Справа № 173/487/17
Суддя: Шевченко О. Ю.
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №173/487/17
Провадження №2-а/173/45/2017
ПОСТАНОВА

іменем України

24 травня 2017 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шевченко О.Ю.

при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Редька О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Пушкарівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області про визнання рішення протиправним та його скасування, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Верхньодніпровська міська рада

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Пушкарівської сільської ради про визнання рішення протиправним та його скасування. В обґрунтування позову зазначено, що в 2010 році він вирішив побудувати гараж та звернувся до Верхньодніпровської міської ради із заявою про надання дозволу на виділення земельної ділянки під будівництво гаражу по вул.. Дімітрова (Римська) біля будинку № 63 в м.Верхньодніпровськ. Рішенням Верхньодніпровської міської ради № 1013-41/V від 24 червня 2010 року було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування гаражу. Потім в грудні 2016 року позивач дізнався, що вказана земельна ділянка вже знаходиться на території Пушкарівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. У зв'язку з чим позивач звернувся до Пушкарівської сільської ради із заявою про надання дозволу на виділення тієї ж земельної ділянки на розробку проекту землеустрою та його затвердження, але рішенням Пушкарівської сільської ради № 141-13/ VІІ від 21 грудня 2016 року йому було безпідставно відмовлено. Позивач вважає вказане рішення Пушкарівської сільської ради протиправним та у зв'язку з чим просив його скасувати.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили суд задовольнити заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених у позові. Позивач зауважив, що всі дозволи для виділення йому цієї земельної ділянки в нього були, проект був узгоджений з усіма інстанціями, тому підстав для відмови йому у сільській раді не було. Цей гараж має будуватися не на окремій земельній ділянці, а як частина цілого ряду гаражів.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суду пояснив, що рішення сільської ради про відмову у наданні земельної ділянки було ухвалено після проведення громадських слухань, на яких мешканці сусідніх із земельною ділянкою будинків, висловилися категорично проти цього будівництва. Це питання було винесено на обговорення комісії, а потім і засідання сесії і депутати одноголосно проголосували проти. Будівництво планується у дворі будинків № 53 та 53а по вул.Римській. Будівлі гаражів там вже є та позивач планував приєднати свій гараж до існуючих. Окрім того не затверджений генеральний план забудови території Пушкарівської сільської ради.

Представник третьої особи в судовому засіданні пояснив, що дійсно позивачу надавався дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування гаражу. Проект був узгоджений, але не затверджений, оскільки ця земельна ділянка вже знаходиться на території Пушкарівської сільської ради. Тому позивачу було рекомендовано звернутися до Пушкарівської сільської ради.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.

24 червня 2010 року Верхньодніпровською міською радою було ухвалено рішення № 1013-41/ V про дозвіл на розроблення проекту відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування гаражу ОСОБА_1 за адресою: м.Верхньодніпровськ вул..Дімітрова (біля будинку № 63) (а.с.4). Позивачем було отримано акт розбивки господарчих споруд в натурі 30 червня 2010 року, викопіювання з проекту м.Верхньодніпровськ (а.с.5), висновок Відділу Держкомзему у Верхньодніпровському районі про погодження проведення землевпорядних робіт щодо відведення земельної ділянки у власність від 15 липня 2010 року (а.с.33), акт попереднього обстеження земельної ділянки від 10 серпня 2010 року, який був погоджений представниками Верхньодніпровської міської ради, відділу Держкомзему у Верхньодніпровському районі, відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури, Верхньодніпровської СЕС (а.с.35).

В лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Верхньодніпровської міської ради та отримав відповідь про те, що з 1 січня 2013 року земельна ділянка, на розробку проекту відведення якої було надано дозвіл, відноситься до земель Пушкарівської територіальної громади (а.с.6). У зв'язку з чим ОСОБА_1 звернувся до Пушкарівської сільської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки для будівництва гаражу по вул..Римській (в районі будинку № 63) та рішенням № 141-13/VІІ йому було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки для будівництва гаража (а.с.6). Це рішення Пушкарівської сільської ради позивачем не оскаржується.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно з ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Частиною 7 цієї ж статті передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Отже, саме до компетенції Пушкарівської сільської ради відноситься вирішення питання про передачу у власність земельних ділянок із земель комунальної власності на території Пушкарівської сільської ради. А тому ОСОБА_1 правомірно звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки для будівництва гаражу.

Чинним законодавством, зокрема ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, передбачено вичерпний перелік підстав відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Разом з тим рішення Пушкарівської сільської ради, яким позивачу було відмовлено у наданні земельної ділянки не містить взагалі підстав такої відмови, посилань на положення закону, зокрема ст. 118 ЗК України, взагалі не наведено його обґрунтування, а лише зазначено, що рішення ухвалюється з урахуванням рекомендації постійної комісії з питань агропромислового комплексу, земельних ресурсів, екології, благоустрою, охорони навколишнього середовища, будівництва та транспорту. Так само в протоколі 13 сесії 7 скликання Пушкарівської сільської ради від 21 грудня 2016 року не зазначено підстави такої відмови (а.с.27-28). З протоколу засідання постійної комісії № 12 від 21 грудня 2016 року також не є зрозумілим, що слугувало підставою для відмови у наданні земельної ділянки позивачу (а.с.24-26).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що рішення Пушкарівської сільської ради від 21 грудня 2016 року № 141-13/VІІ не відповідає вимогам закону, оскільки в ньому не зазначено жодної законної підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у відповідності до ст. 118 ЗК України, рішення не є мотивованим, оскільки не містить жодних обґрунтувань такої відмови.

При цьому суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на протокол № 1 громадського обговорення дозволу на розробку технічної документації на будівництво гаражу по вул..Римська від 19 листопада 2016 року, на якому виступили мешканці будинку № 53а, які висловилися проти будівництва гаражу, оскільки сама лише громадська думка не може бути підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у відповідності до ст. 118 ЗК України, за умови, що відсутні інші підстави для такої відмови. Також суд приймає до уваги, що згідно з довідкою з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями від 3 листопада 2016 року земельна ділянка площею 0,0078 га по вул..Дімітрова (біля буд. № 63) належить до земель комунальної власності, категорія земель - землі житлової та громадської забудови (а.с.38), а тому стверджувати про невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації підстав не має.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про те, що відповідачем не доведено правомірності рішення, що оскаржується, а тому вимоги позивача про скасування цього рішення є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приходить до висновку, що судові витрати, понесені позивачем підлягають відшкодуванню відповідачем у відповідності до ч. 1 ст. 94 КАС України, згідно з якою, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 11, 69-71, 86,158-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Пушкарівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області про визнання рішення протиправним та його скасування - задовольнити.

Скасувати рішення Пушкарівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області від 21 грудня 2016 року № 141-13/VІІ про відмову у наданні земельної ділянки.

Присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Пушкарівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області понесені ним судові витрати в сумі 640 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення

строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.Ю. Шевченко