Справа № 2а-266/09
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2017 року м. Київ К/800/22126/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Мороз В.Ф.

Голяшкін О.В.

Донець О.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 28 грудня 2010 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про скасування розпорядження,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_4 звернувся з позовом в якому просив визнати протиправним та скасувати розпорядження від 30.06.2006 року №837 «Про відміну розпорядження від 30.12.2005 року та №1712 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_7, ОСОБА_4.».

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 28 грудня 2010 року, позовні вимоги задоволено. Скасовано розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 30.06.2006 року №1712 «Про розгляд заяви ОСОБА_7, ОСОБА_4.».

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2014 року, рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким в задоволенні позову відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції вказав, що відповідач при прийнятті спірних рішень перевищив надані законом повноваження, а отже підлягає скасуванню прийняте розпорядження.

Натомість, суд апеляційної інстанції вказав на правомірність дій відповідача.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_4 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та змінити постанову суду першої інстанції.

Переглядаючи судові рішення в межах касаційної скарги, судова колегія не вбачає підстави для її задоволення.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 30.12.2005 року №1712 дозволено влаштувати терасу на місці існуючого балкону та балкон з боку дворового фасаду для квартири АДРЕСА_1, згідно з поданими проектними пропозиціями.

Розпорядженням Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 30.06.2006 року №837 «Про відміну розпорядження від 30.12.2005 року №1712 «Про розгляд заяви ОСОБА_7, ОСОБА_4.» відмінено розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №1712 від 30.12.2005 року.

Відповідно до ст.152 ЖК України переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Згідно з п.1.4.1. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 р. №76 переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Згідно ст.42 Земельного кодексу України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

У разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування об'єднанню власників.

Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуване розпорядження прийнято у зв'язку тим що позивачем самовільно розпочаті роботи без отримання дозволу на ведення будівельних робіт, а також поданням скарги ОСОБА_8 з приводу непогодження використання подвір'я будинку під забудову з його мешканцями.

Відсутність згоди на використання земельної ділянки під вказане будівництво підтверджується скаргами третіх осіб-співвласниками будинку до відповідача.

Крім того апеляційним судом встановлено, що згідно копії проекту на влаштування тераси та долучених до матеріалів справи фотографій, будівництво тераси неможливе без зайняття прибудинкової території, яка реально не розділена між співвласниками будинку.

Хоча на виконання дозволу відповідача від 30.12.2005 року №1712 позивачем виготовлено копію проекту будівництва, апеляційний суд дійшов правильного висновку, що вказаний вище дозвіл - розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №1712 від 30.12.2005 року виданий всупереч вимогам ст.42 Земельного кодексу України, оскільки порушено права інших співвласників на спільне використання земельної ділянки( прибудинкової території).

Як встановлено апеляційним судом, на момент судового розгляду, співвласниками будинку АДРЕСА_1 питання будівництва тераси, що захоплює спільну прибудинкову територію не погоджено, а тому скасування відповідачем свого дозволу на будівництво( виправлення помилки), який виданий з порушенням закону, не суперечить чинному законодавству.

Посилання позивача на те, що ним на виконання розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №1712 від 30.12.2005 року отримано в управлінні архітектури і містобудування вихідні дані на проектування, розроблено через спеціалізовану ліцензовану проектну організацію проектно-кошторисну документацію та виконання робіт, погоджено її у встановленому законом порядку із СЕС району, СДПЧ №1 не спростовують незаконності розпорядження.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги таких висновків не спростовують та не свідчать про допущені судами порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до закону можуть мати наслідком скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 223, Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через 5 днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянуте Верховним Судом України.

Судді: В.Ф. Мороз

О.В. Голяшкін

О.Є. Донець