Справа № 818/742/17
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

818/742/17

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2017 р. Справа № 818/742/17

Сумський окружний адміністративний суд в особі головуючого судді Опімах Л.М., розглянувши в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення Недригайлівської районної державної адміністрації Сумської області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області в особі головного державного виконавця Тимофєєвої Т.І. про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.05.2017 р. до Управління праці та соціального захисту населення Недригайлівської районної державної адміністрації Сумської області надійшла постанова Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 15.05.2017 р. серії ВП № 53055683 про накладення штрафу в сумі 5100,00 грн за невиконання рішення суду. Зазначає, що Управління не має можливості сплатити суму штрафу, що зумовлено винятковими обставинами. Так, статтею 95 Конституції України встановлено, що виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. При цьому використання службовою особою бюджетних коштів всупереч їх цільовому призначенню або в обсягах, що перевищують затверджені межі видатків, тягне за собою встановлену законом відповідальність. Бюджетним кодексом України визначено, що для здійснення програм та заходів, які проводяться за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядниками бюджетних коштів, у даному випадку – Міністерством соціальної політики України. Тобто зазначені кошти Управління отримує від Департаменту соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації, а Департамент, у свою чергу, отримує субвенцію від головного розпорядника коштів. Однак, розмір таких коштів не передбачений у державному бюджеті та не виділений управлінню. Зважаючи на дані обставини позивач вважає, що УПСЗН Недригайлівської РДА з поважних причин не мало можливості виконати рішення суду у спосіб і порядок, визначений виконавчим документом, а тому у відповідача не було правових підстав до застосування санкцій, передбачених ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження".

У судове засідання позивач не прибув, 29.05.2017 р. подав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без участі його представника (а.с.19).

У судове засідання представник відповідача не прибув, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки всупереч ч. 2 ст. 40 КАС України суд не повідомив, заперечень стосовно позовних вимог не надсилав. Крім того, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання по справі за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно зі ст.ст. 12, 41 КАС України не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи й оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15.05.2017 р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області було винесено постанову про накладення штрафу на Управління праці та соціального захисту населення Недригайлівської районної державної адміністрації Сумської області в сумі 5100,00 грн за невиконання рішення суду (а.с.8).

На думку суду, постанова державного виконавця про накладення штрафу відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження" з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі – Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі – рішення) – сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Пунктом 16 частини 3 статті 18 Закону передбачено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

За змістом ч. 1 ст. 75 Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника – юридичну особу – у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З системного аналізу вказаних норм вбачається, що безумовною підставою для накладення штрафу є невиконання рішення без поважних причин.

Позивач вважає дії відповідача щодо винесення постанови про накладення штрафу неправомірними, оскільки на виконання рішень судів ним були проведені певні дії, а саме направлено листи до Департаменту соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації про додаткове виділення коштів для виплати компенсацій окремим категоріям громадян та проведені відповідні розрахунки недоплачених сум. Фактично ж рішення суду не було виконано з поважних причин, а саме через те, що розмір таких коштів не передбачений у державному бюджеті та не виділений Управлінню праці та соціального захисту населення Недригайлівської РДА. Однак суд звертає увагу, що після відкриття виконавчого провадження боржником не вжито жодних заходів, спрямованих на виконання вказаного судового рішення. Надані в якості доказів лист Міністерства соціальної політики України та копії рішень судів не свідчать про спроби виконання рішення та не стосуються предмета спору в даній справі взагалі.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Оскільки позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження поважності причин невиконання рішення, про які він зазначає в позовній заяві, суд вважає, що за наведених обставин та правових норм вимоги позивача необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Управління праці та соціального захисту населення Недригайлівської районної державної адміністрації Сумської області до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області в особі головного державного виконавця Тимофєєвої Т.І. про скасування постанови – відмовити за необгрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Л.М. Опімах