Справа № 804/3744/16
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2016 р. Справа № 804/3744/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро адміністративну справу за позовом Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Комунального підприємства «Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Нікопольської міської ради про стягнення податкового боргу,-
Позивач про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте у судове засідання його представник не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи за відсутністю його представника.
Відповідач пред'явлений позов не визнав, подав на нього письмові заперечення, в яких просив повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що виконуючи положення чинного законодавства України, яким передбачено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку, а всі інші платежі здійснюються після виконання зобов'язань щодо оплати праці, відповідач не мав можливості проводити своєчасну сплату податкових зобов'язань, внаслідок чого у нього і виник означений податковий борг. Крім того, у зв'язку із тим, що субвенції з державного бюджету по відшкодуванню пільг та субсидій ля населення за надання послуг водопостачання та водовідведення підприємство отримує лише після 25 числа місяця наступного за звітним, це призводить до нестачі оборотних коштів підприємства та до тяжкого фінансового становища. Відтак, задоволення позовних вимог про стягнення податкового боргу у розмірі 1002195,38грн. призведе до накладення арешту на рахунки КП «Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Нікопольської міської ради за несплату зазначених податкових зобов'язань, що в свою чергу, послугує повній дестабілізації підприємства. Більш того, 29.01.2016р. між відповідачем та позивачем укладено договір №4 про розстрочення податкового боргу строком з 29.01.2016р. по 20.12.2016р., умови якого виконуються відповідачем належним чином. З урахуванням зазначеного вище, відповідач просить суд у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.
Відповідач також був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, проте у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив.
Зважаючи на приписи ч.6 ст.128 КАС України, а також на строки розгляду адміністративних справ, встановлені ст.122 КАС України, суд розглянув дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, оскільки не вбачає потреби заслуховувати свідків та експертів.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про те, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до вимог пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, відповідач як платник податків зобов'язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Статтею 36 Податкового кодексу України встановлено податковий обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Приписами п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.
Згідно з п.57.1. ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Водночас, пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Приписами п.129.1.1 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України встановлено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. При цьому нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.
Податковим боргом відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визнається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
З матеріалів справи слідує, що сума податкового боргу в розмірі 1002195,38грн. виникла на підставі наступного.
Відтак, податковий борг КП «Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Нікопольської міської ради по платежу «податок на прибуток» складає у розмірі 74 162,14 грн. ( в т.ч.: пеня 4 066,87 грн.).
Щодо податкового боргу КП «Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Нікопольської міської ради по платежу «частина чистого прибутку (доходу) комунальних унітарних підприємств та їх об'єднань, що вилучається до бюджету» (код платежу 21010301) в розмірі 71 600,40 грн. (пеня) суд зазначає, що останній виник на підставі наступного.
Протягом вересня 2015 р. та лютого 2016 р. відповідач погашав заборгованість по платежу «частина чистого прибутку (доходу) комунальних унітарних підприємств та їх об'єднань, що виплачується до бюджету", однак з урахуванням несвоєчасної сплати, контролюючим органом у відповідності до норм ст.129 ПК України відповідачу було нараховано пеню у розмірі 71 600,40 грн.
Щодо податкового боргу з податку на додану вартість в сумі 856 432,84 грн. (в т.ч.: пеня/відсоток за користування розстроченням 80 484,80 грн.) по платежу «податок на додану вартість» (код бюджетної класифікації 140101000), то останній виник на підставі наступного.
Також контролюючим органом нараховано пеню/відсоток за користування розстроченням в розмірі 80 484,80 грн., а саме: 29.01.2016 р. між КП «Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Нікопольської міської ради та контролюючим органом було укладено договір про розстрочення податкового боргу №4, контролюючим органом прийнято рішення №6 про розстрочення податкового боргу, яким розстрочено пеню по платежу «податок на додану вартість» в сумі 15 074,22 грн., а саме: в сумі 5 021,74 грн. по терміну сплати до 21.03.2016 р.; в сумі 5 024,74 грн. по терміну сплати до 20.04.2016 р.; в сумі 5 024,74 грн. по терміну сплати до 20.05.2016 р.
За відповідачем рахувався податковий борг по податку на додану вартість, який виник внаслідок несплати узгоджених грошових зобов'язань, та який погашався відповідачем протягом квітня-травня 2016 року, проте, згідно з вимогами п.87.9 ст.87 ПК України, така сплата була зарахована в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податку.
При цьому, несвоєчасне погашення податкового боргу з податку на додану вартість призвело до нарахування КП «Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Нікопольської міської ради пені в розмірі 12 912,80 грн.
Відтак, загальна сума податкового боргу, яка підлягає сплаті КП «Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Нікопольської міської ради складає 1002195,38грн.
Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно з п.59.3 ст.59 цього Кодексу податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.
Приписами п.59.5 ст. 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Судом встановлено, що оскільки первинний податковий борг ПП «Південбурводбуд» виник ще під час дії Закону України №2181-ІІІ «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», податковим органом відповідно до ст.6 цього Закону були сформовані та надіслані відповідачу перша податкова вимога від 24.02.2004 р. №1/183, яку відповідач отримав 27.02.2004р., та друга податкова вимога від 29.03.2004 р. №2/294, яку відповідач отримав 01.04.2004р., що посвідчується розписками уповноваженої особи підприємства на цих податкових вимогах.
У зв'язку із тим, що податковий борг після виставлення податкових вимог відповідачем погашено не було, нова податкова вимога на підставі п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України на суму збільшеного податкового боргу відповідача не виставлялася.
На момент звернення позивача до суду податковий борг відповідача непогашений і не списаний.
Відповідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Згідно з п.п.20.1.18 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.
Пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.
Згідно п.95.3 цієї статті стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку про те, що позивачем - суб'єктом владних повноважень, було доведено правомірність своїх вимог щодо стягнення з відповідача наявної у нього заборгованості по узгодженим грошовим зобов'язанням за рахунок коштів з рахунків у банках, що обслуговують це підприємство, натомість відповідачем не було надано суду доказів сплати податкового боргу у встановлені законодавством строки, а також доказів оскарження податкового повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, у яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати з відповідача не стягуються.
Керуючись ст.ст.160-163,183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Комунального підприємства «Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Нікопольської міської ради про стягнення податкового боргу - задовольнити повністю..
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Турова