Справа № 743/786/17
Суддя: Сташків В. Б.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 743/786/17
Провадження № 2-а/743/101/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого-судді СТАШКІВА В.Б.,

при секретарі НЕРУС Н.І.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представників Голосіївського РВ ГУДМС України в Києві:

ЧУЙКА В.М., ЯЦИНІК Ю.В.,

представника Чернігівського ПТПІ - КЛИМЕНОК І.В.,

розглянувши відкритому судовому засіданні в смт. Ріпки в залі суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_5

до Голосіївського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м.Києві,

Чернігівського пункту перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_5 звернулась до суду з адміністративним позовом до Чернігівського ПТПІ та Голосіївського РВ ГУДМС України в м.Києві, в якому просили визнати протиправною бездіяльність директора Чернігівського ПТПІ та Голосіївського РВ ГУДМС України в м.Києві, зобов'язати Голосіївський РВ ГУДМС України в м.Києві надати Чернігівському ПТПІ висновок про неможливість примусового видворення з України громадянина Грузії ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, а директора Чернігівського ПТПІ, в свою чергу, зобов'язати видати довідку про утримання іноземця, а саме ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позов мотивувала тим, що 27 травня 2016 р. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 був затриманий та в подальшому відносно нього прийнята постанова про його примусове видворення. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.11.2016 року громадянину Республіки Грузія ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжено строк затримання на 3 місяці. В силу Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.02.2016 р. № 141, граничний термін перебування ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в Чернігівському ПТПІ закінчився о 00 год. 00 хв. 28 квітня 2017 р.. Всупереч Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.02.2016 р. № 141, уповноважені особи Голосіївського РВ ГУДМС України в м.Києві не підготували та не склали висновок про неможливість примусового видворення з України громадянина Грузії ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та не направили, не пізніше ніж за один місяць до закінчення граничного терміну перебування іноземця або особи без громадянства в ПТПІ,цього висновку до Чернігівського ПТПІ. Останні їй відмовили у видачі довідки про утримання іноземця, а саме ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з підстав відсутності вказаного висновку.

Позивач ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 клопотав про розгляд справи у його відсутність, а його представник ОСОБА_1 позов підтримала з підстав, вказаних в ньому. Додатково зазначила, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 затриманий 27 травня 2017 р. коли діяло законодавство, яке передбачало 12-місячний граничний термін перебування іноземця в ПТПІ, а зміни до законодавства, які передбачають 18-місячний граничний термін перебування іноземця в ПТПІ набули чинності 18 червня 2017 р. та не пом'якшують і не скасовують відповідальність ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, тому в силу конституційний положень про зворотню силу закону до ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовані бути не можуть. Крім того, вказала, що ст. 22 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» жодним чином не надає право органу ДМС України не приймати висновок про неможливість примусового видворення з України громадянина Грузії ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представники Голосіївського РВ ГУДМС України в Києві ЧУЙКО В.М. та ЯЦИНІК Ю.В., в режимі відеоконференції з Голосіївським районним судом м.Києва, заперечили проти задоволення позову до Голосіївського РВ ГУДМС України в Києві з тих підстав, що:

- висновок про неможливість примусового видворення з України громадянина Грузії ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 на адресу Чернігівського ПТПІ не надсилався Голосіївським РВ ГУДМС України в м.Києві, оскільки граничний термін (18 місяців) перебування останнього, визначений ч. 7 ст. 183-7 КАС України, ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», п. 5 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1110 не закінчився;

- ст. 22 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» забороняє виїзд з України іноземця, якого повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення до закінчення кримінального провадження, а в даному випадку 26 січня 2017 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні представник Чернігівського ПТПІ КЛИМЕНОК І.В. просила відмовити в позові до Чернігівського ПТПІ на тій підставі, що станом на 20 червня 2016 р. висновок про неможливість висновок про неможливість примусового видворення з України громадянина Грузії ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 на адресу Чернігівського ПТПІ не надходив, а Чернігівське ПТПІ має право видавати довідку про тримання іноземця (особи без громадянства) у ПТПІ, в силу п.п. 5-7 Розділу Х "Порядок дій посадових осіб ПТПІ, територіальних органів ДМС, органів охорони державного кордону при здійсненні примусового видворення та звільненні іноземців та осіб без громадянства з ПТПІ" Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.02.2016 р. № 141, тільки на підставі висновку територіального органу ДМС про неможливість примусового видворення з України іноземцю або особі без громадянства ПТПІ.

Вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1, представників Голосіївського РВ ГУДМС України в Києві: ЧУЙКА В.М., ЯЦИНІК Ю.В., представника Чернігівського ПТПІ - КЛИМЕНОК І.В., дослідивши матеріали справи та матеріали особової справи № 1554/16 на ОСОБА_5, суд приходить до такого висновку.

У підпункті "f" п. 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в'їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Європейський суд з прав людини у справі "Солдатенко проти України" (п. 111 рішення від 23 жовтня 2008 року) зазначив, що встановлюючи, що будь-яке позбавлення свободи має здійснюватися "відповідно до процедури, встановленої законом", пункт 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод не просто відсилає до національного закону, він також стосується "якості закону", вимагаючи від закону відповідності принципові верховенства права. При цьому "якість закону" означає, що у випадку, коли національний закон передбачає можливість позбавлення свободи, такий закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні - для того, щоб виключити будь-який ризик свавілля.

Європейський суд з прав людини у справі «Амюр проти Франції» (рішення від 25.06.1996р.) та у справі «Дугуз проти Греції» (рішення від 06.03.2001р.) вказав, що у разі, якщо національне законодавство передбачає можливість позбавлення волі - особливо стосовно іноземного громадянина, то таке законодавство повинно бути максимально чітким і доступним для того, щоб уникнути ризику свавілля.

З огляду на це, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

По справі встановлено та з особової справи № 1554/16 на ОСОБА_5 вбачається, що:

- 27.05.2016 року громадянина Республіки Грузія ОСОБА_5 було затримано за ч.1 ст.203 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне затримання від 27.05.2016 року, складеним завідувачем сектора у справах іноземців та ОБГ Голосіївського РВ ГУДМС України в м. Києві;

- відповідно до рішення №1 від 27.05.2016 року, прийнятого начальником Голосіївського РВ ГУДМС України в м. Києві, громадянина Республіки Грузія ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 поміщено у Чернігівський пункт тимчасового перебування для підготовки відповідних матеріалів про примусове видворення;

- постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 27.05.2016 року громадянина Республіки Грузія ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 примусово видворено за межі території України за рахунок коштів державного бюджету України;

- з 28 травня 2016 р. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває в Чернігівському ПТПІ;

- постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.11.2016 року громадянину Республіки Грузія ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжено строк затримання на 3 місяці (без зазначення конкретної дати закінчення такого строку;

- 26 січня 2017 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від 26.01.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України;

- 26 січня 2017 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України;

- 26 січня 2017 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано у порядку ст. 208 КПК України в якості підозрюваного у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та передано співробітникам Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП україни в Чернігівській області;

- 28 січня 2017 року слідчим суддею Ріпкинського районного суду Чернігівської області підозрюваному ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 03 години 30 хвилин 25 березня 2017 року;

- 22 лютого 2017 року закінчився строк затримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку ст. 183-7 КАС України /доповненої згідно Закону України від 19 травня 2016 року № 1379-VIII/, він не продовжувався за постановами адміністративних судів, а Голосіївське РВ ГУДМС України в м.Києві в листі від 21 лютого 2017 р. № 2/587 повідомляло Чернігівське ПТПІ про відсутність роз'яснень від ГУ ДМС України в м.Києві

- 21 березня 2017 року слідчим суддею Новозаводського районного суду м. Чернігова відмовлено в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та застосовано відносно його запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк до 19 травня 2017 року;

- 15 травня 2017 року слідчим суддею Новозаводського районного суду м. Чернігова підозрюваному ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжено до 14 липня 2017 року запобіжний захід у виді домашнього арешту в Чернігівському ПТПІ, розташованому по вул. Лісна, 5, в с. Розсудів Ріпкинського району Чернігівської області;

- 18 травня 2017 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області відмовив в В задоволенні позову заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури Сороки С.Г. в інтересах Головного управління Державної міграційної служби в м. Києві до громадянина Республіки Грузія ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визначення строку затримання та вказаним судом встановлено, що оскільки обрання відносно особи запобіжного заходу не відноситься до підстав затримання іноземця та особи без громадянства відповідно до положень КАС України та громадянина Республіки Грузія ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 не було затримано з подальшим утриманням в ПТПІ ДМС України на підставі ухвали адміністративного суду, як цього вимагає законодавство України, а його строк затримання відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 22.11.2016 року закінчився 27.02.2017 року, тому затримання відповідача з 27.02.2017 року з поміщенням до Чернігівського ПТПІ ДМС України на підставі ухвали слідчого судді, якою йому було обрано запобіжний захід, суперечить нормам законодавства;

- 30 травня 2017 року Чернігівське ПТПІ листом від 30.05.2017 р. № 09-2/706 "Про надання інформації" роз'яснило адвокату ОСОБА_1, що оскільки станом на 27 травня 2016 р. висновок про неможливість примусового видворення з України громадянина Грузії ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 на адресу Чернігівського ПТПІ не надходив

- 31 травня 2017 року апеляційний суд Чернігівської області скасував ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15 травня 2017 року щодо ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, обрав відносно запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 30 днів, задовольнивши клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою;

- 31 травня 2017 року Чернігівське ПТПІ видало Довідку про перебування іноземця або особи без громадянства в ПТПІ, форма якої наведена в Додатку 21 Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.02.2016 р. № 141, в якій вказало, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував в Чернігівському ПТПІ з 28 травня 2016 р. по 31 травня 2017 року;

- 8 червня 2017 р. на адресу Ріпкинського районного суду Чернігівської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні (внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000036 від 26.01.2017 року) про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч.1 ст. 345 КК України, який через неможливість сформувати колегіальний склад суду, ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 9 червня 2017 р. кримінальне провадження відносно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 345 КК України, направлено для розгляду до Деснянського районного суду м. Чернігова, яким його призначено до попереднього розгляду на 29 червня 2017 р. на 10год. 00 хв., відтак ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в статусі обвинуваченого, являється особою кримінальне провадження відносно якого розглядається судом.

Згідно ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», яка діяла на момент затримання ОСОБА_5, іноземці та особи без громадянства перебувають у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, протягом строку, необхідного для виконання рішення суду про примусове видворення, але не більш як дванадцять місяців.

Верховною Радою України 19.05.2016 року прийнято Закон України № 1379-VIII«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень судового захисту іноземців та осіб без громадянства і врегулювання окремих питань, пов'язаних з протидією нелегальній міграції», який набрав чинності 18.06.2016 року, яким передбачено низку змін до Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» з питань забезпечення примусового видворення іноземців, в т.ч. і збільшення граничного терміну перебування іноземців в ПТПІ з 12 до 18 місяців.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

З огляду на це, враховуючи те, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 був затриманий 27 травня 2016 р., тобто до набрання чинності закону, який не пом'якшує та не скасовує відповідальність, на думку суду, до ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 слід застосовувати законодавство на момент спірних правовідносин, яке передбачало 12-місячний граничний строк перебування іноземця в ПТПІ, що робить хибними посилання представників Голосіївського РВ ГУДМС України в м.Києві на необхідність застосування до ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 18-місячного граничного строку перебування іноземця в ПТПІ.

За таких обставин, граничний термін перебування ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в Чернігівському ПТПІ закінчився о 00 год. 00 хв. 28 квітня 2017 р..

Посилання представників Голосіївського РВ ГУДМС України в м.Києві на ч. 2 ст. 22 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», якою передбачено, що виїзд з України іноземцю або особі без громадянства не дозволяється, якщо йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення або кримінальна справа розглядається судом - до закінчення кримінального провадження, на думку суду, є хибним, так як кримінальне переслідування іноземця на території України не припиняє незавершену процедуру його примусового видворення.

В даному випадку, наявність кримінального переслідування ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 345 КК України, вже само по собі, свідчило про неможливість його примусового видворення з України та було підставою для підготовки та складання уповноваженими особами Голосіївського РВ ГУДМС України в м.Києві висновку про неможливість примусового видворення з України громадянина Грузії ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та направлення, не пізніше ніж за один місяць до закінчення граничного терміну перебування іноземця або особи без громадянства в ПТПІ,цього висновку до Чернігівського ПТПІ. Однак, уповноважені особи Голосіївського РВ ГУДМС України в м.Києві не підготували та не склали висновку про неможливість примусового видворення з України громадянина Грузії ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

При цьому, ОСОБА_1 не просила зобов'язати Голосіївське РВ ГУДМС України в м.Києві підготувати та скласти висновок про неможливість примусового видворення з України громадянина Грузії ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Враховуючи наведене, суд вважає, що бездіяльність Голосіївського РВ ГУДМС України в м.Києві щодо ненадання Чернігівському ПТПІ висновку про неможливість примусового видворення з України громадянина Грузії ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 слід визнати протиправною та слід зобов'язати Голосіївський РВ ГУДМС України в м.Києві надати Чернігівському ПТПІ висновок про неможливість примусового видворення з України громадянина Грузії ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, задовольнивши позовні вимоги до Голосіївського РВ ГУДМС України в м.Києві.

В той же час, наявність листа Чернігівського ПТПІ від 30.05.2017 р. № 09-2/706 "Про надання інформації", в якому адвокату ОСОБА_1 роз'яснили, що оскільки станом на 27 травня 2016 р. висновок про неможливість примусового видворення з України громадянина Грузії ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 на адресу Чернігівського ПТПІ не надходив, то у них відсутні підстави для видачі довідки про тримання іноземця (особи без громадянства) у ПТПІсвідчить про те, що Чернігівське ПТПІ вчиняло активні дії по відмові адвокату у видачі довідки про тримання іноземця в ПТПІ, що виключає можливість визнання їх бездіяльності протиправною.

Враховуючи наведене, те, що за правовим аналізом п.п. 5-7 Розділу Х "Порядок дій посадових осіб ПТПІ, територіальних органів ДМС, органів охорони державного кордону при здійсненні примусового видворення та звільненні іноземців та осіб без громадянства з ПТПІ" Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.02.2016 р. № 141 довідка про тримання іноземця (особи без громадянства) у ПТПІ, форма якої наведена в додатку 8 до Тимчасового порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15 липня 2013 року № 681, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 серпня 2013 року за № 1335/23867, видається ПТПІ виключно на підставі висновку територіального органу ДМС про неможливість примусового видворення з України іноземцю або особі без громадянства ПТПІ, тобто має похідний характер від вказаного висновку, а, як вже встановлено Голосіївське РВ ГУДМС України в м.Києві такого висновку відносно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 не приймав, а закінчення граничного строку перебування іноземця в ПТПІ само по собі не покладає на ПТПІ обов'язок видати таку довідку, без висновку про неможливість примусового видворення з України громадянина Грузії ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 то відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог до Чернігівського ПТПІ та зобов'язання останніх видати довідку про тримання іноземця (особи без громадянства) у ПТПІ.

Враховуючи те, що ст. 5 Закону України "Про судовий збір" не передбачає пільг щодо сплати судового збору іноземця у справах про оскарження бездіяльності органів ДМС України, в т.ч. ПТПІ, а при зверненні до суду позивач не сплатив судовий збір, з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 слід стягнути в дохід держави 640 грн. судового збору, несплаченого при зверненні до суду.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_5 до Голосіївського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м.Києві - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Голосіївського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м.Києві щодо ненадання Чернігівському пункту перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України висновку про неможливість примусового видворення з України громадянина Грузії ОСОБА_5.

Зобов'язати Голосіївський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м.Києві надати Чернігівському пункту перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України висновок про неможливість примусового видворення з України громадянина Грузії ОСОБА_5.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_5 до Чернігівського пункту перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 640 грн. судового збору, несплаченого при зверненні до суду.

Постанова відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 186, ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий В.Б.Сташків