Справа № 130/864/17
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 130/864/17

Головуючий у 1-й інстанції: Шепель К.А.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

21 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

позивача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправною відмови в перерахунку пенсії та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21 квітня 2017 року позовну заяву залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до частини 4 статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з частиною 1 статті 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 99 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Колегія суддів звертає увагу на те, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України певних процесуальних дій.

У випадку порушення позивачем строку звернення до адміністративного суду, відповідно до статті 106 КАС України подається клопотання про його поновлення.

Згідно з частиною 1 статті 100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для залишення без розгляду адміністративного позову за умови, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

При цьому, питання про поновлення чи відмову в поновленні процесуального строку вирішується в порядку, передбаченому статті 102 КАС України.

Так, про своє порушене право позивач мав відомості під час щомісячного отримання пенсії, а тому поважні причини пропуску звернення до суду за висновком колегії суддів відсутні.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта на норми частини 2 статті 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення", як таку, що не обмежує його право на звернення до суду з даним позовом, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення" суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Так, буквальне тлумачення наведеної норми права дає підстави вважати, що вказана норма закону стосується вже нарахованих сум пенсій за минулий час, однак не виплачених з вини ПФУ.

Проте, в даному випадку позивач звернувся до суду саме про перерахунок пенсії, а не про виплату вже перерахованої йому пенсії за 2014 рік, тому вимоги частини 2 статті 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення" не можуть бути застосовані.

Крім того, колегія суддів вважає безпідставним посилання апелянта на норми частини 1 статті 76 Закону України "Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку", згідно якої право на подання позову про відшкодування ядерної шкоди, заподіяної життю і здоров'ю особи не обмежується строком давності, оскільки предметом даного позову є перерахунок пенсії, а не відшкодування шкоди.

Таким чином, оцінюючи в сукупності вищевикладене, колегія суддів приходить до переконання про те, що судом першої інстанції вірно прийнято рішення про залишення позовної заяви без розгляду через пропуск позивачем строку звернення до суду із позовом без поважних причин, а оскаржувана ухвала відповідає вимогам статей 99, 100 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної ухвали вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21 квітня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 22 червня 2017 року.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.