Справа № 812/13/17
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 червня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/13/17

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шембелян В.С.,

при секретарі судового засідання: Олійник О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом адміністративним позовом Рубіжанської об'єднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області до приватного підприємства "Ювелірна фірма "Лагно" про стягнення податкового боргу з єдиного податку з юридичних осіб в розмірі 6352,27 грн,-

ВСТАНОВИВ:

03 січня 2017 року на адресу Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Рубіжанської об'єднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області до приватного підприємства "Ювелірна фірма "Лагно" про стягнення податкового боргу з єдиного податку з юридичних осіб в розмірі 6352,27 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Приватне підприємство "Ювелірна фірма "Лагно" (далі ПП "Ювелірна фірма "Лагно", відповідач) є самостійним суб'єктом, який має права юридичної особи, перебуває на податковому обліку як платник податків в Рубіжанської ОДПІ Головного управління ДФС у Луганській області.

Податковий борг відповідача виник внаслідок несплати самостійно визначених у податоквих деклараціях податкових зобов'язань з єдиного податку з юридичних осіб, а саме відповідачем до Рубіжанської ОДПІ у 2016 році подано податкову декларацію № від 14.07.2016 (по строку сплати 30.07.2016) та податкову декларацію № від 01.11.2016 (по строку сплати 30.11.2016).

Податковим органом відповідачу направлено податкову вимогу Форми "Ю" від 13.09.2016 № 542-17.

ПП "Ювелірна фірма "Лагно", добровільно борг не сплачено, а заходи з погашення податкового боргу здійсненні Рубіжанською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Луганській області результатів не дали, у зв'язку з чим позивач просив стягнути з відповідача кошти з рахунків у банках, обслуговуючих платника податків, на суму податкового боргу в розмірі 6352,27 грн.

Представник позивача у судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, надав заперечення, яким просив відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с. 55-56).

При вирішенні цієї справи суд керується такими вимогами чинного законодавства.

Відповідно до статті 6 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

У відповідності із статтею 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI:

- грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

- податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1);

- штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.265 пункту 14.1);

- пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки (підпункт 14.1.162 пункту 14.1);

- податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (підпункту 14.1.175 пункту 14.1).

У відповідності із статтею 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI платник податків зобов'язаний: стати на облік у контролюючих органах в порядку, встановленому законодавством України; вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи; подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов'язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов'язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання; подавати контролюючим органам інформацію, відомості про суми коштів, не сплачених до бюджету в зв'язку з отриманням податкових пільг (суми отриманих пільг) та напрями їх використання (щодо умовних податкових пільг - пільг, що надаються за умови використання коштів, вивільнених у суб'єкта господарювання внаслідок надання пільги, у визначеному державою порядку); подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством; виконувати законні вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів з питань оподаткування та митної справи і підписувати акти (довідки) про проведення перевірки; не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов'язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи; повідомляти контролюючим органам за місцем обліку такого платника про його ліквідацію або реорганізацію протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення (крім випадків, коли обов'язок здійснювати таке повідомлення покладено законом на орган державної реєстрації); повідомляти контролюючі органи про зміну місцезнаходження юридичної особи та зміну місця проживання фізичної особи - підприємця; забезпечувати збереження документів, пов'язаних з виконанням податкового обов'язку, протягом строків, установлених цим Кодексом; допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов'язані з утриманням об'єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.використовувати електронний кабінет для листування з контролюючими органами в електронній формі у разі подання звітності в електронній формі, а також після проходження електронної ідентифікації он-лайн в електронному кабінеті, крім платників податків, які відмовилися від використання електронного кабінету в порядку, встановленому цим Кодексом, та платників податків, які не визначили спосіб взаємодії із контролюючим органом. Q ? ` ` ? ?? $? ? ? ???? ?? ??? G U # ? ???Times New Roman CE Times New Roman Полужирный Полужирный Центральноевропейский ?? >?# Q ? ` ` ? ?i $? ? ? ???? ?? ??? G U # ? ???Times New Roman CYR Times New Roman Полужирный Полужирный Кириллический ?? >?# Q ? ` ` ? ?I $? ? ? ???? ?? ??? G U # ? ???Times New Roman Greek Times New Roman Полужирный Полужирный Греческий ?? >?# Q ? ` ` ? ??

Відповідно до статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право визначати у визначених цим Кодексом випадках суми податкових та грошових зобов'язань платників податків (підпункт 20.1.27 пункту 20.1); застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 20.1.28 пункту 20.1); звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини (пункт 20.1.18 пункту 20.1).

Відповідно до п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 291.3 ст. 291 Податкового кодексу України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Відповідно до п. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку:

1) перша група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб, здійснюють виключно роздрібний продаж товарів з торговельних місць на ринках та/або провадять господарську діяльність з надання побутових послуг населенню і обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 300000 гривень;

2) друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв:

не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб;

обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень.

Дія цього підпункту не поширюється на фізичних осіб - підприємців, які надають посередницькі послуги з купівлі, продажу, оренди та оцінювання нерухомого майна (група 70.31 КВЕД ДК 009:2005), а також здійснюють діяльність з виробництва, постачання, продажу (реалізації) ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння. Такі фізичні особи - підприємці належать виключно до третьої групи платників єдиного податку, якщо відповідають вимогам, встановленим для такої групи;

3) третя група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - субєкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 5000000 гривень;

4) четверта група - сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Згідно п. 293.3 ст. 293 Податкового кодексу України, який діяв станом на 2016 рік, відсоткова ставка єдиного податку для платників третьої групи встановлювалася у розмірі:

1) 3 відсотки доходу - у разі сплати податку на додану вартість згідно з цим Кодексом;

2) 5 відсотка доходу - у разі включення податку на додану вартість до складу єдиного податку.

Відповідно п. 294.1 ст. 294 Податкового кодексу України Податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої-шостої груп є календарний квартал.

Пунктом 295.3 статті 295 Податкового кодексу України визначено, що платники єдиного податку третьої - шостої груп сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Відповідно до п. 300.1 ст. 301 Податкового кодексу України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів в порядку ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив такі обставини справи.

Приватне підприємство "Ювелірна фірма "Лагно" є юридичною особою, зареєстроване за адресою: 93000, Луганська область, м. Рубіжне, вул. Миру, 37, перебуває на податковому обліку в Рубіжанській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Луганській області (а.с. 6-8).

У зв'язку з несплатою сум узгоджених податкових зобов'язань, на підставі проведеної згідно вимог п.п.75.1.1 п. 75.1 ст.75, ст.76 ПКУ камеральної перевірки щодо своєчасності сплати Відповідачем єдиного податку за 3 квартали 2014 року, 2014 рік, 1 півріччя 2015 року, три квартали 2015 року, було складено Акт від 11.05.2016 № 29/1202/20155911 (а.с. 15-16). Проведеною перевіркою встановлено порушення п.295.3 статті 295 ПКУ, що привело до порушення терміну сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання платежів з єдиного податку з юридичних осіб (а.с. 15-16).

За результатами перевірки були прийняти податкові повідомлення-рішення, а саме: від 20.05.2016 № , яким за затримку сплати грошового зобов'язання в сумі 21135, 30 грн. нарахований штраф у розмірі 20 % в розмірі 4227,06 грн, а також № , яким за затримку сплати грошового зобов'язання в сумі 21299,90 грн нарахований штраф у розмірі 10 % в розмірі 2129,99 грн. Відповідачем зазначені рішення отримані своєчасно 24.05.2016, не оскаржені та не скасовані (а.с. 17-18).

Отже, зазначене зобов'язання щодо сплати сум штрафу є узгодженим відповідно до абзацу другого підпункту 56.17.5 пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України.

14.07.2016 відповідач подав до Рубіжанської ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області податкову декларацію з єдиного податку третьої групи (юридичні особи) № (по строку сплати 30.07.2016) на суму 13068.33 грн. та відповідно узгоджені податкові зобов'язання (а.с. 13).

01.11.2016 відповідач подав до Рубіжанської ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області податкову декларацію з єдиного податку третьої групи (юридичні особи) № (по строку сплати 30.11.2016) на суму 2566.12 грн. та відповідно узгоджені податкові зобов'язання (а.с. 14).

Відповідно до зворотнього біку облікової картки платника податків та розрахунку податкового боргу по єдиному податку станом на 25.12.2016, відповідач мав податкову заборгованість з єдиного податку з юридичних осіб у розмірі 6352,27 грн. (а.с. 11-12).

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПКУ сума грошового зобов'язання, самостійно узгоджена платником податків, але не сплачена у встановлений строк, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Відповідно до п. 49.16 ст. 49 ПКУ платник податків зобов'язаний погасити податкове зобов'язання, самостійно визначене ним у такій податковій декларації, протягом строків, установлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 59.1 ПКУ у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Згідно п. 58.3 ПКУ податкове повідомлення- рішення вважається надісланим (вручення) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Пунктами 59.4 та 59.5 статті 59 ПКУ визначено, що податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Рубіжанською ОДПІ у відповідності до п. 59.1 ст. 59 ПКУ відповідачу було направлено податкову вимогу форми "Ю" від 13.09.2016 № 542-17. Згідно даної податкової вимоги розмір загальної суми податкового боргу відповідача з єдиного податку з юридичних осіб станом на 12.09.2016 становив 6352,27 грн. (а.с.9).

Вищезазначена вимога у встановленому законом порядку не оскаржувалася, податковим органом не скасовувалась та не відкликалась, отже є чинною на час розгляду справи.

На підставі п. 95.1 ст. 95 ПКУ орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Згідно з п. 95.3 ст. 95 ПКУ стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Підпунктом 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України передбачено, що органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Оскільки судом встановлено, що за відповідачем рахується податковий борг на загальну суму 6352,27 грн перед бюджетом, який до теперішнього часу в добровільному порядку не сплачено, сума податкового боргу є узгодженою, податковим органом дотримано порядок звернення до суду з позовом, підстави для відмови у задоволенні позову відсутні, тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини четвертої статті 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 71, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Рубіжанської об'єднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області до приватного підприємства "Ювелірна фірма "Лагно" про стягнення податкового боргу з єдиного податку з юридичних осіб в розмірі 6352,27 грн - задовольнити.

Стягнути з розрахункових рахунків приватного підприємства "Ювелірна фірма "Лагно" (, адреса: 93000, Луганська область, м. Рубіжне, вул. Миру, 37) відкритих у банках, обслуговуючих приватне підприємство "Ювелірна фірма "Лагно" на користь місцевого бюджету кошти за податковим боргом з єдиного податку з юридичних осіб у сумі 6352, 27 грн (шість тисяч триста п'ятдесят дві гривні 27 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанову у повному обсязі складено та підписано судом 20 червня 2017 року.

Суддя В.С. Шембелян