Справа № 278/612/16-а
Суддя: Зубчук І. В.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 278/612/16-а
П О С Т А Н О В А

іменем України

13 червня 2017 року, Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді - Зубчук І.В.

секретаря с/з - Гуцало Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, третьої особи ОСОБА_4 про визнання рішення протиправним та скасування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з даним адміністративним позовом в якому просить визнати протиправним і скасувати рішення Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області №860 від 17 вересня 2015 року «Про надання дозволу ОСОБА_4, ОСОБА_2 на розробку проекту відведення земельної ділянки у власність», яким надано дозвіл ОСОБА_4 та позивачу на розробку проекту землеустрою відведення земельної ділянки у власність площею 0,02 га. для ведення садівництва в смт.Новогуйвинське по провулку Моторному, 4. Позивач мотивує позов тим, що відповідач маніпулює черговість розгляду заяв громадян, що призводить до порушення чинного законодавства та який виділив позивачу земельну ділянку меншою площею, ніж та, що наявна за вказаною адресою і на яку він має право.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з викладених вище підстав, в подальшому подав заяву про розгляду справи у його відсутність.

Представник відповідача Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області позов не визнав та пояснив, що оскаржуване рішення було прийнято законно. Водночас, не заперечував той факт, що позивач звернувся з заявою про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки раніше, ніж третя особа.

Представник третьої особи ОСОБА_4 - ОСОБА_5 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та заперечував проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Відповідно до частини першої статті 10, статті 25, пункту 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради

Відповідно до пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу до повноважень сільських, селищних, міських рад належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності.

Системний аналіз положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (частини першої статті 10, статей 16, 17, 18, 25, 26 та інших) свідчить про те, що органи місцевого самоврядування при вирішенні питань місцевого значення, віднесених Конституцією України та законами України до їхньої компетенції, є суб'єктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції, зокрема нормотворчу, координаційну, дозвільну, реєстраційну, розпорядчу. Як суб'єкти владних повноважень органи місцевого самоврядування вирішують в межах закону питання в галузі земельних відносин.

Так, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 01.04.2010 року № 10-рп/2010 положення пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб'єкти владних повноважень;

- положення пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на "спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності" слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

З урахуванням викладеного, виходячи з предмету спірних правовідносин, зважаючи на наявність у відповідача у спірних правовідносинах визначальних ознак суб'єкта владних повноважень у розумінні пункту 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про наявність у переданому на вирішення суду спорі визначальних ознак справи адміністративної юрисдикції.

Судом встановлено, що рішенням Новогуйвинської селищної ради Житомирського району №860 від 17 вересня 2015 року «Про надання дозволу ОСОБА_4, ОСОБА_2 на розробку проекту відведення земельної ділянки у власність» задоволено заяву ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та надано їм дозвіл на розробку проекту землеустрою відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,02 га. для ведення садівництва в смт.Новогуйвинське по провулку Моторному, 4 (а.с.4).

Частиною 1 статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року №280 передбачено, що вирішення питань земельних відносин є виключною компетенцією пленарних засідань сільських, селищних, міських рад.

Згідно частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Частиною сьомою вказаної статті Земельного кодексу України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

У відповідності до ст.24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Водночас, судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 першим звернувся з заявою щодо відведення йому у власність земельної ділянки, однак з незрозумілих підстав дану заяву було розглянуто відповідачем разом з заявою третьої особи ОСОБА_4, чим порушено його права, гарантовані статтею 24 Конституції України.

Крім того, суд звертає увагу відповідача на те, що відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, останній не надав жодного доказу на підтвердження того факту, що згадану заяву ОСОБА_6 було з об'єктивних причин розглянуто разом з вирішенням заяви ОСОБА_4

Відтак, позов підлягає повному задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст.ст. 11, 17, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати частково протиправним та скасувати рішення Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області №860 від 17.09.2016 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянам ОСОБА_4, ОСОБА_2»:

-в частині надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр.ОСОБА_4 орієнтовною площею 0,02 га. для ведення садівництва в АДРЕСА_1, на території Новогуйвинської селищної ради Житомирського району, Житомирської області;

-в частині визначеної орієнтовної площі 0,02 га. земельної ділянки для ведення садівництва, щодо якої було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою у власність гр.ОСОБА_2 для ведення садівництва в АДРЕСА_1, на території Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області.

Зобов'язати Новогуйвинську селищну раду Житомирського району Житомирської області розглянути заяву ОСОБА_2 від 01 вересня 2014 року в частині визначення орієнтовної площі земельної ділянки для ведення садівництва, щодо якої було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою у власність гр.ОСОБА_2 для ведення садівництва в АДРЕСА_1, на території Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області.

Стягнути з Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір при подачі позову в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський районний суд Житомирської області. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: І.В.Зубчук