Справа № 521/21456/16-а
Суддя: Целух А. П.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ провадження 2а/521/87/17
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«01» червня 2017 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Целуха А.П.,
при секретарі судового засідання Корнієнко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 2 батальону УПП м.Одеса ДПП лейтинанта поліції Вольвича Євгена Володимировича, Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції про визнання постанови незаконною,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з уточненим позовом до інспектора 2 роти 2 батальону УПП м.Одеса ДПП лейтинанта поліції Вольвича Євгена Володимировича, Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції про визнання постанови незаконною, посилаючись на те, що винесена інспектором поліції постанова серії АР №168691 від 08. 12. 2016 р. р. про притягнення його до адміністративної відповідальності передбачену ч.2 ст. 122 КУпАП є необґрунтованою, безпідставною та не підтвердженою належними доказами, тобто підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відсутні. Таким чином позивач вважаэ що ніякого адміністративного правопорушення він не здійснював та не проїжджав на червоний сигнал світлофора, а відповідачем не надано до суду доказів на підтвердження того, що він своїми діями порушила вимоги ПДР, що послужило підставою притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вважає постанову про накладення адміністративного стягнення незаконною та просила її скасувати.
Представник відповідача Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції та інспектор 2 роти 2 батальону УПП м.Одеса ДПП лейтинант поліції Вольвич Євген Володимирович в судове засідання з`явились, належним чином повідомлялися причини не явки суду не повідомили.
Суд, вислухавши думку учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 69 ч. 1 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
В судовому засіданні встановлено, що 08.12. 2016 р. у м. Одеса по вул. Люстдорфськаій дорозі 19 інспектором 2 роти 2 батальову УПП м.Одеса ДПП лейтинантом поліції Вольвичем Євгеном Володимировичем було винесено постанову серії АР №168691, якою до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за вчинене ним адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, проїзд на заборонний сигнал світлофора.
Так, згідно постанови серії АР №168691від 08.12. 2016 p., 08.12. 2016 р. приблизно о 17 год. 45 хв. у м. Одесі на перехресті вул..Космонавтів та Маршала Малиновського водій автомобіля skoda fabia д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , здійснивши проїзд на заборонений сигнал світлофора (червоний), чим порушив п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху.
Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП, - порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
За таких обставин, позивач не погоджується з діями відповідача, вважає, що останній безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності, враховуючи той факт, що він не порушував вимоги ПДР України, відповідачем не надано належних та допустимих доказів , які б підтверджували факт правопорушення, а тому позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.
Частиною другою ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.
Відповідно до ч. 2ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Як вбачається з матеріалів справи , факт правопорушення позивачем , а саме проїзду на червоний сигнал світлофора, відсутній.
Відео зйомка під час руху автомобілів не здійснювалась, свідків події інспектор не вказав та не клопотав залучити таких осіб до допиту у судовому засіданні.
В судовому засіданні встановлено, що докази, які б відповідали вимогам ст. 251 КУпАП та обєктивно фіксували обставини вчинення правопорушення позивачем, - відсутні.
У свою чергу, зміст оскаржуваної постанови не містить посилання на докази, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП та зафіксування обставин вчинення правопорушення.
Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При винесенні оскаржуваної постанови належним чином, відповідно до вимог ст.280 КУпАП, не перевірено усіх істотних обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, викладені в ній дані не підтверджені доказами. Будь-які інші докази про наявність вини позивача у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, відсутні.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, субєкт владних повноважень зобовязаний дотримуватися принципів адміністративних правовідносин, які, зокрема, закріплені у ч.3 ст.2 КАС України. За таких обставин, субєкт владних повноважень зобовязаний у своїй діяльності приймати рішення:
- на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;
- з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
- обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
- безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо;
- з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
- пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
- з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
- своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Зазначені принципи випливають із положень ст.19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як зазначено в оскаржуваній постанові, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності є вчинення нею правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а саме проїзд на заборонний сигнал світлофора.
Натомість, всупереч вимогам ч.2 ст.71 КАС, відповідачем не надано до суду доказів на підтвердження того, що своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 8.7.3 (е) ПДР, що послужило підставою притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Таким чином, позов підлягає до задоволення з підстав недоведеності суб`єктом владних повноважень факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.
Керуючись: ст. ст.11,14,69,70,71,158-163,167,171-2,254 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 2 батальону УПП м.Одеса ДПП лейтинанта поліції Вольвича Євгена Володимировича, Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції - задовольнити у повному обсязі.
Визнати дії службової особи, а саме лейтенанта поліції м. Одеси Вольвич Е. В. по притягненню ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності-неправомірними.
Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 168691 від 08. 12. 2016 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня її проголошення.
ГОЛОВУЮЧИЙ А.П. ЦЕЛУХ