Справа № 753/2120/17
Суддя: Леонтюк Л. К.
Дата ухвалення: 2017-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2120/17
провадження № 2-а/753/190/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2017 р. Дарницький районний суд міста Києва

в складі: головуючого судді ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря ЯБЛОНСЬКОЇ І.К.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ЛІВОБЕРЕЖНОГО ОБ"ЄДНАНОГО УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ м. КИЄВА про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити дії ,суд

в с т а н о в и в :

У лютому 2017 року, ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 12.01.2005 року відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру » в редакції від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, Закону України № 2663-ІІІ від 12.07.2001р. управлінням Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва (станом на даний час Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві) їй призначена пенсія за вислугу років в розмірі 90 відсотків від чинного на той час місячного заробітку, з якого сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. З січня 2005 р. вона перебуває на обліку в зазначеному управлінні.

29.03.2007 року вона звільнена з роботи в органах прокуратури України з посади прокурора другого наглядового відділу управління нагляду за розслідуванням кримінальних справ слідчими органів прокуратури Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років згідно з наказом Генерального прокурора України № 456 ц від 28.03.2007 року.

14.12.2016 року вона звернулася до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з письмовою заявою про проведення перерахунку раніше призначеної їй пенсії відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі та відсотках відповідно до ч.ІЗ ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001 р. на час призначення пенсії) 90% від суми місячної заробітної плати, розмір якої визначено у довідці Генеральної прокуратури України № 18-1714 зп, долученої до її заяви.

За результатами розгляду заяви рішенням від 16.12.2016 № 21221/14/Г-1623 заступника начальника Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві їй незаконно відмовлено у перерахунку моєї пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001 p., чинній на час призначення пенсії.

Вважає дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про відмову в перерахунку їй пенсії на підставі п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року за № 213-VIII незаконними і такими, що порушують її конституційні соціальні права на пенсійне забезпечення. А тому, просить :

- Визнати неправомірними дії і рішення Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №21221/14/Г-1623 від 16.12.2016 р. щодо відмови їй у перерахунку пенсії за вислугою років у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України від 12.07.2001 № 2663-ІІІ, на підставі довідки Генеральної прокуратури України № 18-1714 зп від 06.12.2016 року.

- Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести їй перерахунок пенсії на підставі довідки Генеральної прокуратури України № 18-1714 зп від 06.12.2016 року відповідно до частин 13,17, 18 ст. 50-1 ЗаконуУкраїни «Про прокуратуру» (в редакції, яка діяла на час призначення пенсії, № 2663-Ш від 12.07.2001р.), виходячи з розрахунку 90 % від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження максимального розміру пенсії та виплатити заборгованість що виникне на день такого перерахунку з 01.01.2017 року. Судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 640 грн. залишити за нею.

Позивачка ОСОБА_2 у судове засідання не з"явилася, проте, через загальну канцелярію за вх. № 24685 від 22.05. 2017 року надала письму заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити ( а.с. 40).

Представник відповідача ОСОБА_3, яка діє за довіреністю № 24/05 від 05.01. 2017 року ( а.с. 20) належним чином повідомлена у судове засідання не прибула, проте надала суду свої письмові заперечення за вх. № 13854 від 21.03. 2017 року ( а.с. 21-25) та просила у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав викладених у письмових запереченнях.

Вивчивши письмові заперечення представника відповідача ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Кодексом адміністративного судочинства України статтею 7 визначені принципи здійснення адміністративного судочинства, а саме: верховенство права; законність; змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з"ясування всіх обставин у справі.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, до яких відноситься й Лівобережне об»єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як слідує із матеріалів адміністративної справи та встановлено судом, позивачка перебуває на обліку в Лівобережному об»єднанні управління Пенсійного фонду України в м. Києвіз 12.01. 2005 року та отримує пенсію призначену на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% від розміру середньомісячної заробітної плати. Розмір пенсії позивачки станом на 01.03. 2017 року становить 16 492 гривень 58 копійок.

14.12.2016 р. позивачка звернулась до відповідача з завою про перерахунок пенсії, згідно якої просила зробити перерахунок пенсії раніше призначеної її пенсії у зв"язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури та з урахуванням довідки про заробітну плату Генеральної прокуратури України від 06.12.2016 р. №18-1714зп.

Листом від 16.12.2016 р. за № 21221/14/Г-1623 відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що згідно з пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру» скасовуються.

Надаючи правову оцінку матеріалам, обставинам справи, а також і запереченням , які знаходяться в матеріалах справи, суд звертає увагу на наступне.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначено статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. № 1789-ХІІ (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачці).

Суд звертає увагу на норми ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Тобто, дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, відповідно до якого було винесене рішення, щодо зобов'язання Управління здійснити перерахунок втратив чинність.

15 липня 2015 року набув чинності Закон України «Про прокуратуру», згідно Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом, положення: Закону України «Про прокуратуру» (Відомості Верховної Ради України, 1991 р., № 53, ст. 793, № 50, ст. 474; 1995 р., № 11, ст. 71, № 34, ст. 268; 2001 р., № 9, ст. 38, № 44, ст. 233; 2002 р., № 17, ст. 117, ст. 125; 2003 р., № 29, ст. 233, № 30, ст. 247; 2004 р., № 8, ст. 66; 2005 р., № 2, ст. 32, № 6, ст. 132, № 11, ст. 198; 2006 р., № 1, ст. 18, № 19 - 20, ст. 156; 2007 р., № 7 - 8, ст. 66, № 33, ст. 442; 2008 р., № № 5 - 8, ст. 78, № 48, ст. 357; 2010 р., № 37, ст. 497, № № 41 - 45, ст. 529; 2011 р., № 23, ст. 160, № 30, ст. 279; 2012 р., № 12 - 13, ст. 82; 2013 р., № 14, ст. 89, № 21, ст. 208, № 37, ст. 490, № 39, ст. 517; 2014 р., № 11, ст. 132, № 17, ст. 593, № 20 - 21, ст. 745, № 22, ст. 816; зі змінами, внесеними Законом України від 14 серпня 2014 року N 1642-VII), крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46 2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Отже, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії частини статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», які визначали право на перерахунок пенсій працівникам прокуратури, втратили чинність, у зв'язку з чим законодавчо визначені підстави для такого перерахунку з цього часу відсутні.

Відповідно до п. 2 ст. 5 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

На момент звернення позивачки про перерахунок пенсії діє Закон України «»Про прокуратуру № 1697-18 від 28.02.2016 року.

Згідно ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» (чинної на час виникнення спірних правовідносин) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Однак, ні умови, ні порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України не визначено, і відповідний нормативно-правовий акт не прийнято.

Норми законодавства, якими скасовано право на перерахунок призначених прокурорам пенсій на час розгляду даної адміністративної справи є чинними і не визначені неконституційними.

Оскільки чинним законодавством України скасовано права на перерахунок призначених пенсій прокурорів у зв'язку з підвищенням окладів з 15.07.2015 року, а Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок проведення такого перерахунку, у зв'язку з чим відповідачем правомірно відмовлено у перерахунку пенсії.

За таких обставин з 15.07.2015 попередні законодавчо встановлені підстави для перерахунку пенсій працівникам прокуратури скасовані, а нове законодавство таких підстав не містить, - у зв'язку з чим відсутні підстави для такого перерахунку пенсій працівникам прокуратури до врегулювання даного питання (визначення Кабінетом Міністрів України умов і порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури).

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий адміністративний суд України у своїх рішеннях, а саме в ухвалах від 20.02.2017 року у справі № К/800/32722/16, від 03.02.2017 року у справі № К/800/2864/17, від 06.02.2017 року у справі № К/800/2967/17, від 13.02.2017 року у справі № К/800/3582/17, від 14.02.2017 року у справі № К/800/3675/17.

Суд також звертає увагу на те, що відмова відповідача у перерахунку пенсії позивачці не призвела до зменшення розміру пенсії, яку отримувала позивачка до цього, а тому відмова у перерахунку пенсії не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням її права на соціальний захист, - з огляду на що конституційні гарантії, закріплені 64 Конституції України, до нього не застосовуються.

Натомість, в даному випадку Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» скасовано таке право (на перерахунок вже призначених пенсій працівникам прокуратури).

Окрім зазначеного вище суд звертає увагу на положення п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 закріплено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до закону України «Про прокуратуру».

У зв'язку з викладеним, з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеним законом, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Отже, норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» стосуються статтей, які регулюють пенсійне забезпечення осіб відповідно до Закону України «Про прокуратуру», в тому числі статті тринадцятої та вісімнадцятої.

Відповідно до п.2. ст.5 КАС України «Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи».

У зв'язку з зазначеним вище, посилання позивача на вищевказану норму закону є необгрунтованими.

Отже, на момент звернення позивача - 14 грудня 2016 року, із заявою про перерахунок пенсії пенсійне забезпечення працівників прокуратури врегульовано іншою нормою - статтею 86 Закону України № 1697-VII.

А також, відповідно до п. 2 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» зазначено, що «пенсіонерам, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом, і в яких розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, індексації та інших виплат встановлених законодавством) перевищує максимальний розмір пенсії, встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії відповідатиме максимальному розміру пенсії, встановленому цим Законом.».

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» після перерахунку розмір пенсійних виплат (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), не може перевищувати 10 740 грн.

Окрім зазначеного суд звертає увагу на те, що з 1 січня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-УШ від 24 грудня 2015 року.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911 -VIII в частині першій статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (Відомості Верховної Ради України, 2012 р., № 12-13, ст.. 82) було доповнено речення такого змісту: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального фонду) або щомісячного грошового утримання ( з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Податкового кодексу України, Митного кодексу України, законів України « Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про статус народного депутата України», «;Про Національний банк України», «;Про Кабінет Міністрів України». «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», «;Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «;Про наукову і науково-технічну діяльність», «;Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», «;Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «;Про пенсійне забезпечення», «;Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України» . не може перевищувати 10 740 гривень.

Згідно п.2. розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «;Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи) зазначено, що «пенсіонерам, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, індексації та інших. виплат встановлених законодавством) перевищує максимальний розмір пенсії встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії відповідатиме максимальному розміру пенсії встановленому цим Законом».

Такі ж самі зміни до законодавства було внесено і на 2017 рік. а саме з 1 січня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII від 06.12.2016.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-УШ було внесено зміни до частини 1 статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» яким встановлено, що у період з 01.01.2017 по 31.12.2017 року Максимальний розмір пенсії становить у розмірі 10 740 грн.

Пенсія позивачці виплачується в повному обсязі без обмеження.

В частині 3 статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-ХІУ визначено, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Тобто, чинним законодавством визначено максимальний розмір пенсії у розмірі 10 740 грн.

Окрім зазначеного вище, суд звертає увагу на рішення Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 зазначено, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Водночас зміст основного права не може бути порушений, що є загальновизнаним правилом. Неприпустимим також є встановлення такого правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в частині третій статті 46 Конституції України, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме статті 21 Конституції України.

А також, на рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року №3-рп/2012 зазначено, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України. Однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов'язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості.

Також, суд звертає увагу на рішення Європейського суду з прав людини у від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем не порушено право позивача на пенсійне забезпечення, тому позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та спростовані належними та допустимими доказами відповідачем.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 19, 22, 58, 64 Конституції України, ст.ст. 69, 71, 76, 86, 159, 161, 163 КАС України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до ЛІВОБЕРЕЖНОГО ОБ"ЄДНАНОГО УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ м. КИЄВА про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити дії, не підлягає задоволенню.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Дарницький районний суд протягом 10 днів з дня її проголошення . Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення невідкладно надіслати сторонам рекомендованою поштою.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК