Справа № П/811/672/17
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2017-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2017 року справа № П/811/672/17

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2, про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ №11-7156/14-16-СГ від 22.07.2016 р. "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою", виданого ОСОБА_2

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 18.05.2015 р. він звернувся до ГУ Держгеокадастру в області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 16,6705 га пасовищ в оренду на 49 років для сінокосіння та випасання худоби із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Захарівської сільської ради Світловодського району.

У встановлений законом місячний строк відповіді йому не надано, тому за правом, передбаченим ч.3 ст.123 ЗК України він замовив та розробив проект землеустрою без відповідного дозволу.

Однак відповідачем видано оскаржуваний наказ, яким третій особі надано дозвіл на розробку проекту землеустрою, чим порушено, на думку позивача, його законні права на отримання земельної ділянки.

Представником відповідача подано до суду заперечення на позовну заяву, відповідно до яких позовні вимоги не визнаються у повному обсязі, оскільки Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області діяло правомірно (а.с.110-111).

В судове засідання 12.06.2017 року представник позивача не прибув подавши до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві (а.с.117).

Представник відповідача та третьої особи в судове засідання 12.06.2017 року також не прибули, причин неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.108-109).

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

На підставі усної ухвали від 12.06.2017 року із занесенням до журналу судового засідання, керуючись частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, подальший розгляд справи проведено у порядку письмового провадження (а.с.121).

Дослідивши подані представниками позивача та відповідача документи і матеріали, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

18.05.2015 року ОСОБА_1 подав заяву до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, якою просив надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення в оренду на 49 років земельної ділянки загальною площею 16,6507 га - пасовища, для сінокосіння та випасання худоби із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Захарівської сільської ради з доданими до неї графічними матеріалами (а.с.40).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 22 Земельного кодексу України, землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з положеннями ст. 34 громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби.

Відповідно до підп. 12 п. 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.02.2015 року № 14, що було чинним на час виникнення спірних правовідносин, Головне управління Держгеокадастру в області відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

У відповідності до ч.4 ст.122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Статтею 123 Земельного кодексу України, визначено порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування.

Відповідно до абз.1, 2 ч.1 вищевказаної статті Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та обєднання).

Згідно з абз.4 ч.1 ст.123 Земельного кодексу України надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Відповідно до абз.1 ч.3 ст.123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об'єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

Згідно з абз.3 ч.3 ст.123 Земельного кодексу України у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Умови і строки розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Типовий договір на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджується Кабінетом Міністрів України.

З огляду на системний аналіз вищенаведених правових норм, єдиною підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути виключно невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

В той же час, приписи чинного законодавства не обмежують право звернення кількох одночасно осіб за наданням відповідних дозволів та існування одного дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не перешкоджає видачі іншій особі такого дозволу.

З позовної заяви вбачається, що у звязку з неотриманням відповіді від відповідача про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою чи про відмову у наданні такого дозволу в порядку, який передбачений ч.3 ст. 123 Земельного кодексу України, позивач звернувся до суду.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.10.2015 року у справі №П/811/2414/15 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду на 49 років земельної ділянки загальною площею 16,6507 га пасовища, для сінокосіння та випасання худоби із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Захарівської сільської ради з доданими до неї графічними матеріалами (а.с.14-16).

Також, позивач листом повідомив відповідача про початок розробки ним проекту землеустрою.

В ході судового розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом про визнання права на оренду та права на виготовлення проекту землеустрою на земельну ділянку в оренду терміном на 49 років для сінокосіння та випасання худоби загальною площею 16,6507 га. Рішенням суду від 13.01.2016 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено (а.с.17-18).

Однак, рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 23.02.2016 року рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.01.2016 року скасовано в частині відмови в позові про визнання права на розробку проекту, визнано за ОСОБА_1 право на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду на 49 років для сінокосіння та випасання худоби загальною площею 16,6507 га (а.с.19-21).

Судом встановлено, що в процесі розгляду даної цивільної справи Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області ухвалою від 04.09.2015 року в якості забезпечення позову заборонено відповідачу видавати дозволи на виготовлення проекту землеустрою щодо земельної ділянки загальною площею 16,6507 га - пасовища, для сінокосіння та випасання худоби із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Захарівської сільської ради (а.с.9).

Свою позицію в даній адміністративній справі позивач мотивує тим, що оскільки заходи забезпечення позову після розгляду цивільної справи Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області та перегляду апеляційною інстанцією рішення даного суду скасовані не були, прийняття оскаржуваного наказу №11-7156/14-16-СГ від 22.07.2016 р. "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою", виданого ОСОБА_2 є протиправним.

Згідно ч.3 та 6 ст.154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили.

Судом вже зазначалось, що Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено, а тому заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили, тобто до 23.02.2016 року, тобто до винесення рішення апеляційної інстанції.

Відповідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. №9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 23.02.2016 року визнано за ОСОБА_1 право на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду на 49 років для сінокосіння та випасання худоби загальною площею 16,6507 га (а.с.19-21).

В ході судового розгляду встановлено, що 29.02.2016 року управлінням Держгеокадастру у Світловодському районі погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 49 років для сінокосіння та випасання худоби загальною площею 16,6507 га ОСОБА_1 за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у державній власності, за межами населених пунктів на території Захарівської сільської ради, про що складено висновок №64 (а.с.120).

Тобто рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 23.02.2016 року виконано 29.02.2016 року.

Отже, 29.02.2016 року дія заходів забезпечення позову закінчилась.

Вказані обставини також встановлені в ухвалі Апеляційного суду Кіровоградської області від 23.11.2016 року, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу про скасування заходів забезпечення позову від 06.10.2016 року відхилено (а.с.27-29).

Крім того, Апеляційний суд Кіровоградської області у своїй ухвалі від 23.11.2016 року вказав, що судом першої інстанції ухвалою від 06.10.2016 року скасовано заходи забезпечення позову обґрунтовано з огляду на виконання самого рішення суду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що видання наказу №11-7156/14-16-СГ від 22.07.2016 р. "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" здійснено відповідачем вже після виконання рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 23.02.2016 року, а тому заходи забезпечення позову під час видання оскаржуваного наказу не діяли.

Судом встановлено, що позивач своє право на виготовлення проекту реалізував, однак рішення про надання в оренду земельної ділянки від відповідача не отримав, доказів державної реєстрації прав на земельну ділянку позивачем до суду не надано, а тому суд доходить висновку, що ОСОБА_1 жодних прав на земельну ділянку загальною площею 16,6507 га на території Захарівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області не набув.

Згідно ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Суд вважає, що оскаржуваний наказ №11-7156/14-16-СГ від 22.07.2016 р. про надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення документації із землеустрою прийнятий відповідачем в межах його компетенції та у встановленому законом порядку, будь-яких прав позивача не порушує, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.71, 86, 94, 159-163, 167, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені адміністративного позову - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її оголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_4