Справа № 813/1919/17
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2017 року № 813/1919/17

о 08 год., 36 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовом Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова
до Державного підприємства «Український Регіональний спеціалізований науково-реставраційний інститут «Укрзахідпроектреставрація»
про стягнення заборгованості в сумі 35277,39 грн.

ВСТАНОВИВ:

Галицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані вимогами ст. 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Інструкцією «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України».

Ухвалою судді від 25.05.2017 року відкрито скорочене провадження в адміністративній справі та запропоновано відповідачу у десятиденний строк з дня одержання ухвали подати заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову.

Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку скороченого провадження, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення за № 18211020, однак у зазначений в ухвалі строк відповідач заперечень на адміністративний позов або заяви про визнання позову не подав.

Безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив:

В обґрунтування позовних вимог позивач надав суду копії:

- корінця повідомлення від 14.03.2017 року Галицького управління ПФУ, про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до ЗУ «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів за січень 2017 року, ( з 01.01.2017 року по 31.03.2017 року) призначеної ОСОБА_1, ОСОБА_2;

- корінця повідомлення від 23.03.2017 року Шевченківського управління ПФУ, про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до ЗУ «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів за січень 2017 року, ( з 01.01.2017 року по 31.03.2017 року) призначеної ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7;

- корінця повідомлення від 14.03.2017 року Личаківського управління ПФУ, про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до ЗУ «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів за січень 2017 року, ( з 01.01.2017 року по 31.03.2017 року) призначеної ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність» №1977-XII вiд 13.12.1991 року з наступними змінами та доповненнями (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Порядком фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 372 від 24.03.2004 року, Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», науково-технічна діяльність - інтелектуальна творча діяльність, спрямована на одержання і використання нових знань у всіх галузях техніки і технологій. Її основними формами (видами) є науково-дослідні, дослідно-конструкторські, проектно-конструкторські, технологічні, пошукові та проектно-пошукові роботи, виготовлення дослідних зразків або партій науково-технічної продукції, а також інші роботи, пов'язані з доведенням наукових і науково-технічних знань до стадії практичного їх використання.

Згідно ст. 24 цього нормативного акта, різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується:

- для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації - за рахунок коштів державного бюджету;

- для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом;

- для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

Постановою Кабінету Міністрів України № 372 від 24.03.2004 року затверджено Порядок фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи». Згідно з п.п. 2, 4 цього Порядку, за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів. У разі ліквідації або зміни власника підприємства, установи, організації чи вищого навчального закладу III - IV рівнів акредитації різниця у розмірі пенсії фінансується за рахунок коштів їх правонаступників у порядку, що діяв стосовно цих підприємств, установ, організацій та закладів до моменту ліквідації або зміни власника.

Згідно п. 5 цього ж Порядку, розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення за зразком, що додається.

Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.

Розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення (п. 5 Порядку).

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

З аналізу наведених норм вбачається що різниця між сумою пенсій за Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та сумою пенсій, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств фінансується у співвідношенні: 50% - за рахунок коштів державного бюджету та 50% - за рахунок коштів цих підприємств (їх правонаступників).

Наданими суду матеріалами справи підтверджується, що працівнику відповідача - гр. ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_2, призначена пенсія відповідно до вимог Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», а відтак у відповідача виник передбачений законодавством обов'язок щодо відшкодування різниці між сумою пенсії, призначеної як науковому працівнику та сумою пенсії, обчисленої на загальних підставах.

Таким чином, заборгованість відповідача - Державного підприємства «Український Регіональний спеціалізований науково-реставраційний інститут «Укрзахідпроектреставрація» по відшкодуванню різниці витрат між сумою пенсії, призначеної як науковому працівнику та сумою пенсії, обчисленої на загальних підставах за період з 01.01.2017 року по 31.03.2017 року, станом на час розгляду справи, становить 35277,39 грн., підтверджується вищевказаними доказами, а також розрахунком сум відшкодування різниці між сумою пенсії, призначеної як науковому працівнику та сумою пенсії, обчисленої на загальних підставах по ДП « Укрзахідпроектреставрація» за період 01.01.2017 по 31.03.2017 року, така є узгодженою. Докази сплати відповідачем вказаної суми заборгованості станом на час розгляду справи відсутні.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобов'язані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень.

Таким чином, позовні вимоги Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 35277,39 грн. підлягають задоволенню повністю.

Розподіл судових витрат згідно ст. 94 КАС України не застосовується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Український Регіональний спеціалізований науково-реставраційний інститут «Укрзахідпроектреставрація» (, пл. Соборна, 3А, м. Львів, 79008) на користь Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова (, пр. Червоної Калини, 35, м. Львів) заборгованість по відшкодуванню різниці витрат між сумою пенсії, призначеної як науковому працівнику та сумою пенсії, обчисленої на загальних підставах за період з 01.01.2017 року по 31.03.2017 року в розмірі 35277,39 грн.

3. Зобов'язати Державне підприємство «Український Регіональний спеціалізований науково-реставраційний інститут «Укрзахідпроектреставрація» виконати постанову негайно.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

У разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, ухвала суду апеляційної інстанції по такій справі є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Суддя Гавдик З.В.