Справа № 521/3734/17
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2017 р.м.ОдесаСправа № 521/3734/17

Категорія: 11.1 Головуючий в 1 інстанції: Поліщук І.О.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Федусика А.Г.,

- Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 29 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси (у теперішній час Малиновське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Одеси) про:

- визнання неправомірними дій відповідача щодо призначення йому, щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці в розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, та не зарахування до стажу роботи на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: час роботи в органах прокуратури Одеської області (9 років 2 місяця 7 днів), навчання на денній формі Одеського державного університету ім. І.І. Мечникова (2 роки 5 місяців 2 дня), час служби в Радянській Армії (2 роки, 24 дня);

- зобов'язання відповідача зарахувати до стажу роботи на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: час роботи в органах прокуратури Одеської області (9 років 2 місяця 7 днів), навчання на денній формі Одеського державного університету ім. І.І. Мечникова (2 роки 5 місяців 2 дня), час служби в Радянській Армії (2 роки, 24 дня);

- зобов'язання відповідача нарахувати та виплачувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% від заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді, з подальшим перерахуванням у випадку зміни заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді на якій працював та був звільнений у відставку, починаючи з 14 грудня 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що посадовими особами відповідача невірно розраховано стаж судді, внаслідок чого невірно призначено розмір щомісячного довічного грошового утримання, а саме для обчислення стажу роботи позивача на посаді судді необхідно керуватися законодавством, що діяло при призначенні позивача на посаду судді. Так, суддівський стаж позивача який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання складається з часу роботи на посаді судді, часу роботи в органах прокуратури Одеської області, половини навчання на денній формі Одеського державного університету ім. І.І. Мечникова та часу служби в Радянській Армії, що загалом становить 31 рік 11 днів, що також підтверджується довідкою апеляційного суду Одеської області про розрахунок стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання. Отже, позивач вказує, що має право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% від заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 29 березня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_2 до УПФ України в Малиновському районі м. Одеси про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задоволено.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, УПФ України в Малиновське ОУПФ України в м. Одесі звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд за їх участю, а також у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги Малиновського ОУПФ України в м. Одесі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

ОСОБА_2 наказом Президента України від 04 червня 1999 року №626/99 призначений на посаду судді Білгород-Дністровського міського суду.

Наказом Президента України від 13 грудня 2002 року №1156/2002 позивач призначений заступником голови Білгород-Дністровського міського суду Одеської області.

Постановою Верховної Ради України від 23 вересня 2004 року позивач зарахований на посаду судді судової палати у цивільних справах безстроково з окладом згідно штатного розпису.

Наказом №15-ос від 30 січня 2015 року позивач призначений на посаду заступника голови апеляційного суду Одеської області строком на один рік з 30 січня 2015 року по 29 січня 2016 року.

Рішенням зборів суддів Апеляційного суду Одеської області від 21 грудня 2015 року та Наказом №227-ос від 21 грудня 2015 року позивач призначений на посаду заступника голови апеляційного суду Одеської області строком на два роки з 21 грудня 2015 року по 21 грудня 2017 року.

Наказом голови апеляційного суду Одеської області №252-ос від 12 грудня 2016 року ОСОБА_2 виключений із списочного складу суддів апеляційного суду Одеської області 12 грудня 2016 року.

14 грудня 2016 року позивач звернувся до УПФ України в Малиновському районі м. Одеси з заявою про призначення перерахунку пенсії №7409 та пакетом документів, підготовлених апеляційним судом Одеської області, та поданням для призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Згідно довідки апеляційного суду Одеської області про розрахунок стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, такий стаж на 12 грудня 2016 року дорівнює 31 рік 11 днів і складається з: часу роботи на посаді судді (17 років 5 місяців); часу роботи в органах прокуратури Одеської області (9 років 2 місяця 7 днів); половини строку навчання в Одеському державному університеті ім. І.І. Мечникова (2 роки 5 місяців 2 дня); часу служби в Радянській Армії (2 роки, 24 дня).

Таким чином, згідно Закону "Про судоустрій та статус суддів" він має право на отримання щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90% грошового утримання судді.

УПФ в Малиновському районі м. Одеси позивачу нараховане щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80%, у зв'язку з чим ОСОБА_2 звернувся із даним позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем безпідставно розділено стаж роботи судді і відокремлено зі стажу роботи на посаді судді період проходження строкової військової служби, половину навчання у вищому навчальному закладі та час перебування на прокурорських посадах і врахувавши при визначенні розміру щомісячного довічного грошового утримання лише період роботи на посаді судді, що є неправомірним та суперечить чинному законодавству.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції таким, що відповідає вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України та Закону України "Про статус суддів" від 15 грудня 1992 року №2862-ХІІ, який діяв на день набрання чинності Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року, Постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів", доповненим згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 року №545, рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року №3-рп/2005.

В апеляційної скарзі вказується на те, що стаж роботи позивача на посаді судці, до якого, зокрема, з урахуванням вимог вказаного вище законодавства не зараховується календарний період проходження строкової військової служби та перебування на прокурорських посадах, що в свою чергу не дає право позивачу на отримання йому щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 відсотків суддівської винагороди.

Колегія суддів не погоджується з такими доводами апелянта з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до яких, зокрема, відноситься і щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року №3-рп/2005 право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. Надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

В рішенні Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року №3-рп/2013 (у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст. 2, абз.2 р. 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", ст. 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) також зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо).

На час звільнення позивача у відставку був чинним Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року №2453-VI, ст. 120 якого передбачено, що суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до ст. 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

У відповідності до положень ч.1 ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Частиною 3 ст. 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року №192-VIII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року №1-8/2016, визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Пунктом 11 Перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (редакція до 28 березня 2015 року) передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Згідно з ч.4 ст. 43 Закону України "Про статус суддів" від 15 грудня 1992 року №2862-ХІІ, який діяв на день набрання чинності Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року, судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді.

До стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно з абз.2 п.3-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів", доповненим згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 року №545, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Отже, законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом України "Про судоустрій і статус суддів", було передбачено право судді на зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів, календарного періоду проходження строкової військової служби, а також часу роботи на посадах прокурорів і слідчих.

Статтею 58 Конституції України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з вимогами ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ст. 21 та ст. 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно п.8 ч.4 ст. 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді (ч.6 ст. 47 вказаного Закону).

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці слід врахувати період проходження строкової військової служби позивача (з 12 травня 1982 року по 05 червня 1984 року), половину строку навчання на денній формі в Одеському державному університеті ім. І.І. Мечникова (з 22 серпня 1985 року по 26 червня 1990 року), роботи на посадах помічника прокурора (03 травня 1990 року по 10 липня 1999 року), що дає право на призначення ОСОБА_2 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків від заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді.

Апелянтом безпідставно при розрахунку розміру щомісячного довічного розміру грошового утримання позивача взято до уваги виключно стаж роботи на посаді судді, що становить 31 рік 11 місяців.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги ту обставину, що позивачем, протягом дії Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції, чинній до 28 березня 2015 року, був набутий достатній стаж роботи для призначення довічного грошового утримання судді у розмірі 90 відсотків, який становить 31 рік 11 місяців, що підтверджується належними та допустимими доказами, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції щодо часткового задоволення адміністративного позову правильним.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального закону та вирішив справу по суті правильно, тому постанова суду першої інстанції в порядку ст.200 КАС України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - залишенню без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі залишити без задоволення, а постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 29 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направленні її копій сторонам та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Головуючий: Т.М. Танасогло

Суддя: А.Г. Федусик

Суддя: О.В. Яковлєв