Справа № 819/501/17
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2017-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/5851/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання: Мельничук Б.Б.,

з участю представника апелянта: Решетухи А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж "Тернопільміськтеплокомуненерго" на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року у справі № 819/501/17 за адміністративним позовом Комунального підприємства теплових мереж "Тернопільміськтеплокомуненерго" до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області про визнання протиправними та скасування вимог,

встановив:

Комунальне підприємство теплових мереж "Тернопільміськтеплокомуненерго" (далі - КПТМ "Тернопільміськтеплокомуненерго") звернулось в суд з позовом до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області про визнання протиправними та скасування вимоги управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській "Про усунення порушень законодавства", викладені в листі № 13-19-05-13/1176 від 27.02.2017р.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 10.04.2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з даною постановою Комунальне підприємство теплових мереж "Тернопільміськтеплокомуненерго" оскаржило постанову суду першої інстанції. Вважає, що оскаржувана постанова винесена без належного з'ясування обставин справи і з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить її скасувати і прийняти нову, якою позов задовольнити.

Відповідач в запереченні на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж "Тернопільміськтеплокомуненерго" залишити без задоволення а оскаржувану постанову без змін.

В судовому засіданні представник апелянта надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив задовольнити скаргу, скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задоволити позовні вимоги.

Відповідач повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, однак явки представника в судове засідання не забезпечив, що не перешкоджає розгляду справи без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідно до п. 2.14 Плану контрольно-ревізійної роботи Держаудитслужби України на VІ квартал 2016 року та направлень на проведення ревізії від 19.12.2016 року №№ 91,92 проведено ревізію використання коштів субвенції, наданої у 2015 році з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуги централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування в комунальному підприємстві теплових мереж "Тернопільміськтеплокомуненерго" Тернопільської міської ради за період з 01.08.2015 року по 30.11.2016 року.

За наслідками ревізії складено акт від 25.01.2017 № 05-22/3, у якому встановлено порушення позивачемвимог законодавства, що призвело до збитків (зайво виділених коштів субвенції) на загальну суму 87635,93 грн., та завищення заборгованості з різниці в тарифах на суму 254085,18 грн. Даний акт підписаний посадовими особами позивача із застереженням, а заперечення викладені у листі № 276/4 від 02.02.2017 року.

Як вбачається з матеріалів справи 23.02.2017 року відповідач розглянув письмові заперечення позивача на акт та листом № 13-19-05-13/1039 направив висновки, згідно яких заперечення не прийняті.

В подальшому, 27.02.2017 року управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області направило вимоги "Про усунення порушень законодавства", викладені у листі №13-19-05-13/1176 від 27.02.2017 року, а саме зобов'язано позивача комунальне підприємство "Тернопільміськтеплокомуненерго" Тернопільської міської ради усунути виявлені порушення законодавства в установленому законодавством порядку, тобто відшкодувати завдані збитки (зайво виділені кошти субвенції з державного бюджету в 2015 році) на суму 87635,93 грн. та завищення заборгованості з різниці в тарифах на суму 254085,18 грн. Вичерпну інформацію про вжиті заходи з усунення порушень, разом з завіреними копіями підтверджуючих первинних, розпорядчих та інших документів надати управлінню Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області до 27.03.2017 року.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову виходив з того, що оскаржувана вимога жодним чином не порушує права та інтереси позивача, а законність та правильність обчислення у вимозі розміру збитків, може бути предметом розгляду у судовому порядку у разі звернення органу державного фінансового контролю до підконтрольної установи, а не випадку звернення до суду про визнання вимоги протиправною за позовом установи, яка перевіряється.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду, виходячи з наступного.

Відповідно до положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 року № 43 (далі - Положення № 43), Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань: вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; вертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; застосовує заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, накладає адміністративні стягнення на осіб, винних у порушенні законодавства; передає в установленому порядку правоохоронним органам матеріали за результатами державного фінансового контролю у разі встановлення порушень законодавства, за які передбачено кримінальну відповідальність або які містять ознаки корупційних діянь (підпункт 9 пункту 4 Положення № 43).

Відповідно до пункту 6 Положення № 43 Держаудитслужба для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; у разі виявлення збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір в установленому законодавством порядку.

Згідно пункту 7 Положення № 4, Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 року № 266 "Про утворення міжрегіональних органів Державної аудиторської служби" до складу органів Державної аудиторської служби України входять Держаудитслужба та такі міжрегіональні територіальні органи: Північний офіс Держаудитслужби, Північно-східний офіс Держаудитслужби; Західний офіс Держаудитслужби та Східний офіс Держаудитслужби, які також наділені вищевказаними повноваженнями щодо вжиття в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб.

Пунктом 2 порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 року № 550 визначено, що інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об'єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

Пунктом 7 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" визначено, що право органу державного фінансового контролю пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Згідно пункту 46 Порядку № 550 якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, органом державного фінансового контролю у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Відповідно до пункту 50 Порядку № 550 за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав органи державного фінансового контролю вживають заходів для забезпечення: зокрема звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства.

Органи державного фінансового контролю здійснюють контроль за усуненням об'єктами контролю порушень законодавства за результатами аналізу їх зворотного інформування про вжиті заходи, а також під час наступних ревізій цих об'єктів контролю, систематично вивчають матеріали ревізій і на підставі їх узагальнення вносять відповідним органам державної влади та органам місцевого самоврядування пропозиції щодо перегляду нормативно-правових актів, усунення причин і умов, що сприяли порушенням законодавства. (пункт 52 Порядку № 550).

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного апеляційний суд приходить до висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Аналогічна позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 15 квітня 2014 року № 21-63а14, 20 січня 2015 року у справі № 21-603а14, 27 січня 2015 року у справі № 21-436а14, які мають враховуватися судами загальної юрисдикції відповідно до ст. 244-2 КАС України.

Як встановлено судом першої інстанції, у справі, яка розглядається, відповідач пред'явив вимогу про усунення порушень, в якій зазначено про необхідність відшкодування збитків.

Оскільки такі збитки не можуть бути примусово стягнуті з підконтрольної установи шляхом вимоги, а відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю і правильність їх обчислення, як і наявність підстав для відшкодування, перевіряє суд, який розглядає цей позов, то така вимога фінансового органу обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою неї неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги про визнання протиправною та скасування вимоги не підлягають задоволенню у зв'язку із тим, що вказаною вимогою не порушено прав, свобод та інтересів позивача до пред'явлення Держаудитслужбою позову про стягнення (відшкодування, повернення) зазначених сум в судовому порядку.

Судом першої інстанції було обґрунтовано зроблено висновок щодо недоцільності оцінки правомірності вимоги, оскільки така повинна надаватись судом лише при розгляді позову органу державного фінансового контролю до підконтрольної установи про відшкодування виявлених збитків.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції розглянув спір з дотриманням норм матеріального та процесуального права, внаслідок чого обґрунтовано відмовив в задоволенні позову, у зв'язку з чим підстав для скасування оскаржуваної постанови колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж "Тернопільміськтеплокомуненерго" залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року у справі № 819/501/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
В. М. Каралюс

Повний текст судового рішення виготовлено 22.06.2017р.