Справа № 459/2930/16-а
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/4926/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Мікули О.І.,

суддів - Кушнерика М.П., Ніколіна В.В.,

з участю секретаря судового засідання - Смидюк Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 14 березня 2017 року за заявою в порядку ст.267 КАС України у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради Львівської області про визнання протиправними рішень та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд у порядку ст. 267 КАС України із заявою, в якій просить: визнати протиправними дії та бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради Львівської області, допущених при виконанні виконавчого листа № 1327/2819/2012, виданого 13 серпня 2014 року Червоноградським міським судом Львівської області; зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради Львівської області подати звіт про виконання судових рішень, за якими було видано цей виконавчий лист або накласти штраф на керівника останнього, у випадку неподання звіту; за результатами поданого звіту винести ухвалу про накладення штрафу на керівника Управління у розмірі 30 мінімальних заробітних плат, половину якого стягнути на його користь; зобов'язати Управління до негайного виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2014 року у справі №138788/12/1904 та виконавчого листа №1327/2819/2012, виданого 13 серпня 2014 року Червоноградським міським судом Львівської області.

Постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 14 березня 2017 року заяву ОСОБА_1, подану у порядку ст.267 КАС України, залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права, покликаючись на те, що у примусовому порядку чи добровільно постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2014 року у справі №138788/12/1904 не виконана, а тому є правові підстави для застосування механізмів інституту судового контролю, передбаченого ст.267 КАС України. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, або направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду в іншому складі суду.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому суд відповідно до ч.4 ст.196 КАС України вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.1 ст.41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2014 року у справі № 138788/12/9104 позов ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради про стягнення та перерахунок соціальних виплат задоволено частково. Визнано дії управління праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради в частині недоплати щорічної разової допомоги ОСОБА_1 до дня 05 травня протиправними. Зобов'язано управління праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради здійснити перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену щорічну разову грошову допомогу до дня 05 травня за 2010 рік з врахуванням виплачених сум. У решті позову відмовлено.

04 червня 2014 року видано виконавчий лист №1327/2819/2012 про зобов'язання управління праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради здійснити перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену щорічну разову грошову допомогу до дня 05 травня за 2010 рік з врахуванням виплачених сум.

30 вересня 2014 року державним виконавцем відділу ПВР УДВС ГУЮ у Львівській області відкрито виконавче провадження ВП №48859368 з примусового виконання виконавчого листа №1327/2819/2012.

Згідно з постановою державного виконавця відділу ПВР УДВС ГУЮ у Львівській області від 26 жовтня 2015 року боржником нараховано допомогу, яка підлягає виплаті стягувачу - ОСОБА_1, а виконавче провадження ВП №48859368 повернуто на підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

Відмовляючи в задоволенні заяви в порядку ст.267 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки Управлінням праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради Львівської області вживалися заходи щодо виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2014 року у справі № 138788/12/9104, то відсутня протиправна бездіяльність. Крім того, при винесенні постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2014 року судом не вирішувалось питання щодо подання звіту про виконання судового рішення, тому заява позивача про подання звіту про виконання цього судового рішення є безпідставною, відтак відсутні правові підстави для накладення штрафу за невиконання або неналежне виконання постанови.

Даючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з таких підстав.

Стаття 267 КАС України встановлює повноваження адміністративного суду щодо здійснення контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах з метою забезпечення їх повного, правильного і своєчасного виконання. Вказана стаття передбачає дві процесуальні форми контролю адміністративного суду за виконанням судових рішень в адміністративних справах, це судовий контроль за ініціативою суду, що ухвалив відповідне судове рішення та судовий контроль за ініціативою осіб, які беруть участь у справі, чи інших заінтересованих осіб. В силу принципу офіційності суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, у тому ж кількісному і, якщо це можливо, персональному складі має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, який програв справу і на якого покладено певні обов'язки, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Це може бути зроблено у тому ж самому судовому рішенні (у резолютивній частині) або в письмовій ухвалі.

За приписами ч.9 ст.267 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду. Таку заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідною постановою суду. У разі відповідності заяви вимогам, визначеним ст.267 КАС України, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. При цьому у разі невідповідності заяви визначеним вимогам вона ухвалою суду, повертається заявнику.

Колегія суддів звертає увагу на те, що КАС України передбачає загальні і спеціальні способи судового контролю. Загальні способи контролю мають усі суди, незалежно від спеціалізації, і вони полягають у розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність державних виконавців. Загальний судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому ст.181 КАС. Спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах передбачені ст.267 КАС, зокрема до них належать: зобов'язання суб'єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення; накладання штрафу за невиконання судового рішення; визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або на порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено при розгляді апеляційної скарги, що на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2014 року у справі № 138788/12/9104 Управлінням праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради Львівської області здійснено нарахування недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до дня 05 травня за 2010 рік з врахуванням виплачених сум, разом з тим, виплата не проведена у зв'язку з відсутністю бюджетних коштів.

Відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Отже, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів при відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у відповідача, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки відповідач не мав фінансової можливості протягом встановленого строку виконати судове рішення.

У зв'язку з фактичною неможливістю виконання бюджетними державними органами судових рішень про стягнення, виплату коштів Верховною Радою України 05.06.2012 року було прийнято Закон України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Відповідно до положень частини 1 статті 3 вказаного Закону виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Тобто списання коштів з рахунків державного органу на виконання судових рішень проводиться лише за умови наявності таких коштів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що невиконання судового рішення Управлінням праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради Львівської області в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, а тому відстутні підстави для визнання таких дій протиправними.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 26 травня 2015 року у справі №21-199а15 та від 24 березня 2015 року у справі № 21-66а14, а відповідно до ст.244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Ст. 255 КАС України передбачає, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно зі ст. 257 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до вимог ст.267 КАС України суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з п.4 ч.1 ст.163 КАС України постанова складається з резолютивної частини із зазначенням встановленого судом строку для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій (перебіг цього строку починається з дня набрання постановою законної сили або після одержання її копії, якщо постанова виконується негайно).

Цим нормам кореспондують норми абз.5 п.4 ч.1 ст.207 КАС України, згідно з якими у резолютивній частині постанови суду першої чи апеляційної зазначається встановлений судом строк для подання суб'єктом владних повноважень відповідачем до суду першої інстанції звіт про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі може під час прийняття постанови у справі. Такий контроль здійснюється шляхом зобов'язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої, апеляційної чи касаційної інстанцій, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

У разі ж звернення позивача із заявою про зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення після прийняття постанови у справі суд ухвалою відмовляє у задоволенні такої заяви.

Аналогічна правова позиція викладена в інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 09.01.2013 № 28/12/13-13.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 при зверненні з позовною заявою не просив встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, а подав відповідну заяву лише після набрання постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2014 року у справі № 138788/12/9104 законної сили.

Враховуючи, що суд не зобов'язував відповідача надати звіт про виконання судового рішення, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що заява позивача про зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, яка подана після прийняття постанови у справі, задоволенню не підлягає.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до приписів ст.267 КАС України зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов'язком, яке реалізується виключено під час прийняття постанови по суті.

Оскільки Управління праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради Львівської області не було зобов'язано судом в порядку ч.1 ст.267 КАС України подати звіт про виконання судового рішення при ухваленні постанови суду, у задоволенні вимоги про встановлення звіту відмовлено, а тому не підлягають задоволенню як похідні вимоги про накладення штрафу та стягнення половини штрафу на користь позивача.

Колегія суддів вважає також, що не підлягає задоволенню вимога про зобов'язання відповідача виконати постанову суду, оскільки відповідно до положень ст.255, 257 КАС України постанова суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, і підлягає виконанню на всій території України, тому відсутні підстави для зобов'язання відповідача виконати постанову суду, яка набрала законної сили.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відсутні підстави для встановлення судового контролю, а тому заяву ОСОБА_1, подану у порядку ст.267 КАС України, необхідно залишити без задоволення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність заяви ОСОБА_2, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254, 267 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 14 березня 2017 року за заявою в порядку ст.267 КАС України у справі № 459/2930/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О.І. Мікула

Судді: М.П. Кушнерик

В.В. Ніколін

Повний текст ухвали виготовлено 15 червня 2017 року.