Справа № 760/19902/16-а
Суддя: Кицюк В. С.
Дата ухвалення: 2017-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ районний суд м. КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2017 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі судді Кицюк В.С.,

за участю секретаря Піддубняк І.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Панькіна Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2016 року позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, вважала постанову Київської міської митниці ДФС у справі про порушення митних правил №0654/1000/16 від 17.11.2016, якою її визнано винною у вчиненні порушення митних правил передбачених ст.485 Митного кодексу України з накладенням на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмір 97 951,56 грн. незаконною та протиправною, оскільки під час здійснення митного контролю мав місце складний випадок при тлумаченні положень УКТ ЗЕД щодо коду товару.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити з підстав викладених у позові.

Представник відповідача формально проти задоволення позову заперечував, однак не надав суду жодного доказу на підтвердження власних заперечень та правильності постановлення оскаржуваної постанови.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді менеджера (управителя) з зовнішньоекономічної діяльності департаменту логістики в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Промислові засоби індивідуального захисту» (код ЄДРПОУ ) (далі - ТОВ «Промислові засоби індивідуального захисту») з 01.09.2015 (а.с.32)

07.09.2016 позивачем, як представником декларанта ТОВ «Промислові засоби індивідуального захисту» було подано до відділу митного оформлення №3 митного поста «Спеціалізований» Київської міської митниці ДФС митну декларацію типу ІМ 40 АА (далі - МД) №100290003/2016/364362 (а.с.34)

З метою митного оформлення в режимі ІМ 40 позивачем було задекларовано в графі 31 товар №1, а саме: система горизонтальної страховки Safeline зі сталевим тросом довжиною 18,3 м., діаметр 9,5 мм., також включає в себе обмежувач, талреп-натягувач і поглинач енергії, артикул 7602060 - 1 штука. Призначені для страхування робітника при виконанні монтажних, громадських та аналогічних робіт на висоті. Виробник - Capital Safety Group E.M.E.A. Торгівельна марка: DBI-SALA. Країна виробництва: CN. Одержувачем задекларованого товару є ТОВ «Промислові засоби індивідуального захисту» (08298, Київська обл., м. Ірпінь, смт. Коцюбинське, вул. Пономарьова, 32, код ЄДРПОУ ). Відправником товару є компанія Capital Safety Group USA 3833 Sala way 55066-1837 Red Wing, MN Etats-Unis.

Відповідно в графі 33 МД позивачем було зазначено код товару згідно з УКТ ЗЕД - 7326 20 00 90, на який відповідно до Закону України «Про митний тариф» встановлена ставка ввізного мита у розмірі 5%.

Однак, під час митного контролю правильності класифікації товару виникли суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребувало додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень. Тобто, у розумінні ч. 5 ст. 69 МК України виник складний випадок класифікації товару.

Відповідно до пункту 11 Розділу ІІІ Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року № 650, у разі виникнення складного випадку класифікації товару ПМО або митним постом готується запит до ВМП у паперовому або електронному вигляді.

В зв?язку з визнанням даного випадку складним посадовою особою підрозділу митного оформлення було направлено до відділу класифікації товарів Київської міської митниці ДФС запит від 07.09.2016 №27-70-64-03-52/17-ЮПС для прийняття рішення про визначення коду товару.

08.09.2016 Відділом класифікації товарів Київської міської митниці ДФС було прийняте рішення про визначення коду товару №КТ-138-2016 (а.с.82), яким встановлено, що заявлений до митного оформлення товар №1: система горизонтального страхування Safeline Cable Horisontal Lifeline, яка складається зі сталевого тросу довжиною 18,3 м., діаметр 9,5 мм., та включає в себе обмежувач, талреп-натягувач і поглинач енергії, які приєднуються до тросу за допомогою кілець та карабінів - артикул 7602060. Призначена для страхування робітника при виконанні монтажних, громадських та аналогічних робіт на висоті. Виробник - Capital Safety Group E.M.E.A. Торгівельна марка: DBI-SALA. Країна виробництва: CN, відповідає коду УКТ ЗЕД 7312 10 81 00, зі ставкою ввізного мита 0%.

Відповідно до листа Державної фіскальної служби України від 10.10.2014 року №6964/7/99-99-25-02-07-17 «Щодо повідомлення про продовження дії антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну виробів, виготовлених з чорних металів» на товар, який відповідає коду УКТ ЗЕД 7312 10 81 00 запроваджено справляння остаточного антидемпінгового мита за ставкою 123 %.

08.09.2016 Київською міською митницею ДФС було видано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №100290003/2016/40042 в зв?язку зі зміною коду товару та неможливістю внесення змін до митної декларації (а.с.83)

В зв?язку зі зміною УКТ ЗЕД товару в митній декларації 03.10.2016 відносно позивача було складено протокол про порушення митних правил №0654/10000/16 за ознаками порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України (а.с.23-25)

Позивачем двічі надавалися письмові пояснення щодо обставин оформлення митної декларації (03.10.2016 та 03.11.2016) (а.с.26-29) та акцентувалась увага представників відповідача на відсутність умислу в її діях, а також про необхідність закриття провадження по справі в зв?язку із визнанням такого випадку самим відповідачем складним.

Однак, 17.11.2016 Київською міською митницею ДФС було винесено постанову по справі про порушення митних правил № 0654/10000/16, якою ОСОБА_1, декларанта ТОВ «Промислові засоби індивідуального захисту» (код ЄДРПОУ , 08298 Київська обл., м. Ірпінь, смт. Коцюбинське, вул. Пономарьова, 32,) було визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми 32 650,52 грн. митних платежів, що становить 97 951,56 грн. (а.с.18-22)

Відповідно до ч.1 ст.529 МК України постанова митниці про порушення митних правил може бути оскаржена, зокрема, до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому КАС України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (в тому числі актів індивідуальної дії).

Стаття 485 МК України передбачає відповідальність саме за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товарузгідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Так, в постанові від 17.11.2016 зазначається, що декларантом ОСОБА_1 було порушено вимоги ст.ст.257, 266 Митного кодексу України шляхом вчинення дій на неправомірне зменшення розміру митних платежів.

Зі змісту постанови вбачається, що протиправність дій позивача полягає у невірному декларуванні коду товару, що спрямоване на зменшення розміру митних платежів.

Основним безпосереднім об'єктом порушення митних правил є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України. Суб'єктивна сторона правопорушення передбачає наявність прямого умислу, тобто винний чітко розуміє та усвідомлює обставини та характер незаконного переміщення товарів через митний кордон України і прагне їх ввезти чи вивезти з території України з порушенням встановленого порядку митного контролю.

У статті 485 МК України не міститься такої умови для застосування санкцій до особи, як неправильне застосування коду товару в митній декларації чи неправильне визначення коду товару.

А отже в розумінні ст..485 МК України, невірне декларування коду товару за УКТ ЗЕД не є порушенням митних правил.

Згідно ч.2 ст.69 МК України органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. Тому, здійснення такого контрою є прямим обов'язком відповідача, в той час як застосування штрафних санкцій за порушення, пов'язані з неправильною класифікацією товарів, можливе лише при поданні декларантом неправдивих відомостей, підроблених документів чи подання документів не в повному обсязі.

Крім того, ч.6 ст. 69 МК України імперативно встановлено, щоштрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв'язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставіподаних заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Позивачем було виконано вимоги ч.8 ст. 257, ч.1 ст. 266 МК України та заявлено в МД від 07.09.2016 №100290003/2016/364362 повні відомості, що дають змогу митниці ідентифікувати та класифікувати товар, а також надала всі документи, необхідні для митного оформлення та для здійснення митницею контролю правильності класифікації товару.

Код товару за УКТ ЗЕД був задекларований позивачем з урахуванням наявних відомостей про товар, які зазначені в товаросупровідних документах, в тому числі і в інвойсі від 26.08.2015 б/н, в інструкції з експлуатації, опису та фото товару, а також з урахуванням УКТ ЗЕД.

В свою чергу, прийняте відповідачем рішення про код УКТ ЗЕД товару було здійснено на підставі поданих позивачем документів та інформації з мережі Інтернет, результатів митного огляду, фотографій виробу у відповідності до вимог УКТ ЗЕД, що відображено в оскаржуваній постанові, службовій записці начальника управління адміністрування митних платежів Київської міської митниці ДФС Дончук О.В. від 02.11.2016 № 227/26-70-19-02-03 та не заперечувалось представником відповідача в судовому засіданні.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача об'єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України та безпосередньо прямого умислу на досягнення визначеної статтею мети.

Крім того, частиною 4 ст. 3 МК України, передбачено, що у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов'язків посадових осіб митних органів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь митного органу, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

Законодавством встановлено, що адміністративне стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано не інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені Митним кодексом України та іншими законами України. Зазначене кореспондується із нормами ст. 62 Конституції відповідно до ч. 3 якої обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, в тому числі, відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, при цьому права громадян не можуть бути скасовані.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 КАС України.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Суд констатує, що відповідач не довів, що діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Таким чином, зважаючи на обставини справи, досліджені в судовому засіданні докази та системний аналіз положень діючого законодавства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню виходячи з підстав викладених вище.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9,11, 69-71, 86, 158-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову Київської міської митниці ДФС у справі про порушення митних правил №0654/10000/16 від 17.11.2016, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України та накладено на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 97 951,56 грн.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.485 МК України закрити в зв'язку з відсутністю в її діях складу правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Солом`янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її оголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: В.С. Кицюк

Повний текст виготовлено 19.06.2017