Справа № 807/2358/15
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 р. Справа № 876/827/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

участю секретаря Смидюк Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Львові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову за апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 12.01.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1 19.11.2015 року звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання неправомірними дій щодо відмови надання позивачеві дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зазначеної у графічних матеріалах для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,99 га. та зобов'язання надати позивачеві дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зазначеної у графічних матеріалах для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,99 га.

В обґрунтування позову покликається на те, що 06.08.2015 року позивачем було подано до відповідача клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,99 га. з подальшою передачею у власність. В даному клопотанні позивач вказав цільове призначення земельної ділянки, її орієнтовні розміри та кадастровий номер земельної ділянки, а також додав графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. Однак, відповідач в наданій відповіді від 04.09.2015 р. № ДС-31-7-0.6-4203/21-15 зазначив, що клопотання не може бути задоволено, оскільки відповідно до ч. 5, ч. 6 ст. 6 Закону України "Про захист персональних даних" позивачем не було надано копії паспорту та ідентифікаційного коду, не вказано адреси земельної ділянки, а у відповідності до наданих графічних матеріалів зазначена земельна ділянка відноситься до земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відтак, позивач надав до відповідача доповнення до клопотання від 06.08.2015 року, в якому надав копії необхідних документів, а саме: копію паспорта громадянина України, копію ідентифікаційного коду та графічні матеріали, а також, зазначив, що при наданні ним графічних матеріалів, в яких зазначений кадастровий номер, було б не доцільно вимагати від нього зазначати ще і місцезнаходження земельної ділянки. Також, позивач в судовому засіданні зазначав, що відповідач у відповідності до чинного законодавства України не наділений повноваженнями перевіряти та обробляти персональні дані громадян. Однак, згідно листа відповідача від 29.10.2015 року № ДС-31-7-0.6-6261/21-15 було відмовлено позивачеві в задоволенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,99 га. з подальшою передачею у власність. Разом з тим, позивач в судовому засіданні наголошував, що наказ відповідача від 29.05.2015 р. № 1618-СГ "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду" був прийнятий з порушенням чинного законодавства України. Зокрема, у відповідності до оприлюдненої інформації на офіційному сайті Міністерства юстиції України, в частині повідомлення про результати проведених прилюдних торгів, Міжнаціональна універсальна товарно-сировинна біржа "ЕПСІЛОН" не проводила торгів щодо продажу біологічних активів Державного підприємства Радгосп-завод "Ужгородський". Також, до Фонду державного майна України позивачем 24.12.2015 р. був направлений інформаційний запит з проханням надати інформацію щодо продажу біологічних активів Державного підприємства Радгосп-завод "Ужгородський", однак відповіді на даний інформаційний запит не було отримано. Разом з тим, позивач зазначав, що у відповідності до ч. 3 ст. 373 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об'єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Відтак, оскільки дана ділянка перебуває в державній власності, отже і багаторічні насадження, які на ній знаходяться перебувають в державній власності, а термін "біологічні активи" відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 18.11.2005 р. №790 використовується для бухгалтерського обліку. Так, на підставі вище викладеного, позивач просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Оскаржуваною постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 12.01.2016 року в задоволенні позовної заяви - відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою задоволити позовні вимоги в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує, що згідно листа відповідача від 29.10.2015 року № ДС-31-7-0.6-6261/21-15 було відмовлено позивачеві в задоволенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,99 га. з подальшою передачею у власність. Разом з тим, наказ відповідача від 29.05.2015 р. № 1618-СГ "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду" був прийнятий з порушенням чинного законодавства України. Зокрема, у відповідності до оприлюдненої інформації на офіційному сайті Міністерства юстиції України, в частині повідомлення про результати проведених прилюдних торгів, Міжнаціональна універсальна товарно-сировинна біржа "ЕПСІЛОН" не проводила торгів щодо продажу біологічних активів Державного підприємства Радгосп-завод "Ужгородський".

Крім того, апелянтом ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, в якій останній покликається на те, що на земельній ділянці, яка є об'єктом позову вчинюються неправомірні дії, а саме: змінюється кадастровий номер земельної ділянки, проводиться розподіл земельної ділянки на менші ділянки з присвоєнням окремих кадастрових номерів. А тому вважає, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача. В підтвердження додано графічні ксерокопії земельної ділянки з публічної кадастрової карти.

Судом встановлено, що 06.08.2015 року позивач звернувся із клопотанням до відповідача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 1,99 га. для ведення особистого селянського господарства (а.с. 6). До цієї заяви позивачем було додано графічні матеріали на 2 арк. (а.с.6). .

Відповідно до п.п. 1-3, 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру у| Закарпатській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії картографії та кадастру від 03.03.2015 р. № 16, відповідач є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та йому підпорядковане. Голова місцевої державної адміністрації координує діяльність відповідача і сприяє йому у виконанні покладених на нього завдань.

Відповідач відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, на території Закарпатської області.

Крім того, апелянтом ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, в якій останній покликається на те, що на земельній ділянці, яка є об'єктом позову вчинюються неправомірні дії, а саме: змінюється кадастровий номер земельної ділянки, проводиться розподіл земельної ділянки на менші ділянки з присвоєнням окремих кадастрових номерів. А тому вважає, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача. В підтвердження додано графічні ксерокопії земельної ділянки з публічної кадастрової карти.

Відповідно до абзацу 2 пункту 17 Постанови Пленуму ВАС України № 2 від 06.03.2008

року, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов

висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та

інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав|

свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення

необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про

очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку і обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з

урахуванням такого:розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника інших

учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення

позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити

фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення

виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання

порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб,

що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається

його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої

відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу);

про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти:

певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або, з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод ті інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Підставами забезпечення адміністративного позову є: 1) наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у адміністративній справі: 2) наявність неможливості захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав, свобод та інтересів позивача в разі невжиття цих заходів; 4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності.

Проте, позивачем до матеріалів справи не долучено жодних належних та допустимих доказів, які б вказували на співмірність вжиття заходів забезпечення позову. Крім того, вважаємо, що позивач не надав суду доказів наявності очевидної небезпеки правам, свободам та інтересам третіх осіб, неможливості чи ускладнення захисту їх без вжиття заходів забезпечення позову. Адже, в обґрунтування вжиття заходів забезпеченні позову, ОСОБА_1 посилається лише на ймовірність завдання шкоди його права та інтересам, проте не вказується на вчинення відповідачем будь-яких дій, які б вказували на застосування до заходів спрямованих на порушення його прав

Керуючись ст. ч 3 160 ст. 87, 108, 187, 189, 212, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала є остаточною оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

В.Я. Качмар