Справа № 686/7686/17
Суддя: Салоїд Н. М.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 686/7686/17
ПОСТАНОВА

іменем України

12 травня 2017 року

Хмельницький міськрайонний суд

в складі:головуючого судді - Салоїд Н.М.,

при секретареві - Лоб І.А.,

за участі представника відповідача - Прокопчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький справу за адміністративним позовом

ОСОБА_2

до

Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому

про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, зобов'язання провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді, виплати різниці та подання звіту про виконання судового рішення

в с т а н о в и в:

У квітні місяці 2017 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому, в якому просить суд визнати дії Управління Пенсійного фонду України в місті Хмельницькому неправомірними щодо включення до розміру довічного грошового утримання одноразової матеріальної допомоги та прокурорського стажу, скасування розпорядження управління Пенсійного фонду в частині визначення довічного грошового утримання у розмірі 86% грошового утримання судді апеляційного суду, зобов'язати здійснити перерахунок призначеного основного щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення з розрахунку 90 процентів від грошового утримання працюючого судді, виплатити різницю між виплаченим та перерахованим розміром щомісячного довічного грошового утримання та подати звіт про виконання судового рішення.

Поданий позов мотивує тим, що листом управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому від 05 квітня 2017 року їй було відмовлено у зарахуванні для обчислення щомісячного грошового утримання роботи на посаді помічника прокурора у Ізяславському районі.

Постановою Верховної Ради України від 08 грудня 2016 року за № 607 її було обрано Хмельницького обласного суду.

На підставі рішення Вищої ради юстиції від 08 грудня 2016 року № 3091/0/15-16 та згідно наказу голови Апеляційного суду Хмельницької області від 12.12.2016 року її було звільнено у відставку з посади судді апеляційного суду.

Як видно з цього розпорядження до стажу роботи, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання відповідачем зараховано лише 23 повних роки, 3 місяці 6 днів, основний розмір утримання обчислено лише з посадового окладу та надбавки за вислугу років.

Вважає таку відмову незаконною з наступних підстав.

У березні місяці 2017 року вона звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, у зв'язку із підвищенням заробітку посадового окладу за посадою завідуючої відділом субсидій Хмельницької міської ради, однак, їй було відмовлено із посиланням на те, що відповідно до п. 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 VIII передбачено, що з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника консультанта народного депутата України, а тому з 01.06.2015 року пенсії за вищевказаними законами не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Позивач вважає таку відмову управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому щодо відмови у перерахунку пенсії не обгрунтованою, незаконною та неправомірною, у зв'язку з чим звернулась до суду та просить визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду у місті Хмельницькому щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати за посадою, з якої була призначена пенсія - протиправною та просить зобов'язати управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому здійснити перерахунок пенсії в розмірі 90 відсотків відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року у зв'язку з підвищенням заробітної плати за посадою, з якої була призначена пенсія, відповідно до довідки управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради за № 6151 від 16.09.2016 року.

Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та просить задовольнити позов.

Представник управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому в судовому засіданні подала заперечення на позов, у яких позовні вимоги викладені у позові заперечує та просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, перевіривши доводи позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом достовірно установлено, що позивача, ОСОБА_2 постановою Верховної Ради України від 08 грудня 2016 року за № 607 було обрано суддею Хмельницького обласного суду.

На підставі рішення Вищої ради юстиції від 08 грудня 2016 року № 3091/0/15-16 та згідно наказу голови Апеляційного суду Хмельницької області від 12.12.2016 року її було звільнено у відставку з посади судді апеляційного суду.

Як видно з цього розпорядження до стажу роботи, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання відповідачем зараховано лише 23 повних роки, 3 місяці 6 днів, основний розмір утримання обчислено лише з посадового окладу судді та надбавки за вислугу років.

Листом управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому від 05 квітня 2017 року їй було відмовлено у зарахуванні для обчислення щомісячного грошового утримання роботи на посаді помічника прокурора у Ізяславському районі та не зараховано половини строку навчання на денному відділенні Харківського юридичного інституту.

До обрання її суддею протягом 1978-1982 років навчалася В Харківському юридичному інституті на ленній формі навчання. В період з 19.08.1983 по 01.01.1987 року пропрацювала помічником прокурора Ізяславського району, тобто 3 роки 4 місяці 13 днів, і коли позивач відпрацювала 14 років на посаді судді у неї виникло право на призначення її довічного грошового утримання. яке й було призначене та виплачувалось одночасно із грошовим утриманням судді. Означена обставина підтверджується копією розпорядження ДСА від 16.07.2008 року, копією наказу Голови апеляційного Суду Хмельницької області від 18.07.2008 року.

Проте, періоду навчання та прокурорський стаж на посаді помічника прокурора до стажу роботи, що давав право на отримання щомісячного довічного грошового утримання відповідач не зарахував.

Позивач вважає таку відмову незаконною.

Суд, оцінивши докази зібрані в їх сукупності приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Згідно із ч. 1 ст. 109 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року №2453-VI (Закон №2453) суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається статтею 131 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Частиною 1 ст. 131 №2453 визначено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Так, п. 11 розділу XIII «Перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом, статтями 43 Закону України "Про статус суддів" (Закон втратив чинність 30.07.2010;стаття 43 Закону України "Про статус суддів" втратила чинність 01.01.2011) та постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів". При цьому, будь-яких обмежень щодо дії цього пункту в часі Законом не встановлено.

Згідно із ч. 4 ст. 43 Закону України "Про статус суддів" передбачено, що суддя у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону України "Про статус суддів" (в редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус суддів" від 24 лютого 1994 року № 4015-XII, чинної до 31.07.2010р.) до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 06.07.2016 року по справі № 21-6664а15.

Водночас відповідно до пункту 11 Перехідних положень Закону № 2453-VI судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Тобто, законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 р. № 2453-VI було передбачено зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу та періоду проходження строкової служби, а також період роботи на посадах прокурорів і слідчих.

Відповідно до довідки Державної судової адміністрації України стаж роботи позивача на посаді помічника прокурора становить 3 роки 4 місяці 13 днів.

Крім того, згідно з п. 3.1 постанови № 865 Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів", що діяла на час набуття позивачем права на довічне грошове утримання, (втратила чинність 01.12.2010 року) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менше 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Відповідно до п. 34 «Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 02.06.2016 року № 1402-VІІІ 21.12.2016 року судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Загальний стаж роботи на посаді судді Карпусь С.А. на момент подання заяви про відставку (без урахуванням прокурорського стажу, половини періоду навчання на денному відділенні у Харківському юридичному інституті) становить 23 роки 3 місяці 6 днів), крім того прокурорського стажу 3 роки 4 місяці 13 днів та половина навчання на денній формі навчання 1 рік 11 місяців у Харківському юридичному інституті), що дає їй право згідно положень частини 3 статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року №192-VIII на призначення 90% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Тому підлягає скасуванню розпорядження № 877960 від 16.12.2016 року щодо розміру довічного грошового утримання в розмірі 86%.

Таким чином, відповідач повинен був зарахувати позивачу вищезазначені періоди до стажу роботи, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, в повному обсязі.

Що стосується позовної вимоги ОСОБА_2 про врахування при розрахунку довічного грошового утримання, матеріальної допомоги на оздоровлення, оскільки вона є складовою заробітної плати з якої сплачено страхові внески, то суд дійшов висновку, що вона підлягає задоволенню, виходячи із слідуючого.

Як було зазначено вище, позивач була на призначена на посаду судді Шепетівського міського суду 06.09.1993 року, в період дії Закону України від 15.12.1992 № 2862-XII "Про статус суддів", яким регулювалися відносини, пов'язані з оплатою праці суддів.

Частиною першою статті 1 Закону № 108/95-ВР «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення входить до системи оплати праці.

Крім того, статтею 66 Закону № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі статтею 41 Закону України № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення довічного грошового утримання незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Крім того, як слідує з Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління ПФУ 25 січня 2008 року №3-1 виплата щомісячного довічного утримання здійснюється у грошовій формі в порядку, установленому законодавством для виплати пенсій (п. 4.1).

Згідно частини 1 статті 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 19, 46 Конституції України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про судоустрій та статус суддів», ст.ст. 1, 2, 5, 11, 71, 72, 122, 159-163, 167, 183-2,267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Визнати протиправною відмови управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому щодо включення до розміру довічного грошового утримання одноразової матеріальної допомоги та прокурорського стажу.

Скасувати розпорядження за № 877960 від 16.12.2016 року управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому в частині довічного грошового утримання у розмірі 86 % грошового утримання.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому здійснити з 13 грудня 2016 року перерахунок призначеного ОСОБА_2 основного щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення з розрахунку 90 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 13 грудня 2016 року та виплатити різницю між виплаченим та перерахованим розміром щомісячного довічного грошового утримання.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому подати звіт про виконання судового рішення

Стягнути на користь ОСОБА_2 з Державного бюджету України судові витрати в сумі 640 грн..

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 діб з часу його проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд, який постановив оскаржуване рішення суду.

Суддя: