Справа № 760/19840/16-а
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
20 червня 2017 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Грибан І.О. Собківа Я.М. Кондратенко Я.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 23 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, -
Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 23 березня 2017 року адміністративний позов задоволено.
Не погодившись з постановою суду, відповідач Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
31 травня 2017 року до Київського апеляційного адміністративного суду від відповідача Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з перебуванням його представника у основній щорічній відпустці.
Колегія суддів вважає, що вказане клопотання відповідача про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню, оскільки таке відкладення може призвести до затягування строків розгляду справи, та, як наслідок, вчинення таких дій - порушення судом норм процесуального права. Крім цього, в обґрунтування поданого клопотання відповідачем не надано жодних доказів, а апелянт не позбавлений можливості направити в судове засідання суду апеляційної інстанції іншого представника.
Згідно ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.
Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представника позивача, який з`явився в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 20.01.2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.03.2016 року, позов ОСОБА_1 було задоволено частково. Визнано неправомірними дії Міністерства оборони України щодо непризначення позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 30-місячного грошового забезпечення відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499. Зобов`язано Міністерство оборони України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі 30 місячного грошового забезпечення, виходячи зі складу грошового забезпечення, визначеного ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» на день встановлення інвалідності, з врахуванням вимог Постанов Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій».
На підставі вказаної постанови, 28.03.2016 року Солом`янським районним судом міста Києва було видано виконавчий лист.
Постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 07.04.2016 року було відкрито виконавче провадження з виконання постанови суду.
В ході здійснення виконавчого провадження Міністерством оборони України надано докази перерахування стягувачу грошових коштів в розмірі 101 412 грн. 90 коп.
У зв`язку з цим 25.05.2016 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.
Не погоджуючись з прийнятою постановою відповідача про закінчення виконавчого провадження, вважаючи її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.
В силу п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до судового рішення від 20.01.2016 року Міністерство оборони України було зобов`язано здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі 30 місячного грошового забезпечення, виходячи зі складу грошового забезпечення, визначеного ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з врахуванням вимог Постанов Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» на день встановлення інвалідності.
Постановою встановлено, що інвалідність позивача настала 12.11.2013 року.
Згідно матеріалів виконавчого провадження № 50714747 Міністерством оборони України було перераховано стягувачу станом на 25 травня 2016 року 101 412,90 грн.
В силу п. 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що затверджено Постановою Кабінету Міністрів України № 499 від 28 травня 2008 року, одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі 30-місячного грошового забезпечення інвалідам II групи.
Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до довідки Одеського обласного військового комісаріату від 24 травня 2012 року № 095754, з 01 квітня 2012 року розмір грошового забезпечення особам, які проходять військову службу за посадою позивача, з якої його було звільнено з військової служби, становило 3 618,80 грн.
Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» (у редакції, чинній на час встановлення інвалідності у позивача) з 01 вересня 2013 року за посадою, з якої звільнено позивача з військової служби, встановлено щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення.
Водночас, судом першої інстанції було встановлено, що територіальний підрозділ боржника (Одеський обласний військовий комісаріат) склав та направив до Міністерства оборони України довідку про грошове забезпечення позивача станом на день встановлення інвалідності останньому від 12 травня 2016 року № 3857, де зазначено загальний розмір грошового забезпечення 3 380 грн. 43 коп., у тому числі посадовий оклад - 970,00 грн., оклад за військовим званням - 65,00 грн., надбавка за вислугу років (35%) - 362,25 грн., надбавка за виконання особливо важливих завдань (50%) - 698,63 грн., надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці (20%) - 194,00 грн., надбавка за класну кваліфікацію (4%) - 38,80 грн. та премію (10%) - 97,00 грн. замість належного розміру премії (125% посадового окладу) - 1 212 грн.50 коп., а також щомісячна додаткова грошова винагорода (40%) - 954,75 грн. замість належного розміру щомісячної додаткової грошової винагороди (40% грошового забезпечення) - 1 416,47 грн.
Таким чином, розмір забезпечення позивача станом на день встановлення йому інвалідності становить 4 957 грн.65 коп. (4 957,65 грн. = 970,00 грн. (посадовий оклад) + 65,00 грн. (оклад за військовим званням) + 362,25 грн. (надбавка за вислугу років 35%) + 698,63 грн. (надбавка за виконання особливо важливих завдань 50%) + 194,00 грн. (надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці 20%) + 38,80 грн. (надбавка за класну кваліфікацію 4%) + 1 212,50 коп. (премія 125%) + 1 416,47 грн. (щомісячна додаткова грошова винагорода 40%), а загальний розмір одноразової грошової допомоги як інваліду війни становить 4 957 грн.65 коп. Х 30=148729,50 грн.
Отже, залишок заборгованості станом на 25 травня 2016 року складав 47 316 грн. 60 коп. (47 316,60 грн. = 148 729,50 грн. 101 412,90 грн.).
Однак, державний виконавець не здійснив перевірку виконання боржником судового рішення, у відповідності до правил ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».
Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що боржник виконав судове рішення у рамках виконавчого провадження № 50714747 частково, а тому застосування державним виконавцем положень п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», як підставу закінчення виконавчого провадження, є передчасним.
Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та наявність правових підстав для їх задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).
При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -
Апеляційну скаргу Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення.
Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 23 березня 2017 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Судді Вівдиченко Т.Р. Грибан І.О. Собків Я.М.

Повний текст ухвали виготовлено 21.06.2017 року

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Грибан І.О.

Собків Я.М.