших наукових установ, організацій, підприємств та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих установ, організацій, підприємств та закладів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24 березня 2004 року № 372 затверджено Порядок фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи (далі - Порядок).

Згідно п. 2 Порядку, фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 372 від 24.03.2004 року, за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів.

Відповідно до п. 5 Порядку, розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення. Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.

Пунктом 6 Порядку передбачено, що у разі зміни розміру пенсії або виникнення обставин, які впливають на фінансування різниці у розмірі пенсії (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це відповідні підприємства, установи, організації та заклади у місячний строк з дня виникнення таких обставин.

Згідно з п. 8 Порядку у разі порушення строку сплати коштів, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, органи Пенсійного фонду стягують відповідні суми у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до ч. 9 Порядку різниця у розмірі пенсій наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації фінансується за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів згідно з пунктами 3-8 цього Порядку.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Гіпротракторосільгоспмаш» відноситься до інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації на яких розповсюджуються вимоги Порядку №372 від 24.03.2004 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Господарського кодексу України припинення діяльності суб'єкта господарювання здійснюється шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації - за рішенням власника (власників) чи уповноважених ним органів, за рішенням інших осіб - засновників суб'єкта господарювання чи їх правонаступників, а у випадках, передбачених законами, - за рішенням, суду. Згідно ч.5 ст. 59 Господарського кодексу України у разі перетворення одного суб'єкта господарювання в інший до новоутвореного суб'єкта господарювання переходять усі майнові права і обов'язки попереднього суб'єкта господарювання.

Отже, перетвореная - це спосіб реорганізації, який передбачає зміну форми власності або організаційно-правової форми юридичної особи без припинення господарської діяльності підприємства. При перетворенні одного підприємства в інше до підприємства, яке щойно виникло, переходять усі майнові права та обов'язки колишнього підприємства.

У випадках, коли відбувається перетворення в процесі приватизації державного підприємства в товариство, до правонаступника переходять права і обов'язки державного підприємства, що приватизується, у тому числі й обов'язок зі сплати різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» № 1977 від 13.12.1991№ 1977-ХІІ, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів.

Отже, до правонаступника ПАТ «Гіпротракторосільгоспмаш» перейшли всі майнові права і обов'язки попереднього, тобто державного, а саме і обов'язок зі сплати різниці пенсії.

Інститут, в якому працювали ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 був держаним не бюджетним підприємством, правонаступником якого є відповідач, тому на нього розповсюджується дія ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 848-VIII від 26.11.2015 року та п.2,4 Порядку та є правові підстави для відшкодування різниці пенсій.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає хибними доводи апелянта про те, що відповідач є підприємством приватної форми власності, і не є ані державним, ані науковим, ані установою, ані організацією, а отже до нього судом першої інстанції неправомірно застосовано норми матеріального права, як до суб'єкта на якого вони не поширються.

Відповідно до вказаних вимог Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" та Порядку, різниця в розмірі пенсій наукових працівників, що підлягає відшкодуванню відповідачем за період з березня по липень 2016 року складає 9687,23 грн.

Вказана сума підтверджується повідомленнями та листами Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова до Публічного акціонерного товариства "Гіпротракторосільгоспмаш", які містяться в матеріалах справи.

Судом встановлено, що заборгованість з відшкодування різниці між сумою пенсії, призначеної на підставі Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність" та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають наукові працівники за період за період з березня по липень 2016 року відповідачем станом на день розгляду справи не сплачена та складає 9687,23 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вказує, що відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що позивач повністю довів обставини, на яких грунтуються його позовні вимоги.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правомірним та обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає хибними доводи апелянта про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом, оскільки строк подання позову збіг 25.09.-25.11.2016 р., з огляду на наступне.

З матерілів справи вбачається, що управлінням 8 вересня 2016 року до Харківського окружного адміністративного суду для стягнення заборгованості з ПАТ "Гіпротракторосільгоспмаш" було подано адміністративний позов, разом із клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Харківського окружного адміністратиного суду від 09.09.2016 р. суд відмовив у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору. 21 вереся 2016 р. позовну заяву управління було повернуто позивачу.

31.01.2017 р. позивач повторно звернувся з даним позовом до суду та просив поновити пропущений строк для звернення до адміністративного суду з позовом. В обгрунтування заявеного клопотання посилався на те, що строк пропущено у зв'язку з відсутністю коштів на сплату судового збору, що унеможливило усунення недоліків позовної заяви, поданої раніше, та призвело до її повернення.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції правомірно визнав зазначені в клопотанні доводи поважною підставою для поновлення позивачу строку для звернення до адміністративного суду з позовом, оскільки позивачем підтверджено поважність причин пропуску строку звернення до суду. Вказана позиція також узгоджується з позицією Верховного Суду України, що викладена в ухвалі від 18.11.2016 року по справі №826/1722/14.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 19.04.2017 року по справі № 820/489/17 прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ГІПРОТРАКТОРОСІЛЬГОСПМАШ" залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.04.2017р. по справі № 820/489/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський В.А.
Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О. Калитка О.М.
Повний текст ухвали виготовлений 19.06.2017 р.