Справа № 299/1462/17
Суддя: Надопта А. А.
Дата ухвалення: 2017-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Виноградівський районний суд Закарпатської області
_______________________________________________________Справа № 299/1462/17
Номер рядка звіту 18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2017 м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді Надопта А.А.,

при секретарі -Онисько С.С.,

за участі позивача-Кобрин С.С,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника СРПП Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати дії начальника СРПП Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області, майора поліції Свиїцо Б.М., протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №986281, складену начальником СРГІП Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області, майором поліції п.Свищо Б.М. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та закрити провадження у справі.

В обгрунтування позову покликається на те, що 13.05.2017 року, близько 17 години, увечері, позивачразом зі своєю співмешканкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вийшли з подвір'я будинку АДРЕСА_1 на вулицю, так як хотіли їхати по своїх справах на автомобілі ВАЗ 2105, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1. Однак, сісти до салону автомобіля вони з співмешканкою не встигли, так як біля них зупинився автомобіль поліції, звідки вийшов поліцейський, який не представившись, попросив у позивача документ: посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на зазначений транпортний засіб та страховий поліс. Зрозумівши вимогу поліцейського, позивач розпочав шукати в своєму гаманці зазначені документи. Знайшовши оригінал свого посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 06.07.2016 року та страховий поліс № АЕ / 8214588 (дійсний до 23.07.2017 року), позивач попросив співмешканку принести з приміщення будинку оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 2105, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, якого позивач випадково забув перед виходом з приміщення будинку. Однак, поліцейський п.Свищо Б.М. (дані такого зазначені в тексті постанови), не захотів чекати хвилинку за яку ОСОБА_3 виносила свідоцтво і розпочав складати постанову про накладення адміністративного стягення. Під час складання постанови поліцейським, станом часу на 17 годину 00 хвилин 13.05.2017 року, позивач пред'явив йому свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 2105. реєстраційний номерний знак НОМЕР_1. серії НОМЕР_2. Але, поліцейський Свишо Б.М.. не захотів вивчати зміст свідоцтва та вирішив продовжити складати постанову про накладення адміністративного стягнення.Так, о 17 годині 00 хвилин, 13.05.2017 року, з незрозумілих для позивача причин, поліцейський Виноградівського відділепян поліції п.Свищо Б.М., складає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №986281, якою прийняв рішення про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосував щодо позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Такою прийнятою постановою, поліцейський п.Свищо Б.М., звинуватив позивача в керуванні власним автотранспортом, без наявності посвідчення водія та свідоцтва про його реєстрацію. При цьому, до і під час завершення складання інспектором поліції п.Свищо Б.М. постанови біля місцязнаходження автомобіля, по вулиці Ватутіна в селищі Королево (чому поліцейський п.Свишо Б.М. вирішив що це вулиця Винниченка - позивачу не зрозуміло), поблизу (навпроти) будинку №7, позивач автотранспортом ВАЗ 2105. реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 не керував та мав при собі оригінал посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Також, після складання постанови, інспектор поліції п.Свищо Б.М., вручив позивачу квитанцію про сплату штрафу відповідно до постанови серії БР №986281.

Виходячи з вище наведеного встановлено, що автотранспортом о 17 годині 00 хвилин 13.05.2017 року - позивач не керував, інспектор поліції п.Свищо Б.М. - транспортний засіб ВАЗ 2105, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 не зупиняв - бо такий знаходився поблизу будинку №7 по вулиці Ватутіна в селищі Королево, без руху (в салоні автомобіля нікого не було), що в свою чергу виключає наявність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.126 КУпАП, у вчиненні якого інспектор поліції п.Свищо Б.М. мене звинувачує. Більше того, інспектор поліції п.Свищо Б.М. розглянув справу про адміністративне правопорушення, поблизу місцязнаходження автомобіля на вулиці, а не в приміщенні Виноградівського відділення поліції, чим порушив вимоги ст.276 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у самій позовній заяві, просив суд такий задоволити.

Представник відповідача СРПП Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи і від нього не надійшло жодного клопотання про відкладення розгляду справи або про поважні причини його неявки, а тому на підставі ч.4 ст.128 КАС України, суд вважає за можливе провести розгляд справи та її вирішення на підставі наявних у ній доказів, які є достатніми.

Заслухавши пояснення позивача, зясувавши та встановивши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 13.05.2017 року, близько 17 години, увечері, позивачразом зі своєю співмешканкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вийшли з подвір'я будинку АДРЕСА_1 на вулицю, так як хотіли їхати по своїх справах на автомобілі ВАЗ 2105, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1. Однак, сісти до салону автомобіля вони з співмешканкою не встигли, так як біля них зупинився автомобіль поліції, звідки вийшов поліцейський, який не представившись, попросив у позивача документ: посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на зазначений транпортний засіб та страховий поліс. Зрозумівши вимогу поліцейського, позивач розпочав шукати в своєму гаманці зазначені документи. Знайшовши оригінал свого посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 06.07.2016 року та страховий поліс № АЕ / 8214588 (дійсний до 23.07.2017 року), позивач попросив співмешканку принести з приміщення будинку оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 2105, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, якого позивач випадково забув перед виходом з приміщення будинку. Однак, поліцейський п.Свищо Б.М. (дані такого зазначені в тексті постанови), не захотів чекати хвилинку за яку ОСОБА_3 виносила свідоцтво і розпочав складати постанову про накладення адміністративного стягення. Під час складання постанови поліцейським, станом часу на 17 годину 00 хвилин 13.05.2017 року, позивач пред'явив йому свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 2105. реєстраційний номерний знак НОМЕР_1. серії НОМЕР_2. Але, поліцейський Свишо Б.М.. не захотів вивчати зміст свідоцтва та вирішив продовжити складати постанову про накладення адміністративного стягнення.Так, о 17 годині 00 хвилин, 13.05.2017 року, з незрозумілих для позивача причин, поліцейський Виноградівського відділепян поліції п.Свищо Б.М., складає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №986281, якою прийняв рішення про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосував щодо позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Такою прийнятою постановою, поліцейський п.Свищо Б.М., звинуватив позивача в керуванні власним автотранспортом, без наявності посвідчення водія та свідоцтва про його реєстрацію. При цьому, до і під час завершення складання інспектором поліції п.Свищо Б.М. постанови біля місцязнаходження автомобіля, по вулиці Ватутіна в селищі Королево (чому поліцейський п.Свишо Б.М. вирішив що це вулиця Винниченка - позивачу не зрозуміло), поблизу (навпроти) будинку №7, позивач автотранспортом ВАЗ 2105. реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 не керував та мав при собі оригінал посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Також, після складання постанови, інспектор поліції п.Свищо Б.М., вручив позивачу квитанцію про сплату штрафу відповідно до постанови серії БР №986281.

Виходячи з вище наведеного встановлено, що автотранспортом о 17 годині 00 хвилин 13.05.2017 року - позивач не керував, інспектор поліції п.Свищо Б.М. - транспортний засіб ВАЗ 2105, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 не зупиняв - бо такий знаходився поблизу будинку №7 по вулиці Ватутіна в селищі Королево, без руху [в салоні автомобіля нікого не було), що в свою чергу виключає наявність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.126 КУпАП, у вчиненні якого інспектор поліції п.Свищо Б.М. мене звинувачує. Більше того, інспектор поліції п.Свищо Б.М. розглянув справу про адміністративне правопорушення, поблизу місцязнаходження автомобіля на вулиці, а не в приміщенні Виноградівського відділення поліції, чим порушив вимоги ст.276 КУпАП.

Окрім цього, з тексту постанови про накладення адміністративного правопорушення серії БР №986281 встановлено, що п. 4: «ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, смт.Королево, вул.Ватутіна - 7, посв.водія НОМЕР_3 від 06.07.2016р.». Отже, на момент складання поліцейським постанови про накладення адміністративного стягнення, останній добре бачив оригінал мого посвідчення водія, однак в п.6 цієї ж постанови звинувачує позивача, у русі по вулиці Винниченка (яка є прилягаючою до вулиці Ватутіна в селищі Королево) без відповідних документів, а саме посвідчення водія та техпаспорта. Аналізуючи зміст постанови (зокрема п.6), залишається незрозумілим твердження, про рух по вулиці Винниченка в смт.Королево. Адже, саме словосполучення «рухаючись по вулиці», в даному випадку розуміється неоднозначно. Зокрема, людина (фізична особа), може рухатись пішки або пересуватися керуючи транспортним засобом. Однак для того, щоб рухатись пішки, людині не обов'язково маги при собі оригінали посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та стархового полісу а лише достаньо мати документ, який посвідчує особу. Також, нзрозумілим є стягнення, призначене поліцейським у вигляді штрафу, у розмірі цифри «425». Санкція ч.1 сг.126 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення, у вигляді штрафу від двадцяти п'яти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. До постанови не додано жодних інших доказів, які б могли підтвердити викладені в її тексти обставини.

Відповідно до ч. 2 ст.258 КУпАП (Кодекс України про адміністративні правопорушення) - протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статгі 283 цього Кодексу. Згідно ст.283 КУпАП - розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст. 276 КУпАП - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Разом з тим. словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення» -- не є тотожними та мають різне цільове спрямування. Так, відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 - «Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України».Частина 3 ст.258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Частина 3 ст.258 КУпАП вказує на те, що працівник поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП. яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Разом з тим, ст.276 вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто - за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку, за адресою: 90300, м. Виноградів, вул. Миру, 57, де розташоване Виноградівське ВП Берегівського ВИ ГУ НГІ в Закарпатській області. Проте, поліцейський п.Свищо Б.М., положень закону не дотримався та розглянув справу на вулиці Ватутіна в селищі Королево, Виноградівського району, поблизу автомобіля ВАЗ 2105 позивача ОСОБА_1 Незаконно розглянувши справу на вулиці, поліцейський п.Свиїцо Б.М. - суттєво порушив права позивача.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга . статті 33 Кодексу). Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження: оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи, тощо.

Незаконно розглянувши справу на вулиці, поблизу місцязнаходження транспортного засобу, поліцейський п.Свищо Б.М., не дав позивачу можливості скористатися своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі. Крім того, поліцейський п.Свищо Б.М. проігнорував вимоги ч.2 ст.ЗЗ КУпАП. Розгляд справи на вулиці, поблизу місцязнаходження транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Відповідно до ст.278 КУпАГІ. орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого. їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст.279 КУпАП. розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Разом з тим, після висловлення звинувачень, не вислухавши думку позивача щодо розглядуваного питання, поліцейський п.Свищо Б.М. мовчки заповнив бланк та виніс постанову. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Своїми діями, поліцейський п.Свищо Б.М. грубо порушив вимоги ст.ст.278. 279 КУпАГІ. Таким чином, були допущені такі порушення: Відповідач п.Свищо Б.М. незаконно розглянув справу на місці знаходження транспортного засобу по вулиці Ватутіна в селищі Королево, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справі. Відповідач п.Свищо Б.М. позбавив позивача ОСОБА_1 можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП. Відповідач п.Свищо Б.М. порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст.278. 279 КУпАП.

Відповідно до ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 3) обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь- якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ст.71 КАС України - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до ст. 19 КАС України - адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії. а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача.

Крім того, що була порушена процедура розгляду адміністративної справи, також відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП: позаяк транспортний засіб ВЛЗ 2105. реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, знаходився (припаркованим) на вулиці Ватутіна в селищі Королево, без увімкненого двигуна (тобто без руху); я вийшов на вулицю з території подвір'я будинку №7, що розташований по вулиці Ватутіна в селищі Королево, та пред'явив поліцейському п.Свищо Б.М. оригінал посвідчення водія, страховий поліс та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. При цьому, перед скаладанням постанови про накладення адміністративного стягення, інсектор поліції п.Свищо Б.М. транспортний засіб - НЕ ЗУПИНЯВ, що в свою чергу виключає наявність такої обов'язкової ознаки об'єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст. 126 КУпАП, як КЕРУВАННЯ ТРАНСПОРТНИМ ЗАСОБОМ.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність. Ознаками складу правопорушення є об"єкт, суб"єкт. об'єктивна та суб"єктивна сторона. До ознак об"сктивної сторони відносяться: діяння (дія чи бездіяльність), час, місце, спосіб, обстановка вчинення діяння тошо. У відповідності до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, іцо стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Натомість, в даному конкретному випадку, інспектор поліції п.Свищо Б.М.. обмежився лише складанням постанови про накладення адміністративного стягнення, не додавши (згідно п.8 Постанови інспектора поліції) до такої жодних інших доказів на підтвердження наявності в моїх діях складу адміністративного правопорушення (як п.Свищо Б.М. стверджує в постанові).

Суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.126 КУпАП. визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Об'єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах: 1) керування транспортним засобом особою, яка не мас при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного

документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка");2) керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом;3) керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами. Всі склади - формальні.

Згідно ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, у справі «Delcourt v. Belgium» Європейський суд з прав людини зазначає, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення».

У справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії. які становлять втручання у її прав».

Отже, в ході судового розгляду встановлено, що постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесено з порушенням ст.ст. 9, 251, 256, 280 КпАП України, в зв'язку з чим дану постанову слід скасувати, як таку, що винесена з порушенням передбачених законодавством вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 71, 160, 161 КАС України, ст.ст. 221, 247, 287, 288, 289 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до начальника СРПП Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення-задовольнити.

Визнати дії начальника СРПП Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області, майора поліції Свищо Б.М., які пов'язані зі складанням постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №986281 від 13.05.2017 року- незаконними та протиправними.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №986281 від 13.05.2017 року, складену начальником СРГІП Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області, майором поліції п.Свищо Б.М. про притягнення мене, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.І ст.126 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору, на підставі положень Постанови колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 13.12.2016 (справа №306/17/16-а).

Постанова може бути оскаржена сторонами до Львівського апеляційного адміністративного суду. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Виноградівський районний суд Закарпатської області. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Головуючий А. А. Надопта