Справа № 825/2006/16
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/2006/16 Головуючий у 1-й інстанції: Коротка А.О.
Суддя-доповідач: Ключкович В.Ю.
ПОСТАНОВА
Іменем України
21 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ключковича В.Ю.,

суддів Ганечко О.М.,

Грибан І.О.,

за участю секретаря Маменко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:
Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 березня 2017 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби. Зобов`язано Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності згідно з підпунктом 1 пункту 6 «Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Міністерство зазначає, що Прилуцьким міськрайонним судом під час вирішення цієї справи було допущено порушення норм матеріального та процесуального прав, неправильно встановлено фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає першої інстанції вважає встановленими.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представника особи, яка подала апеляційну скаргу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.198, п.п.1, 4 ч. 1 ст.202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано судом обставин, що мають значення для справи, допущено порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 відповідно копії військового квитка серії НОМЕР_1 (а.с.13) та копії довідки №1057 від 24.03.2016 року Прилуцького ОМВК (Т.1а.с.15) у період з 1980 року по 1983 рік проходив строкову військову службу в лавах Збройних Сил Радянського Союзу, в тому числі у період з 17.03.1982 року по 01.10.1982 рік брав участь у виконанні інтернаціонального обов`язку в Демократичній республіці Афганістан.

Відповідно до копії висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 29.03.2016 року №797/Ж рубці, які залишились після отримання ОСОБА_1 мінно-вибухового поранення, є наслідком загоєння ран, що могли утворитися внаслідок розривної дії снаряду, які могли бути спричинені під час проходження строкової служби під час виконання бойових дій в 1982 році (Т.1а.с.16).

Протоколом Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України від 30.03.2016 року №1374 встановлено, що множинні мінно-вибухові осколочні поранення, закрита черепно-мозкова травма контузія головного мозку, мінно-вибухова травма та інші захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (Т1а.с.17).

17.05.2016 року ОСОБА_1 пройшов медико-соціальну експертизу, якою йому було визначено ІІІ групу інвалідності, що настала внаслідок виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, про що свідчить копія довідки №028314 (Т.1а.с.14), а відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 від 17.05.2016 року позивачу була встановлена ІІІ група інвалідності безстроково (Т.1а.с.4).

Відповідно до копії заяви від 19.05.2016 року позивач звертався до Прилуцького об`єднаного міського військового комісаріату про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності (Т.1а.с.39).

Згідно з копією листа за вих. № 1696 від 20.05.2016 року Прилуцьким об`єднаним міським військовим комісаріатом його заява про виплату одноразової грошової допомоги була направлена на адресу Чернігівського обласного військового комісаріату (Т.1а.с. 40).

Як вбачається з копії листа за вих. № 5/21780 від 25.05.2016 року Чернігівський обласний військовий комісаріат направив заяву ОСОБА_1 та додані до неї документи на адресу Департаменту фінансів МО України для прийняття відповідного рішення щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги (Т.1а.с.41).

Відповідно до копії листа за вих. №248/3/6/2765 від 15.06.2016 року начальником управління організаційного, соціального забезпечення та тарифікації Департаменту фінансів МО України Салаховим В.В. документи щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги були повернуті на адресу Чернігівського обласного військового комісаріату на тій підставі, що вони не підлягають розгляду у Міністерстві оборони України, так як ОСОБА_1 проходив строкову військову службу у Прикордонних військах КДБ колишнього СРСР, а Міністерство оборони не є правонаступником Прикордонних військ КДБ СРСР, а тому і підстав для виплати одноразової грошової допомоги особам, які проходили службу в прикордонних військах немає (Т.1а.с.42), що також підтверджується і копією листа №5/2706с від 01.07.2016 року ІНФОРМАЦІЯ_2 про відмову в призначенні позивачу одноразової грошової допомоги (Т.1а.с.43) .

Не погоджуючись з діями відповідача щодо повернення документів щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що судом підтверджено право ОСОБА_1 на одноразову грошову допомогу, а весь пакет документів щодо позивача знаходиться у розпорядженні Міністерства оборони України.

Суд апеляційної інстанції не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції та вважає його передчасним, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі по тексту Закон) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із ст. 12 Закону передбачено, що військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 3 Закону дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Правовими положеннями ст. 16 Закону одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до п. 4 ч.2 ст. 16 Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Пунктом «б» ч.1 ст. 162 Закону визначено розмір одноразової грошової допомоги у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону) - 150-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, визначений Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 №975 (далі по тексту Порядок № 975).

Вказаний Порядок не визначає який орган є головним розпорядником бюджетних коштів на виплату одноразової грошової допомоги, однак передбачає, що фінансування витрат, пов`язаних з виплатою одноразової грошової допомоги, здійснюється відповідно до ст. 23 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

У відповідності до ст. 23 вказаного Закону фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України, розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи, інших джерел, передбачених законом.

Таким чином, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється за рахунок не лише Міністерства оборони України, а й інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи.

Перевіряючи доводи апелянта щодо ненадання позивачем документів, які підтверджують проходження служби в військових частинах, установах Міністерства оборони, колегія суддів виходить із наступного.

Судом з матеріалів справи встановлено та сторонами не заперечується, що ОСОБА_1 відповідно копії військового квитка серії НОМЕР_1 (а.с.13) та копії довідки №1057 від 24.03.2016 року Прилуцького ОМВК (Т.1а.с.15) у період з 1980 року по 1983 рік проходив строкову військову службу в лавах Збройних Сил Радянського Союзу, в тому числі у період з 17.03.1982 року по 01.10.1982 рік брав участь у виконанні інтернаціонального обов`язку в Демократичній республіці Афганістан.

Згідно п. 1 ч. 1 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 21.03.1989 року №10224-ХІ Про виведення із складу Збройних Сил СРСР прикордонних, внутрішніх і залізничних військ прикордонні, внутрішні і залізничні війська виведені зі складу Збройних Сил СРСР.

У відповідності до п. 1, 2 Постанови Верховної Ради України від 24.08.1991 року Про військові формування на Україні, Верховна Рада України постановила підпорядкувати всі військові формування, дислоковані на території республіки, Верховній Раді України. Утворено Міністерство оборони України.

Згідно ст. 4 Закону України Про правонаступництво України, органи держави влади і управління, органи прокуратури, суди та арбітражні суди, сформовані на підставі Конституції (Основного Закону) Української РСР, діють в Україні до створення органів державної влади і управління, органів прокуратури, судів та арбітражних судів на підставі нової Конституції України.

Правові висновки у спорах цієї категорії вже були висловлені Верховним Судом України у постановах від 18.11.2014 року (справа №21-446а14), та від 21.04.2015 року (справа №21-135а15), ухвалі Вищого адміністративного суду України від 21.09.2016 року (справа К/800/12297/16). У вказаних рішеннях висловлена правова позиція про те, що законодавцем передбачено порівняння соціального захисту військовослужбовців Радянської армії до військовослужбовців Збройних Сил України, та встановлено обов`язок саме Міністерства оборони України стосовно прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги особам у зв`язку із встановленням їм групи інвалідності, пов`язаної із виконанням обов`язків військової служби під час здійснення інтернаціонального зобов`язання.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає безпідставними посилання відповідача у листі від 15.06.2016 року відносно того, що Міністерство оборони України не здійснює виплату одноразової грошової допомоги особам, які звільнилися з прикордонних військ та не проходили службу у Збройних Силах України.

Водночас, перевіряючи твердження відповідача про відсутність у доданих до заяви документів, які свідчать про обставини поранення, колегія суддів зважає на таке.

Відповідно до п. 11 Порядку № 975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:

заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;

довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії:

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;
сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

У відповідності до пункту 4.7 наказу Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014р. «Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 року за №1294/26071 (далі Наказ №530) документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності особам, звільненим з військової служби (зборів, резерву), оформляє та подає в Департамент фінансів Міністерства оборони України обласний військовий комісар за місцем проживання цих осіб.

У разі настання інвалідності подаються такі документи: висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю, який визнаний інвалідом (додаток 13); заява про виплату одноразової грошової допомоги (додаток 12); копія довідки МСЕК про встановлення групи та причинного зв`язку інвалідності; копії свідоцтва про хворобу, постанови чи довідки відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва); витяг з наказу командира військової частини про виключення зі списків особового складу частини (для військовослужбовців строкової військової служби - копія військового квитка); копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я, по батькові та місце реєстрації; копія документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів; копія акта про нещасний випадок, складеного за матеріалами розслідування військової частини, або довідки командира військової частини про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), зокрема про те, що поранення (контузія, травма, каліцтво) не пов`язане з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком учинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, - у разі якщо поранення (контузія, травма або каліцтво) не пов`язане з виконанням обов`язків військової служби.

Згідно пункту 4.8 Наказу №530 висновок стосовно можливості виплати одноразової грошової допомоги подається відповідними органами в 15-денний строк з дня реєстрації документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України.

Якщо документів, необхідних для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, немає, уповноважений орган письмово повідомляє заявника та в разі необхідності надає допомогу в їх оформленні.

Отже, відповідно до норм чинного законодавства України призначення і виплата одноразової допомоги здійснюється на підставі чітко визначеного переліку документів, відповідно у разі подання не повного комплекту документів, підстав для призначення одноразової допомоги немає.

З поданих позивачем документів вбачається, що до уповноваженого органу (військового комісаріату) позивачем було подано не всі передбачені для виплати одноразової допомоги документи, а саме не додано документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
З копії витягу із протоколу засідання Центральної військово - лікарської комісії про встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтв (протокол ЦВЛК від 30.03.2015 року №1274), (а.с.17) вбачається, що поранення, контузія головного мозку та захворювання позивача, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

У висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 29.03.2016 року №797/ж, зазначено, що зі слів у 1982 році під час проходження служби в республіці Афганістан отримав осколочні поранення голови, правої ноги. Також, у висновку зазначено, що описані рубці є наслідком загоєння ран, що могли утворитися в наслідок осколочних поранень, які виникли внаслідок розривної дії снаряду, могли бути спричинені в період проходження служби під час виконання бойових дій в 1982 році.(а.с.16).

Отже, спеціаліст у галузі судово-медичної експертизи допускає можливу наявність і не стверджує про час та причину утворення тих чи інших рубців.

Судом апеляційної інстанції звернуто увагу на ту обставину, що сам висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 29.03.2016 року №797/ж, в якому зазначено про можливу ймовірність спричинення поранень « могли бути спричинені в період проходження служби під час виконання бойових дійв 1982 році» зроблено тільки зі слів самого позивача, без дослідження інших обставин, які б безумовно стверджували саме факт осколочних поранень завданих позивачу саме в період проходження служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії у 1982 році. Водночас, дані протоколу ЦВЛК від 30.03.2015 року №1274 базуються безпосередньо на цьому висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 29.03.2016 року №797/ж

Також, судом звернуто увагу і на відсутність у п. 22 військового квитка ОСОБА_1 НОМЕР_1 запису про поранення та контузії, які зі злів позивача ним були отримані у 1982 році.(а.с.157-158).

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, однак наведене право може бути реалізоване позивачем за умови надання відповідачу документів, які передбачені законодавством.

З урахуванням наведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд не знаходить підстав для задоволення адміністративного позову.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що в даному випадку відсутні правові підстави для зобов`язання Міністерства оборони України прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, та приймає до уваги доводи Міністерства щодо відсутності необхідного пакету документів, зокрема щодо ненадання ОСОБА_1 документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), з яким пов`язано настання інвалідності.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачем в даному випадку виконаний.

В свою чергу, позивачем, на спростування доводів відповідача, вказаних в апеляційній скарзі,не надано жодних належних доказів і таких доказів судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні постанови про задоволення адміністративного позову допущено порушення норм матеріального та процесуального права, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню з прийняттям нової відмову у задоволенні позову повністю.

Керуючись ст. ст. 160,198, 202, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити.

Постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 березня 2017 року скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови складено та підписано 21.06.2017.

Головуючий суддя: В.Ю.Ключкович

Судді: О.М. Ганечко

І.О. Грибан

Головуючий суддя Ключкович В.Ю.

Судді: Грибан І.О.

Ганечко О.М.