Справа № 295/6362/17
Суддя: Перекупка І. Г.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/6362/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2017 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Перекупка І.Г.,

розглянувши в порядку скороченого провадження одноособово справу за адміністративним позовом, поданим представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2, до ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_4 звернувся з позовом в інтересах ОСОБА_1, в якому просить визнати неправомірною відмову ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1, зобов'язати відповідача провести перерахунок призначеної йому пенсії з 01.09.2016 року з урахуванням сум двох матеріальних допомог на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, разову премію, дві компенсації ща невикористану відпустку, винагороду за участь в АТО, відповідно до додатково наданого документа довідки №3193/29/01-2016 від 03.01.2017 р. та довідки № 9/3192/29/01-2016 від 03.01.2017 року.

Мотивуючи позов зазначив, що при призначенні йому пенсії безпідставно до складу додаткових видів грошового забезпечення, з яких повинно бути нараховано основний розмір пенсії, не включено отримані ним суми двох матеріальних допомог на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, разову премію, дві компенсації ща невикористану відпустку, винагороду за участь в АТО, з яких сплачувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що призвело до порушення його прав.

Крім того, просить визнати незаконними дії ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо встановлення йому основного розміру пенсії 55% грошового забезпечення та просить зобов'язати відповідача встановити основний розмір пенсії 61% грошового забезпечення, здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням основного розміру пенсії 61% грошового забезпечення, починаючи з 01 вересня 2016 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що наказом ОСОБА_3 управління Національної поліції в Житомирській області № 199 о/с від 29.08.2016 року звільнений зі служби в поліції відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію». Вказав, що на день звільнення вислуга років складала 22 роки 11 місяців 08 днів, що відповідно у пільговому обчисленні становить 22 роки 08 місяців 29 дні. Зазначив, що з 01.09.2016 року перебуває на обліку в ОСОБА_3 управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

02.09.2016 року відповідач листом повідомив, що розмір пенсії за вислугу років встановлено позивачу у розмірі 55%, оскільки у свідоцтві про його хворобу не міститься інформації про його непридатність до служби в поліції.

Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження відповідно до ст. 183-2 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач надав до суду заперечення проти позову, вказавши про безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог. Письмові заперечення додані до матеріалів справи (а.с. 20-22).

Суд за результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження, оцінивши обставини справи, вважає їх достатніми для прийняття рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.09.2016 року перебуває на обліку у ОСОБА_3 управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

29.08.2016 року наказом начальника ОСОБА_3 управління Національної поліції в Житомирській області полковника поліції ОСОБА_5 №199 о/с позивач звільнений зі служби у поліції за пунктом 2 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу) (а.с. 6).

Листом заступника начальника ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Житомирській області ОСОБА_6 №757/М-11 від 26.04.2017 року ОСОБА_1 повідомлено, що позивачу встановлено пенсію у розмірі 55% грошового забезпечення, оскільки у свідоцтві позивача про його хворобу не міститься інформація про непридатність його до служби в поліції, а тому підстави для встановлення додаткової надбавки відсутні (а.с.9).

Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262 від 09.04.1992 року визначено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за вказаним Законом за наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального звязку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до пункту «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Пунктом 2 частини 1 статті 77 Закону України від 2 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" встановлено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

На час проходження позивачем медичного огляду у ВЛК ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області", уповноваженням органом на проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ є військово-лікарської комісії в системі МВС України.

Діяльність такої військово-лікарської комісії в системі МВС України визначається Положенням про діяльність військово-лікарської комісії та Порядком проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України №85 від 06.02.2001 р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2001 р. за N 164/5355 (надалі по тексту рішення - Порядок № 85 та Положення про діяльність військово-лікарської комісії №85).

Відповідно до п. 1.2 Положення про діяльність військово-лікарської комісії №85, військово-лікарська комісія це спеціальні органи в складі лікарів-спеціалістів, які створюються в системі Міністерства внутрішніх справ з метою проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду кандидатів на службу, осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ і членів їх сімей, військовослужбовців внутрішніх військ МВС України осіб цивільної молоді, які бажають вступити до навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ, Міністерства оборони України, курсантів і слухачів навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ і колишніх військовослужбовців.

Зі змісту п. 1.1 Порядку № 85 вбачається, що медичний огляд проводиться згідно з пунктом 1.2 Положення про діяльність військово-лікарської комісії в системі МВС України з метою визначення: придатності кандидатів за станом здоровя, фізичним розвитком, а для окремих видів службової діяльності за індивідуальними психофізіологічними особливостями до служби в органах внутрішніх справ на посадах рядового й начальницького складу, з урахуванням вимог пункту 1.43 цього Порядку.

Пунктом 2.12 Положення про діяльність військово-лікарської комісії №85 визначено, що у складі військово-лікарської комісії в системі МВС України діють Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК) МВС України, ВЛК ОСОБА_3 управління МВС України в Криму, м. Києві, Київській області, Управління МВС України в областях та м. Севастополі.

За результатами медичного огляду осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ ВЛК виносять такі постанови: "Придатний до військової служби"; "Придатний до військової служби. Непридатний на посаду" (вказану в направлені відділу роботи з особовим складом та згідно з Таблицею вимог до індивідуальних психофізіологічних особливостей); "Обмежено придатний до військової служби"; "Потребує звільнення від виконання службових обов'язків (занять), відпустки за станом здоров'я; "Непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час"; "Непридатний до військової служби зі зняттям з військового обліку" (п.п. п. 1.63.5 п.1.63 Порядку №85).

Згідно з п. 1.117 Порядку №85 свідоцтво про хворобу складається: у мирний час на осіб рядового й начальницького складу, визнаних не придатними до військової служби зі зняттям з військового обліку, не придатними для військової служби в мирний час, з обмежено придатними у воєний час, обмежено придатними до військової служби, на курсантів та слухачів навчальних закладів МВС, визнаних не придатними до подальшого навчання за станом здоров'я.

Судом встановлено, що за результатами проходження позивачем медичного огляду, військово-лікарською комісією ДУ «ТМО МВС України по Житомирській області» було видано свідоцтво про хворобу № 144/112 від 20.06.2016 року. Зі змісту копії якого вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнаний "непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у військовий час" (а.с. 7).

Нормативні акти, що регламентують діяльність військово -лікарських комісій містять чітки приписи щодо форми та змісту прийнятих ними рішень за результатами медичного огляду осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ на предмет їх придатності за станом здоров'я до подальшої служби в органах внутрішніх справ.

З наведеного слідує, що ВЛК ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" є уповноваженим органом на проведення медичного огляду осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ-поліції з метою визначення їх придатності за станом здоров'я до служби в органах внутрішніх справ. Видане позивачу свідоцтво про хворобу є рішенням військово -лікарської комісії, прийняте у межах повноважень та у спосіб визначений нормативними актами, що регламентують діяльність таких комісій, яке підтверджує непридатність позивача за станом здоров'я до служби в органах внутрішніх справ - поліції.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що органи пенсійного фонду не наділені повноваженнями стосовно контролю за органами внутрішніх справ на предмет перевірки обставин з приводу наявності правових підстав для звільнення працівників поліції.

На час розгляду справи наказ ГУНП в Житомирській області №199 о/с від 29.08.2016р. про звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" є чинним, спори з приводу скасування обумовленого наказу відсутні.

Відтак, у відповідача відсутні правові підстави щодо неврахування пункту «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та наказу про звільнення позивача на підставі пункту 2 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" при визначенні розміру пенсії.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо призначення позивачу пенсії у розмірі 55% грошового забезпечення є неправомірними, позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

З приводу позовних вимог позивача про перерахунок та виплату пенсії з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого позивачу нараховна пенсія, отриманих ним суми додаткових видів грошового забезпечення, а саме - двох матеріальних допомог на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, разову премію, дві компенсації ща невикористану відпустку, винагороду за участь в АТО, з яких сплачувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 01.09.2016 року, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 13.01.2017 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до відповідача про прийняття додаткових документів, а саме: довідки № 3193/29/01-2016 від 03.01.2017 року, виданої начальником УФЗБО ОСОБА_3 управління Національної поліції в Житомирській області та довідки № 9/3192/29/01-2016 від 03.01.2017 року ВФЗБО Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, та про проведення перерахунку нарахованої пенсії, врахувавши до складу грошового забезпечення, з якого позивачу призначена пенсія, фактично отримані ним у складі грошового забезпечення суми двох матеріальних допомог на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, разову премію, дві компенсації ща невикористану відпустку, винагороду за участь в АТО, з яких сплачувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с10).

ОСОБА_3 УПФУ в Житомирській області №272/М-11 від 21.02.2017 року відмовлено в задоволенні заяви позивача про перерахунок пенсії. В обґрунтування відмови зазначено про відсутність посилань у статтях 43, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на вказані вище додаткові види грошового забезпечення, як такі, що враховуються при визначенні розміру пенсії, а тому підстави для перерахунку відсутні (а.с.8).

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-XII від 09.04.1992 року (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною третьою цієї ж статті вказаного Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів Українии "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" №393 від 17.07.1992 року пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ від 20.12.1991 року встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №1294 від 07.11.2007 року упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (далі за текстом Постанова № 1294).

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток №25 до Постанови № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов'язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ від 20.12.1991 року), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ від 20.12.1991 року також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).

Розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 Постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 р. № 158 зі змінами від 31 січня 2015 р. № 24 встановлено грошову винагороду за участь в антитерористичних операціях та бойових діях (далі за текстом - винагорода за участь в АТО).

Зазначена грошова винагорода виплачується військовослужбовцям, які приймають безпосередню участь в антитерористичних операціях з 1 травня 2014 року.

Виплата винагороди здійснюється також під час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров'я у зв'язку з пораненнями (контузіями, травмами, каліцтвами), отриманими під час участі у зазначених/ операціях і заходах.

Пунктом 1 наказу Міністерства оборони України від 12.06.2014 р. № 383 «Про виплату винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України» (діючого на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено виплачувати військовослужбовцям Збройних Сил України за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об'єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об'єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, починаючи з 01 травня 2014 року винагороду в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

Місячне грошове забезпечення для розрахунку цієї винагороди обчислюється, виходячи з окладу за військове звання, посадового окладу, надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (у тому числі з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (останньою займаною штатною посадою) на час участі у зазначених операціях і заходах.

Відповідно до пункту 2 названого наказу винагорода має виплачуватись за час, обрахований із дня фактичного початку участі в операціях і заходах, зазначених у пункті 1 цього наказу, до дня завершення такої участі, в поточному місяці за минулий на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій) (командирам (начальникам) - наказів вищих командирів (начальників).

Тобто названа грошова винагорода відноситься до складу грошового забезпечення осіб, приймаючих участь в АТО постійно з часу її запровадження і має щомісячний характер.

Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ від 20.12.1991 року відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Аналізуючи вище згадані норми, Верховний Суд України в постанові від 10 березня 2015 року (справа № 21-70а15) вказав, що додаткові види грошового забезпечення відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія лише у разі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з обумовлених виплат.

В матеріалах справи містяться копії довідок № 3193/29/01-2016 від 03.01.2017 року, та № 9/3192/29/01-2016 від 03.01.2017 року, які свідчить про нарахування позивачу двох матеріальних допомог на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, разову премію, дві компенсації ща невикористану відпустку, винагороду за участь в АТО, із зазначених сум cплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (а.с.12-14).

Таким чином, суд приходить до висновку, що відмова відповідача у проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням сум двох матеріальних допомог на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, разову премію, дві компенсації ща невикористану відпустку, винагороду за участь в АТО, з яких сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування згідно довідки є неправомірною, в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо часу, з якого позивач має право на перерахунок пенсії, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Позивач звернувся з заявою про проведення перерахунку пенсії 13.01.2017 року, тобто позивач набув право на перерахунок пенсії із врахуванням показників довідок № 3193/29/01-2016 від 03.01.2017 року, та № 9/3192/29/01-2016 від 03.01.2017 року з моменту звернення до відповідача із заявою про перерахунок пенсії та надання вказаної довідки про складові грошового забезпечення.

З урахуванням вимог статті 51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" перерахунок і виплату пенсії позивачу необхідно здійснити з врахуванням виплачених двох матеріальних допомог на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, разову премію, дві компенсації ща невикористану відпустку, винагороду за участь в АТО, починаючи з 01.02.2017 року.

Ні позивач, ні представник позивача не надали докази, що при призначенні позивачу пенсії відповідачу подавались відомості про отримання ОСОБА_1 оспорюваних виплат, але вони не були враховані відповідачем під час призначення пенсії.

В задоволенні вимог про перерахунок пенсії з 01.09.2016 року по 31.01.2017 року слід відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб"єкта владних повноважень, що виступив стороною у справі, або якщо стороною у справі виступила його посадова чи службова особа.

Таким чином, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 640,00 грн .

Керуючись ст. ст. 8, 9, 11, 17, 71, 183-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії, включивши до складу грошового забезпечення, з якого позивачу призначена пенсія, отримані ним суми додаткових видів грошового забезпечення.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок нарахування призначеної ОСОБА_1 пенсії та виплачувати призначену пенсію, з урахуванням додатково наданих документів для вірного нарахування призначеної пенсії довідки № 3193/29/01-2016 від 03.01.2017 року, виданої начальником УФЗБО ОСОБА_3 управління Національної поліції в Житомирській області та довідки № 9/3192/29/01-2016 від 03.01.2017 року ВФЗБО Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, з врахуванням отриманих сум двох матеріальних допомог на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, разову премію, дві компенсації ща невикористану відпустку, винагороду за участь в АТО, з яких сплачувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 01.02.2017 року.

Визнати дії ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо встановлення ОСОБА_7 основного розміру пенсії 55 % грошового забезпечення протиправними.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області встановити ОСОБА_7 основний розмір пенсії 61% грошового забезпечення.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_7 пенсії з урахуванням основного розміру пенсії 61% грошового забезпечення, починаючи з 01 вересня 2016 року.

Стягнути на користь ОСОБА_7 судовий збір у розмірі 640,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя І.Г. Перекупка