Справа № 615/73/17
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 р.Справа № 615/73/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Валківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на постанову Валківського районного суду Харківської області від 27.04.2017р. по справі № 615/73/17

за позовом ОСОБА_1

до Валківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2017 р. ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивачка) звернулась до Валківського районного суду Харківської області з адміністративним позовом до Валківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (далі - відповідач), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила суд:

- визнати протиправними дії Валківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо не зарахування періоду роботи з 01.09.1999 р. по 06.11.2002 р. в ТОВ "Унісон, ЛТД" до страхового стажу померлого годувальника - ОСОБА_2 та відмову у призначенні пенсії по втраті годувальника на дитину (ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1);

- зобов'язати Валківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області призначити пенсію у зв'язку з втратою годувальника на дитину (ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1).

На обґрунтування позовних вимог посилається на те, що перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 і від шлюбу має доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Після смерті чоловіка, який помер 12.03.2016 р, вона звернулась до Валківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області з приводу призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника та з 13.03.2016 р. їй призначена пенсія по втраті годувальника. Проте, 15.08.2016 р. Валківським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Харківської області прийнято рішення № 3, яким відмовлено у призначенні пенсії по втраті годувальника на ОСОБА_3, яке мотивовано тим, що страховий стаж померлого годувальника на день смерті становить 4 роки 10 місяців 1 день.

Постановою Валківського районного суду Харківської області від 27.04.2017 р. задоволено адміністративний позов ОСОБА_1

Визнано протиправними дії Валківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо не зарахування періоду роботи з 01.09.1999 р. по 06.11.2002 р. в ТОВ "Унісон, ЛТД" до страхового стажу померлого годувальника ОСОБА_2 та відмови у призначенні пенсії по втраті годувальника на дитину (ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1);

Зобов'язано Валківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області призначити пенсію у зв'язку з втратою годувальника на дитину (ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1), з 13.03.2016 р.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апелянт посилається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що є , на його переконання, підставою для скасування судового рішення.

Сторони про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч.6 ст. 12 та ч.1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання 14.06.2017 р. за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно з ч.1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 08.02.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 копія якого долучена до матеріалів справи (а.с. 23).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого 25.05.2013 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Валківського районного управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с 22).

12.03.2016 року у віці 36 років помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, виданого 15.03.2016 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Валківського районного управління юстиції у Харківській області, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с. 24).

На звернення ОСОБА_1 від 05.04.2016 р. щодо призначення пенсії по втраті годувальника рішенням Валківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 07.04.2016 р. № 3 відмовлено в призначенні пенсії та повідомлено, що станом на 05.04.2016 р. страховий стаж померлого годувальника у віці 36 років становить 4 роки 10 місяців 1 день, що не дає права для призначення пенсії по втраті годувальника (а.с. 80).

25.05.2016 р. ОСОБА_1 вдруге звернулась до Валківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника на доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 57).

Відповідно до протоколу Валківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області № 140 від 31.05.2016 р. призначено пенсію по втраті годувальника на ОСОБА_3 з 13.03.2016 р. (а.с. 81-82).

15.08.2016 р. рішенням Валківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області № 3 відмовлено у призначенні пенсії по втраті годувальника на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Рішення мотивовано тим, що страховий стаж померлого годувальника на день смерті становить 4 роки 10 місяців 1 день. До страхового стажу не зараховано період роботи з 01.09.1999 р. по 06.11.2002 р., в зв'язку з тим, що згідно довідки управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова № 4366-27/03 від 30.03.2016 р. ТОВ фірма "Унісон, ЛТД" не здійснювала фінансову діяльність в вищезазначений період, та знята з обліку з 28.08.2001 р., яка наступила раніше дати звільнення з роботи ОСОБА_2 (а.с. 58-59).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що Валківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області, відмовляючи у призначенні пенсії у зв'язку із втратою годувальника на дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, діяло не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

У силу ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 р. ( далі - Закон № 1058-ІV) за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають право громадяни України, які застраховані згідно з цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону та інші особи, передбачені цим законом (п.1 ч.1ст. 8 Закону № 1058-ІV).

Згідно зі статтею 36 Закону № 1058-ІV пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Відповідно до вимог ст. 32 Закону № 1058-ІV особи, визнані інвалідами, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією, зокрема: для інвалідів II та III груп: до досягнення особою 23 років включно - 1 рік; від 24 років до досягнення особою 26 років включно - 2 роки; від 27 років до досягнення особою 28 років включно - 3 роки; від 29 років до досягнення особою 31 року включно - 4 роки; від 32 років до досягнення особою 33 років включно - 5 років; від 34 років до досягнення особою 35 років включно - 6 років; від 36 років до досягнення особою 37 років включно - 7 років; від 38 років до досягнення особою 39 років включно - 8 років; від 40 років до досягнення особою 42 років включно - 9 років; від 43 років до досягнення особою 45 років включно - 10 років; від 46 років до досягнення особою 48 років включно - 11 років; від 49 років до досягнення особою 51 року включно - 12 років; від 52 років до досягнення особою 55 років включно - 13 років; від 56 років до досягнення особою 59 років включно - 14 років.

Отже, для призначення пенсії за годувальника, який помер у віці від 36 років до досягнення особою 37 років включно, його страховий стаж на день смерті повинен становити не менше 7 років.

Страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ч.1ст. 24 Закону № 1058-ІV).

Відповідно до ч.2 ст. 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За приписами ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ від 05.11.1991 р. (далі - Закон №1788-ХІІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідач вказує, що загальний стаж померлого ОСОБА_2 складає 4 роки 10 місяців 1 день, посилаючись на те, що стаж роботи з 01.09.1999 р. по 06.11.2002 р. зарахувати до страхового стажу роботи не має підстав у зв'язку з тим, що згідно з довідкою управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова № 4366-27/03 від 30.03.2016 р. ТОВ фірма "Унісон, ЛТД" не здійснювала фінансову діяльність в вищезазначений період, та знята з обліку з 28.08.2001 р. (а.с. 84).

Статтею 62 Закону №1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, чинне законодавство визначає трудову книжку основним документом, що підтверджує стаж роботи.

Відповідно до трудової книжки, ОСОБА_2 прийнятий на роботу в ТОВ фірма "Унісон, ЛТД" на посаду водія на підставі наказу №7 від 01.09.1999 р. та звільнений за власним бажанням згідно з наказом №48 від 06.11.2002 р. (а.с. 9).

Згідно з Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами, а також на підставі показань свідків (пункти 1, 2 Порядку).

Відповідно до п.18 цього Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Згідно з п.20 цього Порядку в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, а в разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

На переконання суду, Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, було прийнято саме з метою створення юридичних механізмів підтвердження трудового стажу працівників з метою належної реалізації ними права на пенсійне забезпечення, у зв'язку з чим Порядком передбачено кілька альтернативних способів підтвердження трудового стажу, які можуть бути застосовані в різних ситуаціях (на підставі інших, ніж трудова книжка, документів або на підставі показань свідків).

У жодному разі не можна дійти висновку, що метою цього Порядку є створення формальних перешкод для реалізації права особи на отримання пенсії. І хоча вимагаючи деякі документи (наприклад, уточнюючу довідку підприємства), органи Пенсійного фонду України переслідують в цілому законну мету попередження зловживання громадянами своїми правами та запобігання необґрунтованому призначенню пенсії, тим не менше органи Пенсійного фонду України, виконуючи свої повноваження повинні діяти обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та пропорційно (ч.3 ст.2 КАС України) з тим, щоб не створювати штучних і явно необґрунтованих перешкод для реалізації громадянами їх прав.

Однак в контексті обставин цієї справи, суд приходить до висновку, що відповідач діяв суто формально, всупереч конституційному принципу верховенства права та з порушенням вимог указаних вище пунктів 3, 5, 6, 8 ч.3 ст.2 КАС України.

Щодо доводів апелянта про те, що ТОВ фірма "Унісон, ЛТД" в період з 01.01.1999 р. по 21.07.2001 р. не подавало звіти, внески не зараховувало та знято з обліку 28.08.2001 р. колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з положеннями ст. 5, 15 Закону України "Про оплату праці", ст. 97 Кодексу законів про працю України, ст. 14 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за організацію роботи по виплаті заробітної плати та відрахувань з неї на пенсійне страхування відповідає роботодавець.

Відповідно до ч.3 ст. 20 Закону № 1058-ІV обчислення страхових внесків територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески обчислюються територіальним органом Пенсійного фонду в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, за непрямим методом виходячи з оцінки валового доходу та витрат страхувальника, кількості осіб, які перебувають з ним у трудових відносинах, обсягу виробленої (реалізованої) продукції (послуг), суми сплачених ним податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законодавством, у разі: ухилення страхувальника чи його посадових осіб від надання територіальному органу Пенсійного фонду звітності чи інших документів про сплату страхових внесків; неведення страхувальником бухгалтерського обліку чи відсутності в нього відповідних первинних документів; якщо сума страхових внесків, нарахована страхувальником, не підтверджується документами.

Обчислення територіальними органами Пенсійного фонду сум страхових внесків за минулі періоди провадиться виходячи з розміру страхового внеску, що діяв на день нарахування виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Колегія суддів вважає, що ОСОБА_2 працював на вказаному підприємстві, приймався та звільнявся з роботи відповідно до чинного законодавства.

Документи про перерахування внесків ТОВ фірма "Унісон, ЛТД" відсутні в органах Пенсійного фонду України не з вини ОСОБА_2

Таким чином, не подання звітів, не перерахування внесків до Пенсійного фонду роботодавцем не може позбавити малолітню дитину позивачки її конституційного права на соціальний захист, зокрема на отримання пенсії в зв'язку з втратою годувальника.

Враховуючи вищенаведене, у померлого годувальника наявний загальний стаж 7 років 2 місяців 17 днів, що є достатнім для призначення пенсії по втраті годувальника відповідно до ст. 32,36 Закону № 1058-ІV.

За приписами "п" ч.1 ст. 86 Закону №1788-ХІІ пенсії у разі втрати годувальника призначаються з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо визнання протиправними дій Валківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо не зарахування періоду роботи з 01.09.1999 р. по 06.11.2002 р. в ТОВ "Унісон, ЛТД" до страхового стажу померлого годувальника ОСОБА_2 та відмови у призначенні пенсії по втраті годувальника на дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та зобов'язання відповідача призначити пенсію у зв'язку з втратою годувальника на дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 13.03.2016 р.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обгрунтуванням, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 41,160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Валківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області залишити без задоволення.

Постанову Валківського районного суду Харківської області від 27.04.2017р. по справі № 615/73/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Курило Л.В.
Судді Присяжнюк О.В. Бартош Н.С.
Повний текст ухвали виготовлений 19.06.2017 р.