Справа № 826/10642/16
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

20 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Грибан І.О. Собківа Я.М. Кондратенко Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Київської міської митниці ДФС на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Акрілат-Хімконтракт» до Київської міської митниці ДФС, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне підприємство «Акрілат-Хімконтракт» звернувся до суду з позовом до Київської міської митниці ДФС, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві про зобов'язання відповідача підготувати висновок про повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених і зарахованих до бюджету мита у розмірі 5 974,77 грн., ПДВ у розмірі 19 578,85 грн. та надати його разом з іншими передбаченими законодавством документами до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 лютого 2017 року адміністративний позов задоволено.

Зобов'язано Київську міську митницю ДФС підготувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві висновок про повернення Приватному підприємству «Акрілат-Хімконтракт» надмірно сплачених до Державного бюджету України сум платежів, а саме: мита у розмірі 5 974,77 грн. та ПДВ у розмірі 19 578,85 грн.

Не погодившись з постановою суду, відповідач - Київська міська митниця ДФС звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 31 січня 2013 року між фірмою «WEIFANG ENGLISH INDUSTRY CO., LTD» (Китай), як продавцем, та позивачем, як покупцем, укладено контракт №LIQ130128В, а 23 березня 2013 року підписано додаток № 3 до контракту, згідно з якими, продавець зобов'язується поставити і продати, а покупець - прийняти та оплатити товар: 100 т за ціною 765,00 доларів США/т.

Даний товар і відповідні товаросупровідні документи позивачем подано до митного оформлення. Згідно з вантажною митною декларацією (електронне декларування) №100250000/2013/057566 від 23 травня 2013 року, митна вартість товару, заявлена позивачем до митного оформлення відповідно до ст. 58 Митного кодексу за першим методом (за ціною договору), склала 611 464,50 грн. (76 500,00 доларів США).

Разом з тим, 23 травня 2013 року митним органом прийнято рішення №100250000/2013/600727/2 про коригування митної вартості товарів.

Після здійснення коригування митної вартості за заявою позивача, з метою уникнення простою, товар випущений у вільний обіг шляхом надання гарантій за митною декларацією №100250000/2013/057627 від 23 травня 2013 року, згідно з якою, митним органом безпідставно збільшено митну вартість товару, що, у свою чергу, призвело до переплати позивачем при митному оформленні товару мита у розмірі 5 974,77 грн. та ПДВ у розмірі 19 578,85 грн.

В подальшому, рішення про коригування митної вартості товару позивачем оскаржено в судовому порядку.

Так, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 грудня 2013 року в адміністративній справі № 826/16054/13-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2014 року, задоволено позов ПП «Акрілат-Хімконтракт», а саме: визнано протиправним та скасовано рішення від 23 травня 2013 року №100250000/2013/600727/2 про коригування митної вартості товарів.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04 березня 2015 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 грудня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2014 року залишено без змін.

Зважаючи на факт скасування рішення про коригування митної вартості товарів у судовому порядку та набрання судовим рішенням законної сили, позивач звернувся до відповідача із заявою від 20 травня 2016 року № 19 про повернення платнику податків митних платежів, надмірно сплачених до бюджету.

За результатами розгляду звернення, листом від 07 червня 2016 року №3842/10/26-70-19-01 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для підготовки висновку про повернення надмірно сплачених платежів, оскільки питання повернення вказаних коштів не було предметом розгляду в адміністративній справі № 826/16054/13-а.

Вважаючи відмову відповідача у поверненні надмірно сплачених платежів протиправною, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини шостої статті 264 Митного кодексу України, у разі якщо після сплати декларантом податків і зборів (обов'язкових платежів) згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, буде прийнято рішення про застосування митної вартості, заявленої декларантом, сума надміру сплачених податків і зборів (обов'язкових платежів) повертається декларанту у місячний термін з дня прийняття рішення у порядку, передбаченому законодавством.

Згідно статті 301 Митного кодексу України, повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України. Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів.

В силу статті 43 Податкового кодексу України, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються органом державної податкової служби на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові Державного казначейства України.

Процедура повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, визначена Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20.07.2007р. № 618, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2007р. за № 1097/14364.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надміру сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою. Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

До заяви додаються: аркуші з позначенням «3/8» комплектів бланків митних декларацій форм МД-2 і МД-3 і доповнення (у разі їх оформлення) або другий аркуш оформленої посадовою особою митного органу уніфікованої митної квитанції МД-1, за якою помилково та/або надмірно сплачено митні та інші платежі; документи, що підтверджують суму помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів; документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяв про повернення надмірно сплачених митних та інших платежів, у випадках, передбачених в абзацах третьому - восьмому цього пункту.

Згідно п. 2, п. 3, п. 4, п. 5 та п. 6 розділу ІІІ вказаного Порядку, визначений наступний порядок розгляду заяви платника: заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником або заступником керівника митного органу разом з пакетом документів передається до відділу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум. Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати. Керівник або заступник керівника митного органу на підставі результатів перевірки, в разі її проведення, підписує висновок про повернення, реєстр висновків про повернення та супровідний лист, адресований органу Державного казначейства України - пакет документів на повернення коштів. Пакет документів на повернення коштів передається до загального відділу для реєстрації та відправки до органу Державного казначейства України.

Відповідно до п. 7 розділу ІІІ цього ж Порядку, висновок про повернення платникам податків помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів повинен бути прийнятий митним органом не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення 20-денного строку з дня подання платниками податків заяви.

Таким чином, за результатами розгляду такого звернення платника митним органом та за наявності підстав для повернення таких коштів Керівник (заступник керівника) митного органу підписує Висновок про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи згідно додатку № 1 до Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженим наказом Державної митної служби України, Державного казначейства України від 20 липня 2007 року № 611/147.

За відсутності підстав для повернення коштів у встановленому порядку готується та надсилається заявнику письмова обґрунтована відповідь.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для відмови у поверненні коштів апелянт вказує на відсутність обов'язку, покладеного судовим рішенням, повернути надміру сплачені кошти. Разом з тим, відповідач не заперечує на необґрунтованість заявлених Підприємством вимог повернути кошти та не вказує на недоліки поданих документів.

Натомість, вказані доводи апелянта колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 грудня 2013 року в адміністративній справі № 826/16054/13-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2014 року, задоволено позов ПП «Акрілат-Хімконтракт», а саме: визнано протиправним та скасовано рішення від 23 травня 2013 року №100250000/2013/600727/2 про коригування митної вартості товарів.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04 березня 2015 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 грудня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2014 року залишено без змін.

Таким чином, судовими рішеннями, які набрали законної сили підтверджено протиправність рішення відповідача про коригування митної вартості товарів, ввезених на митну територію України позивачем.

Крім того, позивач у передбаченому чинним законодавством порядку звернувся до митного органу із відповідною заявою про повернення надмірно сплачених митних платежів.

Отже, неподання відповідачем відповідного висновку до органів держказначейства свідчить про протиправну бездіяльність з боку відповідача, оскільки митним органом за результатами отриманої заяви позивача не було вжито заходів та вчинено дій, визначених Порядком № 618, а саме: проведення перевірки, встановлення факту відсутності надмірної сплати податку, встановлення факту оформлення заяви не за встановленими порядком і формою. Тобто, митницею не виконано процедурних обов'язків щодо алгоритму дій, покладених на неї зазначеним вище Порядком, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав вчинити такі дії.

Верховний Суд України, зокрема в постанові від 12 листопада 2014 року у справі № 21-201а14 та від 25 листопада 2014 року у справі № 21-207а14 зазначив, що якщо суд визнає рішення і дії митних органів із зазначених питань протиправними, зобов'яже вчинити певні дії відповідно до вимог митного законодавства і коли у рішенні суду буде констатована неправильність чи хибність рішень чи дій митних органів, які зумовили (призвели, потягли) помилкову та/або надмірну сплату сум митних платежів, ці платежі повертаються декларанту в порядку і на умовах, встановлених статтею 301 МК України, статтею 43 ПК України і статтею 45 БК України, з дотриманням процедури, врегульованої Порядком повернення коштів та Порядком взаємодії, на підставі його заяви та у місячний термін з дня прийняття висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи.

Якщо між сторонами виник спір про правомірність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо повернення митних платежів, позивач має право заявити вимогу про визнання рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправними, скасувати такі рішення та змусити його до виконання закону.

Разом з тим, рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.

Відповідно до пункту 43.5 статті 43 Податкового кодексу України та розділу ІІІ Порядку № 618, положення яких перекликаються між собою, контролюючий орган готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Таким чином, в даному випадку, вимога позивача зобов'язати митний орган прийняти висновок про повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених митних платежів та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, може бути вказівкою на спосіб відновлення порушеного права.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначене відповідає правовій позиції викладеній Верховним Судом України в постанові від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15.

У відповідності до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновки Верховного Суду України, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норми права, а також мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосування таких норм права.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість заявленої позивачем вимоги про зобов'язання відповідача підготувати та подати Головному управлінню Державної казначейської служби України у місті Києві висновок про повернення з Державного бюджету України позивачу надмірно сплачених і зарахованих до бюджету платежів: мита у розмірі 5 974,77 грн. та ПДВ у розмірі 19 578,85 грн.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог Приватного підприємства «Акрілат-Хімконтракт» та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Судді Вівдиченко Т.Р. Грибан І.О. Собків Я.М.

Повний текст ухвали виготовлено 21.06.2017 року

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Грибан І.О.

Собків Я.М.