Справа № 806/218/17
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шимонович Р.М.
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
УХВАЛА

іменем України

"12" червня 2017 р. Справа № 806/218/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Котік Т.С.

Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Полоневич Т.Ю.,

представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "09" березня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про визнання дій протиправними, зобов'язання розглянути заяви ,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просив: визнати протиправними дії Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, щодо неналежного розгляду його заяв від 17.11.2016 та 02.12.2016 та зобов'язати Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини розглянути його заяви від 17.11.2016 та 02.12.2016 в установленому законом порядку.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 09.03.2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення по справі, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач також зазначив, що ухвалюючи рішення, суд не врахував положень Законом України "Про звернення громадян".

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представників сторін, переглянувши судове рішення, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Встановлено, що 17.11.2016 р. ОСОБА_3 звернувся до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини із заявою про захист порушеного права, визначеного статтею 39 Конституції України, у якій зазначив, що під час проведення акції біля будівлі Адміністрації Президента України група осіб у поліцейській формі та захисному обмундируванні, застосовуючи до нього грубу фізичну силу, виволокли його за огорожу.

02.12.2016 р. позивач звернувся до відповідача із заявою з проханням повідомити результати розгляду його заяви від 16.11.2016.

Листом Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 28.12.2016 № 14/9-Х279675-16/06-25, Листом Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 28.12.2016 № 14/9-Х279675-16/06-25, отриманого ОСОБА_3 04.01.2017 р., повідомлено, що порушені у його зверненнях питання мають вирішуватись в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України та/або кримінально-процесуальним законодавством. Також, указано, що вирішення порушених у його зверненнях питань виходить за межі повноважень Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, які визначені Законом України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини".

Вважаючи такі дії і таку відповідь протиправною позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку правомірності дій відповідача, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини" парламентський контроль за додержанням конституційних прав і свобод громадянина та захист прав кожного на території України і в межах її юрисдикції на постійній основі здійснює Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, який у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 3 Закону України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини" встановлено, що метою парламентського контролю, який здійснює Уповноважений, є: захист прав і свобод людини і громадянина, проголошених Конституцією України, законами України та міжнародними договорами України; додержання та повага до прав і свобод людини і громадянина суб'єктами, зазначеними у статті 2 цього Закону; запобігання порушенням прав і свобод людини і громадянина або сприяння їх поновленню; сприяння приведенню законодавства України про права і свободи людини і громадянина у відповідність з Конституцією України, міжнародними стандартами у цій галузі; поліпшення і подальший розвиток міжнародного співробітництва в галузі захисту прав і свобод людини і громадянина; запобігання будь-яким формам дискримінації щодо реалізації людиною своїх прав і свобод; сприяння правовій інформованості населення та захист конфіденційної інформації про особу.

Згідно зі статтею 4 Закону України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини" уповноважений Верховної Ради України з прав людини є посадовою особою, статус якої визначається Конституцією України, цим Законом, Законом України "Про державну службу", іншими законами України. Уповноважений здійснює свою діяльність незалежно від інших державних органів та посадових осіб. Діяльність Уповноваженого доповнює існуючі засоби захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина, не відміняє їх і не тягне перегляду компетенції державних органів, які забезпечують захист і поновлення порушених прав і свобод.

Статтею 16 Закону визначені підстави для провадження справ та призначення перевірок, зокрема, зазначено, що Уповноважений Верховної Ради України з прав людини здійснює свою діяльність на підставі відомостей про порушення прав і свобод людини і громадянина, які отримує:

1) за зверненнями громадян України, іноземців, осіб без громадянства чи їх представників;

2) за зверненнями народних депутатів України;

3) за власною ініціативою.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини", Уповноважений приймає та розглядає звернення громадян України, іноземців, осіб без громадянства або осіб, які діють в їхніх інтересах, відповідно до Закону України "Про звернення громадян".

Так, статтею 20 Закону України "Про звернення громадян" встановлено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Разом з тим, ч. ч. 2-5 ст. 17 Закону України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини" встановлений особливий порядок розгляду Уповноваженим звернень громадян України, іноземців, осіб без громадянства або осіб, які діють в їхніх інтересах.

Так, згідно з ч. 3 ст. 17 Закону України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини", при розгляді звернення Уповноважений: відкриває провадження у справі про порушення прав і свобод людини і громадянина; роз'яснює заходи, що їх має вжити особа, яка подала звернення Уповноваженому; направляє звернення за належністю в орган, до компетенції якого належить розгляд справи, та контролює розгляд цього звернення; відмовляє в розгляді звернення.

Законом України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини" не встановлено строку, протягом якого Уповноважений має здійснювати своє провадження. Оскільки головним завданням Уповноваженого є відновлення порушеного права заявника, провадження за його зверненням може тривати понад строк, встановлений як Законом України "Про звернення громадян".

Механізм здійснення провадження у справах про порушення прав і свобод людини і громадянина врегульовано Порядком здійснення провадження Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, затвердженого наказ Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 12.08.2013 №18/02-13 (далі - Порядок).

Пунктом 1.4 Порядку, встановлено, що під час провадження кожна дія або рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об'єктивно необхідними для виконання таких дій та прийняття рішень. Критерієм для визначення розумності строків провадження є складність провадження, яка визначається з урахуванням кількості порушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки дій, необхідних для здійснення провадження, тощо.

Згідно пункту 2.1 Порядку, підставами відкриття провадження можуть бути відомості про порушення прав і свобод людини і громадянина, які містяться у: а) зверненнях громадян України, іноземців, осіб без громадянства чи їх представників (повноваження яких оформлені у встановленому законодавством порядку); б) повідомленнях підприємств, установ, організацій, в тому числі і громадських; в) зверненнях народних депутатів;

Згідно пункту 3.6 Порядку, в ході провадження можуть вживатись такі заходи: надання роз'яснень з питань, наведених у зверненні; здійснення перевірки відомостей, викладених у зверненнях або повідомленнях, шляхом: надсилання запитів до відповідних державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності; виїзд працівника Секретаріату на місце події, відвідування органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності; запрошення посадових і службових осіб, громадян України, іноземців та осіб без громадянства для отримання від них усних або письмових пояснень щодо обставин, які перевіряються по справі; ознайомлення з документами, у тому числі тими, що містять інформацію з обмеженим доступом, та отримання їх копій в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, об'єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, органах прокуратури, включаючи справи, які знаходяться в судах; проведення нарад, консультацій з представниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, з питань, що порушені у зверненнях або повідомленнях; звернення до суду із заявою про захист прав і свобод людини і громадянина, у випадках та в порядку, встановлених законодавством; участь у судовому процесі у випадках та порядку, встановлених законодавством; проведення перевірок діяльності органів державної влади, підприємств, установ, організацій, з отриманням результатів експертиз і підготовкою відповідних висновків; здійснення моніторингових візитів до місць несвободи, в тому числі відвідування без попереднього повідомлення про час і мету.

Відповідно до пункту 6.1 Порядку, провадження завершується шляхом надання остаточної відповіді авторові звернення за результатами з'ясування обставин справи після вжиття передбачених Законом України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини" заходів, спрямованих на запобігання порушенням прав і свобод людини або сприяння їх поновленню.

Відтак, враховуючи вищенаведені норми Закону України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини" та Порядку здійснення провадження Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини та зважаючи на те, що головним завданням Уповноваженого є відновлення порушеного права заявника, суд вважає, що провадження за його зверненням може тривати понад строк, встановлений Законом України "Про звернення громадян".

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 16.12.2016 відповідачем з метою перевірки обставин, зазначених у зверненні ОСОБА_3, направлено запити до Національної поліції України та Управління державної охорони України (а.с. 32).

16.12.2016 відповідач листом за вих. № 2/13-Х278976.16-1/06-42 повідомив ОСОБА_3, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 17 Закону України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини" його звернення направлено до Національної поліції України та Управління державної охорони України для перевірки викладених у ньому відомостей та вжиття заходів реагування відповідно до законодавства (а.с. 33).

Таким чином, зазначенні обставини свідчать про дотримання Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини положень частини п'ятої статті 17 Закону України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини", що також підтверджено листом відповідача від 28.12.2016 № 14/9-Х279675.16/06-25, на звернення ОСОБА_3 від 02.12.2016 р.

Отже, наведене свідчить, що звернення відповідача від 02.12.2016 розглянуто відповідачем з дотриманням строків, визначених Законом України "Про звернення громадян".

Також, 27.01.2017 р. отримавши відповіді від Національної поліції України та Управління державної охорони України, Керівник Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини повідомив позивача про відсутність підстав для вжиття додаткових заходів реагування з порушеного питання (а.с. 58-59).

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем при розгляді звернень позивача від 17.11.2016 та 02.12.2016 дотримано вимоги Законів України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини", "Про звернення громадян" та Порядку здійснення провадження Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, відтак, твердження ОСОБА_3 про неналежний розгляд зазначених звернень є безпідставними.

Щодо покликань апелянта в скарзі на підписання відповіді не повноваженою особою то колегія суддів, вважає їх безпідставними з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст.10 Закону України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини", для забезпечення діяльності Уповноваженого утворюється секретаріат, який є юридичною особою, має свій рахунок у банку та печатку встановленого зразка.

Відповідно до норм п.1 Положення про Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини затвердженого Наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини №4/8-12 від 20.06.2012р., Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (далі - Секретаріат) є постійно діючим органом, що утворюється Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини (далі - Уповноважений), відповідно до статті 10 Закону України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини", для забезпечення діяльності Уповноваженого. Секретаріат є юридичною особою, має свій рахунок у банку та печатку встановленого зразка.

Пунктом 7 Положення про Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, затвердженого Уповноваженим від 20.06.2012 № 4/8-12, передбачено, що за дорученням Уповноваженого працівники Секретаріату мають право діяти від імені Уповноваженого та представляти його інтереси з усіма правами, що надані чинним законодавством України.

Підпунктом 5.4 пункту 5 Положення про представників Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, затвердженого наказом Уповноваженого від 26.07.2012 № 7/8-12 передбачено, що Представник за дорученням Уповноваженого розглядає звернення громадян.

Таким чином, надаючи відповідь ОСОБА_3, Представник Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини діяв в межах повноважень, передбачених Законом України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини", Положенням про Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини та Положенням про представників Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять фактів невірного застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "09" березня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: Т.С. Котік

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "19" червня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Уповноважений Верховної Ради України з прав людини вул. Інститутська,21/8,м. Київ,01008

- ,