Справа № 563/393/17
Суддя: Сірак Д. Ю.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 563/393/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.06.2017 року Корецький районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Сірака Д.Ю.

секретар судового засідання Степанюк Л.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Корець адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м.Житомир Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, вказуючи, що 02 квітня 2017 року інспектором роти №1 батальйону УПП в м.Житомир ДПП лейтенантом поліції Консевичем О.М. винесено постанову серії БР № 450632 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП та накладено штраф, розмір якого з тексту постанови зрозуміти не можливо.

Дану постанову вважає незаконною, оскільки адміністративного правопорушення не вчиняв, в оскаржуваній постанові відсутні будь-які докази, які б підтверджували його вину у даному правопорушенні.

02 квітня 2017 року о 14 год. 30 хв. на а/д Київ-Чоп керував трактором марки «CASE MX 310», д.н. НОМЕР_1, на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні №1318-102 НГ, з супроводженням автомобіля прикриття з проблисковим маячком оранжевого кольору, належного ТзОВ «Фаворит-Агро», таким чином дотримуючись ПДР. Трактор з державним номерним знаком НОМЕР_1, як це зазначено в постанові, у власності або в оренді ТзОВ «Фаворит-Агро» не має.

Поліцейським Консевичем О.М., за фактом нібито порушення, не складався протокол про адміністративне правопорушення та не надано йому можливості дати письмові пояснення.

В оскаржуваній постанові не зазначено яким пристроєм здійснювались заміри габаритів.

А тому, просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії БР № 450632 від 02 квітня 2017 року про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просить їх задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, в установленому законом порядку. Натомість, представник відповідача надав суду заперечення на позов, в якому зазначив, що жодних порушень винесенні постанови поліцейським допущено не було, вина ОСОБА_4 у вчиненому правопорушенні доведена. Просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 450632 винесеною 02 квітня 2017 року інспектором роти №1 батальйону УПП в м.Житомир ДПП лейтенантом поліції Консевичем О.М., позивача ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП.

В постанові вказується, що 02 квітня 2017 року о 14 год. 30 хв. на 236 км. а/д Київ-Чоп Е-40 М-06 водій ОСОБА_4 керуючи транспортним засобом «CASE MX 310», д.н. НОМЕР_2, рухався без супроводження автомобіля поліції, згідно з дозволу №1318-102 НГ, чим порушив п.п.22.5 ПДР.

В довідці від 10 квітня 2017 року за №127 ТзОВ «Фаворит Агро» зазначає, що у їх власності або в користуванні не має жодної техніки з номерним знаком НОМЕР_1, разом з тим у власності є: трактор марки «CASE MX 310», д.н. НОМЕР_1; трактор марки «CASE MX 310», д.н. НОМЕР_3.

Пунктом 22.5 ПДР встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до ч.2 ст.29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Перевізник, який має намір використовувати великоваговий та/або великогабаритний транспортний засіб, зобов'язаний не пізніше ніж за три доби звернутися до уповноважених Укравтодором підприємств із заявою про видачу погодження маршруту. Дозвіл на рух великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу видається відповідним підрозділом МВС, що забезпечує безпеку дорожнього руху, після надання погодження маршруту, згідно із п.32 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879. Тобто, для участі у дорожньому русі великовагових або великогабаритних транспортних засобів необхідний спеціальний дозвіл. Проте, жодним нормативно-правовим актом не передбачено отримання водієм дозволу не керування великогабаритним вантажем.

Необхідність супроводу великогабаритного та великовагового транспортного засобу патрульним автомобілем Державтоінспекції чи автомобілем прикриття визначається підрозділом Державтоінспекції під час видачі дозволу.

Супровід автомобілем прикриття обов'язків у разі, коли ширина великогабаритного транспортного засобу перевищує 3,5 чи довжина 24 метри.

Під час супроводу автомобіль прикриття обладнується з додержанням вимог стандартів проблисковим маячком оранжевого кольору, ввімкнення якого не дає переваги в русі, а є тільки допоміжним засобом інформації для інших учасників руху. На автомобілі прикриття встановлюється дорожній знак «Об'їзд перешкоди з лівого боку», який повинен відповідати вимогам стандартів.

Супровід патрульним автомобілем Державтоінспекції обов'язків у разі, коли ширина великогабаритного транспортного засобу перевищує 3,75 чи довжина 30 метрів або він під час руху хоча б частково займатиме смугу зустрічного руху.

З дозволу № 1318-102 НГ видно, що він дозволяє рух транспортного трактора марки «CASE MX 310», д.н. НОМЕР_1, з причіпом HORSCH PRONTO 12NT, вантаж: трактор, причіп. При цьому, у вказаному дозволі зазначені наступні параметри транспортних засобів: довжина - 17.50 м., ширина - 4,30 м., висота - 3,95 м., загальна вага автопоїзду з вантажем - 24.00 т., навантаження на найбільш навантажену вісь - 7.00 т.

Транспортний засіб виділений для супроводження - супроводження автомобілем поліції.

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що вони неодноразово завертались в поліцію для надання автомобіля до супроводу, проте щораз їй відмовляли, оскільки про намір рухатись по автомобільній дорозі необхідно повідомляти за кілька днів, що є неможливим враховуючі особливості землеробства. А тому, вони рухались з автомобілем прикриття ВАЗ 2121 з проблисковим маячком оранжевого кольору.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Пленум Верховного суду України у пункті 24 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз'яснив, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, вчинення правопорушення, за яке особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності має бути підтверджено доказами.

Згідно із ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності рішень, дій чи бездіяльності, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні в нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Натомість відповідачем, не надано суду жодних доказів, якими він керувався, вважаючи транспортний засіб, яким керував позивач, великогабаритним.

Із оскаржуваної постанови також не можливо встановити чи проводились взагалі габаритні заміри трактора «CASE MX 310», д.н. НОМЕР_1, якщо проводились, то яким чином. В постанові також не зазначено чи рухався даний трактор з причепом, чи з іншою технікою. Представник позивача суду пояснив, що трактор під керування позивача рухався із сівалкою, параметри якої не перевищували дозволеного.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст.280 КУпАП при винесенні постанови, не було встановлено, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки будь-яких доказів вини позивача до постанови в справі про адміністративне правопорушення не долучено.

В статті 62 Конституції України зазначено, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи)

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП за загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення. У ньому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Статтею 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Зокрема, частинна 2 цієї статті передбачає, що протоколи не складаються, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформляється на місці вчинення правопорушення.

В даному випадку встановлено, що протокол у справі про адміністративне правопорушення не складався на підставі ч.2 ст.258 КУпАП, а постанова в справі про адміністративне правопорушення відносно позивача складена на місці вчинення правопорушення, тією самою посадовою особою, яка виявила дане правопорушення.

Відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП, якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП.

Тобто, орган поліції у випадку незгоди особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має обов'язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Судом на підставі наявних доказів у справі встановлено, що позивач не погоджувався зі спірною постановою відповідача під час її винесення та з застосуванням адміністративного стягнення.

Таким чином, суд вважає, що вказане свідчить про наявність у відповідача обов'язку скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП.

Однак, такий протокол останнім складено не було.

Зазначена обставина свідчить про порушення відповідачем приписів ч.5 ст.258 КУпАП.

Виходячи зі змісту положень КУпАП суд зазначає, що перелік адміністративних правопорушень, визначених частиною першою статті 258, за які адміністративне стягнення накладається та стягується на місці вчинення правопорушення є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Таким чином, суд вважає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призвело до порушення процесуальних прав позивача як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

За таких обставин, перевіряючи оскаржувану постанову на відповідність приписам ч.3 ст.2 КАС України суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем односторонньо, неповно та не об'єктивно з'ясовано обставин справи про адміністративне правопорушення, а відтак прийнята з порушенням вимог чинного законодавства.

А тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 17, 94, 159, 160-163, 167, 171-2 КАС України та на підставі ч.2 ст.283, 287 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

Позов задоволити повністю.

Постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 450632, винесеною 02 квітня 2017 року поліцейським роти №1 батальйону УПП в м.Житомир ДПП лейтенантом поліції Консевичем Олександром Миколайовичем - визнати протиправною та скасувати.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Корецький районний суд Рівненської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 22 червня 2017 року.

С у д д я :