Справа № 522/25040/16-а
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 р. Справа № 522/25040/16-а

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Кічмаренко С.М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Градовського Ю.М.

- Кравченка К.В.,

при секретарі - Діденко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 25 січня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора 1- ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Одесі лейтенанта Крекота Віталія Володимировича, Управління патрульної поліції у м. Одесі про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора 1- ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Одесі лейтенанта Крекота Віталія Володимировича, Управління патрульної поліції у м. Одесі про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 25 січня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Інспектора 1-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Одесі лейтенанта Крекота Віталія Володимировича, Управління патрульної поліції у м. Одесі про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задоволено.

Визнано дії службової особи Інспектор 1-ї роти, 2-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Одесі лейтенант Крекота Віталій Володимирович з притягнення позивача до адміністративної відповідальності протиправними.

Скасовано постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 164536 від 30.11.2016 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на у розмірі 425 гривен.

Не погоджуючись з постановою суду, Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою серії АР № 164536 від 30. 11.2016 року про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за порушення, передбачене ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за невиконання вимог дорожнього знаку 8.7.3 « Здійснення проїзду на заборонений червоний сигнал світлофору».

Позивач, вважаючи дану постанову незаконною та такою, що порушує його права, звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.е ст.8.7.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306, сигнали світлофора мають такі значення - червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Згідно ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Так, з матеріалів справи, зокрема, спірної постанови відповідача вбачається, що позивач 30 листопада 2016 року о 17-20 год., керуючи транспортним засобом «DAEWOO LANOS TF 69 Y», державний номер НОМЕР_1, по вулиці Академіка Вільямса в м. Одесі здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофора, чим, на думку відповідача, порушив п.8.7.3 ПДР України.

Викладені в оскарженій постанові обставини підтвердив свідок ОСОБА_4, який був попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих відомостей та який зазначив, що він рухався від будинку № 55 вул. Ак. Вільямса, біля 17 - 15 год. 30 листопада 2016 року та на перехресті, проїзд якого регулюється світлофором зупинився. Водночас, автомобіль «DAEWOO LANOS TF 69 Y», державний номер НОМЕР_1, здійснив проїзд на красний сигнал світлофора. Позаду рухався екіпаж поліції, який і зупинив правопорушника .

До суду апеляційної інстанції, Управління патрульної поліції в м. Одесі Департаменту патрульної поліції надано технічний носій - диск з відеозаписом з нагрудної камери DSJX3O0048_0048 закріпленої на форменому одязі інспектора поліції Крекоти В. В.

Дослідивши наявний відеозапис, судом апеляційної інстанції встановлено, що на ньому зафіксовано пояснення свідка та складання спірної постанови відносно ОСОБА_2, що мало місце 30.11.2016 року.

У суду апеляційної інстанції відсутні підстави ставити під сумнів показання вказаного свідка.

Відповідно до ч. 1 ст. 9, ст. 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 251, ст. 280 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи норми вище приведеного законодавства, колегія суддів зазначає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності і встановлення її вини, необхідна наявність відповідних доказів. Показання свідка підтверджують рух автомобіля Daewoо Lanos, яким керував позивач на забороняючий сигнал світлофору.

Слід зазначити, що позивач не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження протиправності спірної постанови відповідача, окрім даних, зазначених в позові ним самим.

Також, задовольняючи позов суд першої інстанції посилався на допущення відповідачем порушення процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, що виразилось у відсутності будь-якої підготовки до розгляду справи, не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Крім того, судом було зазначено, що відповідачем було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, положеннями ч.2 та 5 ст.258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі; якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення (безпеки) дорожнього руху, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення, в даному випадку, немає, про що правомірно зазначено апелянтом.

При цьому, колегія суддів зазначає, що дотримуючись положень чинного КУпАП, прийнято рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності та складення відповідної постанови про адміністративне правопорушення.

Крім того, судом першої інстанції зазначено, що в порушення ст.ст.33 - 35 КУпАП інспектором при накладенні стягнення не враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Проте, колегія суддів зазначає, що вказані обставини, в силу вимог ч.2 ст.33 КУпАП, підлягають врахуванню за винятком накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Отже, враховуючи все вищезазначене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування спірної постанови посадового особи Управління патрульної поліції відсутні, вказана постанова винесена у відповідності до норм діючого законодавства та в межах повноважень, а відповідні позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Враховуючи наведені положення діючого законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухвалені постанови помилково вирішив спірні правовідносини, припустився порушень норм права, у зв'язку з чим судове рішення підлягає скасуванню з постановленням по справі нової постанови про відмову в задоволені позовних вимог.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Одесі - задовольнити, а постанову Приморського районного суду м. Одеси від 25 січня 2017 року - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Інспектора 1- ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Одесі лейтенанта Крекота Віталія Володимировича, Управління патрульної поліції у м. Одесі про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуюча суддя: О.В. Лук'янчук

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: К.В. Кравченко