Справа № 805/1086/17-а
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

12 червня 2017 р. Справа №805/1086/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голошивця І.О., при секретарі Шташаліс О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Словянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання незаконними наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення, -

за участю:

позивача - не з'явився,

представника відповідача 1 - Коваленко О.В. - за довіреністю,

представника відповідача 2 - Довбиш В.М. - за довіреністю.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Словянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, в якому просив суд:

- визнати незаконним наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області № 240 від 23 лютого 2016 року, в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності;

- визнати незаконним наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області № 42 о/с від 25 лютого 2016 року в частині звільнення ОСОБА_1;

- поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого Словянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, та на службі в Національній поліції;

- стягнути з відповідача Словянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за період з 26 лютого 2016 року по момент винесення рішення по даній справі.

Відповідач 1 через відділ документообігу та архівної роботи суду надав клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду.

В обґрунтування зазначеного клопотання відповідач посилається на те, що позивач звернувся до суду з приводу визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними, визнання незаконними та скасування наказів в частині звільнення позивача, поновлення на службі, стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу. Тобто вимоги, заявлені позивачем в адміністративному позові стосуються питань проходження та звільнення з публічної служби, отже, строк звернення до адміністративного суду становить один місяць. Відповідач зазначає, що 23 лютого 2016 року позивачу був направлений лист з запрошенням прибути до Слов'янського ВП для ознайомлення з наказом ГУНП в Донецькій області від 23 лютого 2016 року № 240 «Про надзвичайну подію за участю окремих працівників Слов'янського ВП та покарання винних», однак ОСОБА_1 зазначений лист проігнорував та до Слов'янського ВП не з'явився. Відповідно, наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 25 лютого 2016 року № 42 о/с «По особовому складу» ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції. З зазначеним наказом позивача було ознайомлено 12 серпня 2016 року, отже строк на оскарження відповідного сплинув у вересні 2016 року.

Крім того, відповідач посилається на те, що ОСОБА_1 27 вересня 2016 року звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою. Ухвалою суду від 03 жовтня 2016 року по справі № 805/3514/16-а було відкрито провадження у справі. Відповідач зазначає, що у судовому засіданні по справі № 805/3514/16-а суддя ставив питання сторонам щодо можливого примирення, на що учасники процесу повідомили, що воно не можливе і справа повинна бути вирішена у судовому засіданні. Відповідач звертає увагу суду на те, що після того як Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області було направлено клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, в зв'язку з пропуском строків звернення до суду, ОСОБА_1 без поважних причин не з'явився у наступне судове засідання по справі № 805/3514/16-а, після чого направив до суду заяву про залишення позовної заяви без розгляду, у зв'язку з вирішенням даного спору в досудовому порядку.

Відповідач 1 зазначає, що за загальним правилом, перебіг строку звернення до адміністративного суду встановлюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Порушенням своїх прав позивач вважає звільнення з органів внутрішніх справ, а отже для оскарження наказу про звільнення визначено місячний строк.

Представник відповідача 1 у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання та просив суд залишити позовну заяву без розгляду.

Представник відповідача 2 у судовому засіданні підтримав заявлене відповідачем 1 клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У позовній заяві позивач зазначив, що про існування висновків службового розслідування, наказу про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, наказу про звільнення, ОСОБА_1 дізнався лише 12 серпня 2016 року.

Позивач посилається на те, що ст. 21 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ» передбачено трьох місячний строк для оскарження наказу про дисциплінарне стягнення. Відповідно позивач зазначає, що 09 листопада 2016 року він звернувся до голови Національної поліції України зі скаргою, якою просив скасувати наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності та скасування наказу про звільнення. Відповідь з відмовою в задоволенні зазначеної скарги ОСОБА_1 отримав 18 грудня 2016 року. Отже, позивач вважає, що ним не пропущений місячний строк на звернення до суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Словянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, в якому просив суд визнати незаконним наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області № 240 від 23 лютого 2016 року, в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності; визнати незаконним наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області № 42 о/с від 25 лютого 2016 року в частині звільнення ОСОБА_1.

Суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Абзацем 3 частини 2 статті 99 КАС України визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Ухвалами суду від 10 лютого 2017 року, від 28 лютого 2017 року, від 28 березня 2017 року, від 12 квітня 2017 року, від 15 травня 2017 року та від 30 травня 2017 року позивача було зобов'язано надати до суду письмові пояснення та докази, які свідчать про своєчасність його звернення до суду з даним адміністративним позовом або докази на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду. Однак, зазначених пояснень та доказів позивач до суду не надав.

Суд зазначає,що при визначенні початку перебігу строку до уваги береться момент, коли особа фактично дізналася про наявність відповідного порушення, а також, чи мала особа реальну можливість дізнатися про наявність порушення її прав, свобод та інтересів.

Початок перебігу строку звернення до суду, в адміністративному судочинстві розпочинається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушеннясвоїх прав. Отже, законодавець передбачив, що в разі, якщо особа не знала про порушення, але з певної дати повинна була про нього дізнатись, перебіг строку обчислюється саме з моменту, коли особа повинна була дізнатись про відповідне порушення її прав.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

З матеріалів справи встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 23 лютого 2016 року № 240 «Про надзвичайну подію за участю окремих працівників Словянського відділення поліції Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області та покарання винних» за особисту недисциплінованість, порушення вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію України», п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про оперативно - розшукову діяльність» та п. 5 розділу ІІ Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України від 06 листопада 2015 року № 1377, що виразилося у невжитті заходів щодо реєстрації отриманої інформації про скоєння кримінальних правопорушень, затриманні осіб за скоєння правопорушень без їх належного оформлення, а також порушенні порядку обшуку, оперуповноважених Словянського відділення поліції Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області, зокрема, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 наказано звільнити зі служби в Національній поліції (а.с. 66-69).

Листом Словянського відділення поліції Краматорського відділу поліції від 23 лютого 2016 року за вих № 13/22 ОСОБА_1 було повідомлено про надходження до Словянського відділення поліції наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 23 лютого 2016 року № 240 «Про надзвичайну подію за участю окремих працівників Словянського відділення поліції Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області та покарання винних» та необхідність прибуття до Словянського відділення поліції (а.с. 71).

25 лютого 2016 року Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області № 42 о/с «По особовому складу» відповідно до розділу VII Закону України «Про Національну поліцію» старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 - старшого оперуповноваженого Словянського відділення поліції Краматорського відділу поліції з 29 лютого 2016 року звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Листом Словянського відділення поліції Краматорського відділу поліції від 29 лютого 2016 року за вих. № 2481/303/05-2016 позивача було повідомлено про необхідність прибуття до Словянського відділення поліції для ознайомлення з наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 25 лютого 2016 року № 42 о/с «По особовому складу» (а.с. 72).

Так, з матеріалів справи та з позовної заяви позивача вбачається, що з наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 23 лютого 2016 року № 240 «Про надзвичайну подію за участю окремих працівників Словянського відділення поліції Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області та покарання винних» та з наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 25 лютого 2017 року № 42 о/с «По особовому складу» ОСОБА_1 був ознайомлений 12 серпня 2016 року. Зазначений факт не оскаржується сторонами.

Суд звертає увагу, що Кодексом адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Судом встановлено, що позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з таким же самим позовом у вересні 2016 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2016 року по справі № 805/3514/16-а відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Словянського відділу поліції управління Національної поліції Донецької області про визнання незаконним наказу №240 від 23.02.2016 року в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності, визнання незаконним наказу №42о/с від 25.02.2016 року в частині звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього грошового забезпечення за період з 26.02.2016 року по момент винесення рішення у справі.

Однак, ухвалою суду від 15 листопада 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Словянського відділу поліції управління Національної поліції Донецької області про визнання незаконним наказу №240 від 23.02.2016 року в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності, визнання незаконним наказу №42о/с від 25.02.2016 року в частині звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього грошового забезпечення за період з 26.02.2016 року по момент винесення рішення у справі - залишено без розгляду, оскільки, від представника позивача надійшла заява про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 у зв'язку з вирішенням даного спору в досудовому порядку.

Так, з позовної заяви вбачається, що позивач 09 листопада 2016 року звернувся до голови Національної поліції України зі скаргою, відповідно до якої просив скасувати наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності та наказ про звільнення. Суд звертає увагу, що зазначеної скарги позивач суду не давав.

Також, позивач зазначає, що відповідь про відмову у задоволенні скарги від 06 грудня 2016 року № Х-658/02/12-2016 року отримав 18 грудня 2016 року, але відповідно доказів, які б підтверджували зазначений факт суду не надав.

Відповідно 10 січня 2017 року ОСОБА_1 був складений та підписаний новий позов, який 10 січня 2017 року був направлений на адресу Донецького окружного адміністративного суду.

Суд вважає за доцільне зазначити, що спори про прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Позивач у позовній заяві звертає увагу суду на те, що строк на оскарження наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності встановлюється тримісячний строк.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ» особа рядового або начальницького складу має право усно чи письмово послідовно звернутися зі скаргою щодо накладення на неї дисциплінарного стягнення до старшого прямого начальника - аж до міністра внутрішніх справ України або до суду.

Згідно ст. 21 зазначеного Закону дисциплінарне стягнення може бути оскаржено протягом трьох місяців з дня ознайомлення з наказом особи, на яку воно накладено.

Отже, суд зазначає, що законодавець передбачив альтернативу щодо звернення до органів стосовно захисту порушених прав, а саме звернення зі скаргою щодо накладення на неї дисциплінарного стягнення до старшого прямого начальника - аж до міністра внутрішніх справ України, або ж звернутися до суду за захистом своїх прав.

Судом встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 23 лютого 2016 року № 240 «Про надзвичайну подію за участю окремих працівників Словянського відділення поліції Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області та покарання винних» було наказано звільнити зі служби в Національній поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1. Наказом Головного управління Національнії поліції в Донецькій області від 25 лютого 2016 року № 42 о/с «По особовому складу» останнього було звільнено зі служби в поліції. Із зазначеними наказами позивач ознайомився лише 12 серпня 2016 року, через п'ять місяців після винесення відповідних наказів.

В зв'язку з чим, суд дійшов висновку про те, що позивач мав всі підстави дізнатися про існування вищезазначених наказів, та мав можливість ознайомитися з ними раніше ніж 12 серпня 2016 року. Крім того, доказів, які б унеможливлювали це зробити впродовж п'яти місяців, суду не надано.

Суд зазначає, що пунктом 1 статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Порівняльний аналіз термінів «дізналася» та «повинна була дізнатися», що містяться в статті 99 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов'язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 99 КАC України, про обов'язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Суд зазначає, що позивачем не доведено, що він не знав раніше, а саме з лютого 2016 року, про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Крім того, суд звертає увагу на те, що в провадженні Донецького окружного адміністративного суду вже перебувала адміністративна справа № 805/3514/16-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Словянського відділу поліції управління Національної поліції Донецької області про визнання незаконним наказу №240 від 23.02.2016 року в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності, визнання незаконним наказу №42о/с від 25.02.2016 року в частині звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього грошового забезпечення за період з 26.02.2016 року по момент винесення рішення у справі. Однак, ухвалою суду від 15 листопада 2016 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без розгляду, оскільки, представником позивача було надано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, в зв'язку з вирішенням даного спору в досудовому порядку. Суд зазначає, що у судових засіданнях по справі № 805/3514/16-а висловлювалась думка відповідачів щодо неможливості врегулювання спору у досудовому порядку. На думку суду позивач та його представник затягували вирішення питання про порушення прав, свобод та інтересів ОСОБА_1

З метою врегулювання спору в досудовому порядку, позивач лише 09 листопада 2016 року звернувся до голови Національної поліції України зі скаргою, відповідно до якої просив скасувати наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності та наказ про звільнення. Суд звертає увагу, що зазначеної скарги позивач суду не давав.

Також, позивач зазначає, що відповідь про відмову у задоволенні скарги від 06 грудня 2016 року № Х-658/02/12-2016 року отримав 18 грудня 2016 року, але відповідно доказів, які б підтверджували зазначений факт суду також не надав.

Крім того, суд зазначає, що протягом перебування справи № 805/1086/17-а в провадженні судді позивач та його представник у судові засідання не з'являлись, надавали клопотання про зупинення провадження, відповідно доказів або письмових пояснень щодо строків звернення до суду не надавали.

З огляду на викладене суд зазначає, що позивачем не надано достатніх доказів, які б підтверджували своєчасність звернення до суду з даним адміністративним позовом, а також із позовом по справі 805/3514/16-а.

Відповідно до норм статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення позивача з даним адміністративним позовом до суду.

В зв'язку із чим, суд встановив, що позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Словянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання незаконними наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення підлягає залишенню без розгляду.

Повний текст ухвали складено та підписано 19 червня 2017 року.

Керуючись статтями 99, 100, 155, 160, 165, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання представника Головного управління Національної поліції в Донецькій області про залишення позовної заяви без розгляду - задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Словянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання незаконними наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення - залишити без розгляду.

Ухвала прийнята у нарадчій кімнаті, її вступна та резолютивна частини проголошені у судовому засіданні 12 червня 2017 року за участю представників відповідачів.

Повний текст ухвали складається у відповідності до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Голошивець І.О.