Справа № П/811/43/17
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2017 року № П/811/43/17

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Лапія С.М., суддів: Щавінського В.Р., Василенко Г.Ю., розглянувши в м. Києві у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Гранум-Альфа» до Державної служби геології та надр України (Держгеонадра України) про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Гранум-Альфа» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України від 23 серпня 2016 року № 272 «Щодо анулювання, зупинення та поновлення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень» в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 4395 від 27.09.2007 року, власником якого є Приватне підприємство «Гранум-Альфа».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що жодних порушень законодавства щодо надрокористування підприємством не вчинялося, а факт порушення умов користування надрами можливо встановити лише після проведення перевірки. Жодної перевірки не було проведено, а було складено лише акт про недопущення до перевірки. Крім того, наказом відповідача від 23.08.2016 року № 272 позивачу було надано строк 30 календарних днів для усунення порушень, але не зазначено, яких саме. Жодного припису за результатами недопущення до перевірки складено бути не могло.

Представник позивача надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача до судового засідання повторно не з»явився, заперечень на позовну заяву та доказів на обґрунтування правомірності винесення оскаржуваного наказу не надав.

На підставі ст. 126, 128 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що Державною службою геології та надр України було видано Приватному підприємству «Гранум-Альфа» спеціальний дозвіл на користування надрами від 27.10.2007 № 4395, а саме: на видобування незміненого та порушеного вивітрюванням граніту, в якості сировини для виробництва щебеню будівельного та каменю бутового у родовищі Живанівське (Південне) Компаніївський р-н, строком на 20 років.

Відповідачем підготовлено та направлено на адресу ПП «Гранум-Альфа» повідомлення про проведення перевірки від 16.02.2016 № 2274/13/14-16.

Представники відповідача 16.03.2016 року прибули на територію ПП «Гранум-Альфа» для проведення перевірки, однак не були допущені позивачем до її проведення, оскільки, на думку позивача, були відсутні правові підстави для її проведення.

Представниками відповідача 16.03.2016 року складено акт про недопущення до перевірки № 22/4395-К.

Як слідує з відповіді Державної служби геології та надр України від 05.10.2016 № 18752/13/14-16 посадовими особами складено акт перевірки від 16.03.2016 № 22/4395-К, в якому зазначено про відмову підприємства від проведення перевірки та складено припис від 18.03.2016 № 22.

Даний припис ні позивачу, ні на запит суду від 24.04.2017 відповідачем надано не було, жодних доказів направлення позивачу припису від 18.03.2016 відповідачем не надано.

Суд звертає увагу, що актом від 16.03.2016 року жодних порушень законодавства встановлено не було, а лише зазначено про недопущення до перевірки.

Наказом Державної служби геології та надр України від 23.08.2016 року № 272 дію спеціального дозволу на користування надрами від 27.10.2007 року № 4395 зупинено та надано 30 днів для направлення доказів усунення виявлених порушень.

Суд звертає увагу, що в оскаржуваному наказі не зазначено, які саме порушення необхідно усунути.

Не погоджуючись з оскаржуваним наказом, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Регулювання гірничих відносин з метою забезпечення раціонального, комплексного використання надр для задоволення потреб у мінеральній сировині та інших потреб суспільного виробництва, охорони надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорона прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян є завданням Кодексу України про надра.

Статтею 14 Кодексу України про надра передбачено, що надра надаються у користування, зокрема, для геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення.

Надра надаються у постійне або тимчасове користування. Перебіг строку користування надрами починається з дня одержання спеціального дозволу (ліцензії) на користування надрами, якщо в ньому не передбачено інше, а в разі укладення угоди про розподіл продукції - з дня, зазначеного в такій угоді (ст. 15 Кодексу України про надра).

Відповідно до ст. 19 вказаного Кодексу надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

Відповідно до Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року № 391/2011 (далі - Положення), Державна служба геології та надр України (Держгеонадра України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України (далі - Міністр), входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Згідно п. 4 вказаного Положення, Держгеонадра України відповідно до покладених на неї завдань, зокрема:

- видає у встановленому порядку спеціальні дозволи на: геологічне вивчення родовищ корисних копалин; геологічне вивчення, в тому числі дослідно-промислову розробку родовищ корисних копалин; видобування корисних копалин; геологічне вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ з подальшим видобуванням нафти і газу (промисловою розробкою родовищ); будівництво та експлуатацію підземних споруд, не пов'язаних із видобуванням корисних копалин, у тому числі споруд для підземного зберігання нафти, газу та інших речовин і матеріалів, захоронення шкідливих речовин і відходів виробництва, скидання стічних вод; створення геологічних територій та об'єктів, що мають важливе наукове, культурне та рекреаційно-оздоровче значення (наукові полігони, геологічні заповідники, заказники, пам'ятки природи, лікувальні, оздоровчі заклади та ін.); виконання робіт (здійснення діяльності), передбачених угодою про розподіл продукції;

- зупиняє та анулює в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами, поновлює їх дію.

У той же час, до повноважень Держгеонадра України віднесено здійснення регулятивної та контролюючих функцій.

При цьому, питання надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначання процедури продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін регулюються Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 р.№ 615 (далі - Порядок 615), дія якого поширюється на всі види користування надрами.

Так, відповідно до п. 5 Порядку № 615 дозволи надаються на такі види користування надрами:

- геологічне вивчення родовищ корисних копалин;

- геологічне вивчення, в тому числі дослідно-промислова розробка родовищ корисних копалин загальнодержавного значення;

- видобування корисних копалин;

- геологічне вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислова розробка родовищ, з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка родовищ);

- будівництво та експлуатація підземних споруд, не пов'язаних з видобуванням корисних копалин, у тому числі споруд для підземного зберігання нафти, газу та інших речовин і матеріалів, захоронення шкідливих речовин і відходів виробництва, скидання стічних вод;

- створення геологічних територій та об'єктів, що мають важливе наукове, культурне, санітарно-оздоровче значення (наукові полігони, геологічні заповідники, заказники, пам'ятки природи, лікувальні, оздоровчі заклади тощо);

- виконання робіт (провадження діяльності), передбачених угодою про розподіл продукції.

Відповідно до п. 22 Порядку № 615 дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням органів державного гірничого та санітарно-епідеміологічного нагляду, державного геологічного і екологічного контролю, органів місцевого самоврядування, органів державної податкової служби у разі:

1) порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр;

2) виникнення внаслідок проведення робіт, пов'язаних з користуванням ділянкою надр, безпосередньої загрози життю чи здоров'ю працівників або населення;

3) проведення гірничих робіт без геологічного та маркшейдерського обслуговування;

4) наявності заборгованості з плати за користування надрами;

5) порушення надрокористувачем вимог законодавства у сфері надрокористування та охорони навколишнього природного середовища;

6) проведення на наданій у користування ділянці надр робіт, не передбачених дозволом;

7) відсутності у надрокористувача під час проведення робіт ліцензії на провадження господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону;

8) невиконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування;

9) непереоформлення дозволу у випадках, передбачених пунктом 16 цього Порядку.

Після зупинення дії дозволу надрокористувач зобов'язаний зупинити проведення на наданій йому в користування ділянці надр робіт, передбачених дозволом.

Зупинення дії дозволу не звільняє надрокористувача від обов'язку проводити на ділянці надр роботи, пов'язані із запобіганням виникненню аварійної ситуації або усуненням її наслідків.

Зупинення дії дозволу не є підставою для переривання строку його дії.

Дія дозволу поновлюється органом з питань надання дозволу після усунення надрокористувачем причин, що призвели до зупинення його дії, і сплати сум фінансових санкцій, застосованих у зв'язку із зупиненням дії дозволу.

Здійснення контрольних функцій відповідачем регламентовано Порядком здійснення державного геологічного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2011 р. № 1294 (далі - Порядок № 1294).

Відповідно до п. 3 Порядку № 1294 основним завданням органів державного геологічного контролю є забезпечення дотримання надрокористувачами встановленого порядку, норм і правил проведення геологозйомочних, пошукових, розвідувальних, гідрогеологічних, геохімічних, інженерно-геологічних, геофізичних та інших робіт, пов'язаних з геологічним вивченням та використанням надр, комплексного вивчення родовищ корисних копалин, включаючи континентальний шельф України і виключну (морську) економічну зону.

Державний геологічний контроль здійснюється шляхом проведення органами державного геологічного контролю планових і позапланових перевірок надрокористувачів (п. 5 Порядку № 1294).

Згідно до п. 6 Порядку № 1294 планові перевірки надрокористувачів проводяться відповідно до квартального плану проведення перевірок, який затверджується Держгеонадрами до 25 числа останнього місяця кварталу, що передує плановому.

Відповідно до п. 11 Порядку № 1294 для проведення планової або позапланової перевірки Держгеонадра видає наказ, який містить найменування надрокористувача, щодо якого буде здійснюватися державний геологічний контроль, та предмет перевірки.

На підставі наказу оформляється направлення на проведення перевірки, яке підписується керівником органу державного геологічного контролю або його заступником (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою.

Форма зазначеного направлення затверджується Держгеонадрами.

Направлення є чинним протягом зазначеного в ньому строку здійснення державного геологічного контролю.

Пунктом 14 вказаного Порядку передбачено, що посадові особи органів державного геологічного контролю під час проведення перевірки надрокористувачів зобов'язані:

- повно, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний геологічний контроль;

- дотримуватися ділової етики у взаємовідносинах з надрокористувачами;

-не втручатися і не перешкоджати провадженню господарської діяльності надрокористувачем під час здійснення державного геологічного контролю, якщо це не загрожує життю та здоров'ю людей, не спричиняє небезпеки виникнення техногенних ситуацій і пожеж;

-забезпечувати нерозголошення комерційної таємниці надрокористувачів, що стала відомою посадовим особам у ході проведення перевірки;

- ознайомити надрокористувача з результатами державного геологічного контролю в строки, передбачені законом;

- надавати надрокористувачеві консультаційну допомогу щодо здійснення державного геологічного контролю.

Відповідно до п. 15 Порядку № 1294 за результатами проведення планової або позапланової перевірки надрокористувача посадовими особами органу державного геологічного контролю складається акт перевірки за формою, затвердженою Держгеонадрами.

Посадова особа органу державного геологічного контролю зазначає в акті стан виконання вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та використання надр, а в разі невиконання зазначених вимог - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідне положення акта законодавства.

Як слідує з матеріалів справи, акт перевірки не складався, а складався акт про недопущення до перевірки. Жодних порушень законодавства виявлено не було.

Згідно п. 16 Порядку № 1294 у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр на підставі акта перевірки протягом п'яти робочих днів з дати її завершення складається припис або розпорядження за формою, затвердженою Держгеонадрами.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року № 71-VIII у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до положень Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» під поняттям «державного нагляду (контролю)» слід розуміти діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема, належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища, а тому поняття «контролюючий орган», що застосоване у п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року № 71-VIII слід трактувати через призму саме Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Тобто, мораторій на перевірки встановлений для всіх контролюючих органів. Відповідно до інформації, розміщеної на веб-сайті «Урядовий портал» (http://www.kmu.gov.ua/control/uk/publish/printable_article?art_id=247905191), згідно частини третьої статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю) обов'язково повинна бути зазначена, серед іншого, підстава для здійснення заходу, у даному випадку - реквізити дозволу Кабінету Міністрів України на проведення перевірки.

У повідомленні про проведення перевірки Державної служби геології та надр України від 16.02.2016 року № 2274/13/14-16 не було зазначено такої інформації, тому і представників цієї служби правомірно не було допущено до перевірки.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Вищого адміністративного суду України від 06.10.15 р. №К/800/42400/15.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 9 КАС України закріплено принцип законності, який вимагає, щоб органи державної влади та їх посадові особи діяли тільки на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, відповідно, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

До позовної заяви позивачем додано докази сплати судового збору у сумі 1600, 00 грн. (квитанція від 06.01.2017 № 0.0.682081569.1).

Оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби геології та надр України підлягають судові витрати у сумі 2989,20 грн.

Керуючись ст. ст. 69-72, 86, 94, 98, 122, 128, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України від 23 серпня 2016 року № 272 «Щодо анулювання, зупинення та поновлення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень» в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 4395 від 27.09.2007 року.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби геології та надр України на користь Приватного підприємства «Гранум-Альфа» судові витрати у сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Лапій С.М.

Судді Щавінський В.Р.

Василенко Г.Ю.