Справа № 127/2893/17
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/2893/17

Головуючий у 1-й інстанції: Прокопчук А.В.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

14 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Загороднюка А.Г. Полотнянка Ю.П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

представника позивача - Івчук Вікторії Сергіївні,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 11 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
09 лютого 2017 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Вінницького міського суду з позовом до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив:

-визнати лист-відмову Центрального об`єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 39531/05 від 09.12.2016 року щодо відмови у призначенні пенсії по інвалідності згідно вимог ст.ст. 30, 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - протиправним.

-зобов`язати Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити та виплачувати позивачу з 18.11.2015 року пенсію по інвалідності згідно ст. ст. 30, 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 квітня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неповного з`ясування обставин справи.

Під час судового розгляду представник позивача заперечила проти задоволення апеляційної скарги та просила рішення суду залишити без змін.

Відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений вчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 19 березня 2015 року та інвалідом 3 групи, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни, інвалідів війни.

Відповідно до довідки ЦМСЕК1, позивач втратив 30% професійної працездатності.

Згідно довідки ТВО начальника штабу командування Високомобільних десантних військ Збройних Сил України полковника ОСОБА_2 № 1720 від 28.10.2016 року підполковник медичної служби ОСОБА_1 в період з 23.04.2014 року по 28.07.2014 року, з 11.11.2014 року по 16.11.2014 року, з 06.05.2015 року по 21.05.2015 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Згідно до витягу з протоколу №11 виконавчого органу Київської міської ради від 31.10.2016 року позивачу з 27.10.2016 року встановлено пенсію за особливі заслуги перед Україною в розмірі 23% від прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність відповідно п. 6 (а.с. 8).

Згідно витягу з послужного списку ОСОБА_1 встановлено, що позивач проходив службу у Збройних Силах України:

-з вересня 2000 року по липень 2004 року - студент відділення підготовки помічників лікарів для Збройних Сил України Вінницького медичного коледжу (3 роки 10 місяців);

-з липня 2004 року по березень 2006 року - помічник лікаря окремого зенітного ракетного дивізіону зенітного ракетного полку корпусу ППО ( 1 рік 8 місяців);

-з березня 2006 року по червень 2007 року - начальник медичної служби арсеналу (ракетного озброєння та боєприпасів) Повітряних Сил Збройних Сил України ( 1 рік 3 місяці);

-з червня 2007 року по грудень 2007 року - помічник військового лікаря відділу зберігання військово-медичного центру Повітряних Сил Збройних Сил України; (6 місяців);

-з грудня 2007 року по грудень 2009 рік - помічник лікаря сортувально-евакуаційного відділення військового мобільного госпіталю (багатопрофільного, на 100 ліжок) (2 роки);

-з грудня 2009 року по січень 2012 року - офіцер лікувально-профілактичного відділення оперативно-медичного управління військово-медичного клінічного Центру Центрального регіону (на 475 ліжок) (2 роки 1 місяць);

-з січня 2012 року по травень 2013 року - старшим офіцером лікувально-профілактичного відділу оперативно-медичного управління військово-медичного клінічного центру Центрального регіону (на 475 ліжок) (1 рік 4 місяці);

-з травня 2013 року по жовтень 2014 року - начальником медичної служби відділу логістики (J4) окремої аеромобільної бригади високомобільних десантних військ Збройних Сил України (1 рік 5 місяців);

-з жовтня 2014 року по лютий 2016 року - слухачем факультету підготовки військових лікарів військово-медичного інституту Української військово-медичної академії (1 рік 4 місяці);

-з лютого 2016 року по теперішній час - начальником військово-медичної служби командування Високомобільних десантних військ Збройних Сил України.

Довідкою Вінницького обласного об`єднаного міського військового комісаріату № 147/вк від 20.03.2017 року встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України з 19.07.2004 року по 26.01.2017 року.

Згідно до витягу з наказу командувача Високомобільних десантних військ Збройних Сил України від 15 березня 2016 року, підполковника м/с ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу частини (а.с. 18).

26 січня 2017 року підполковника медичної служби ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я) пункту 1 частини 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (а.с. 32).

Згідно трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 , встановлено, що ОСОБА_1 з 01.09.2000 року по 30.07.2004 року навчався у Вінницькому медичному коледжі ім. акад. Д.К. Заболотного, отже, страховий стаж позивача складає 4 роки та 3 місяці.

Позивач звернувся до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо призначення пенсії з дня встановлення групи інвалідності.

Листом №39531/05 від 09.12.2016 року Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві відмовило позивачу у призначенні пенсії по інвалідності у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, посилаючись на ст. 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідачем зазначено, що страховий стаж, який можливо включити до розрахунку пенсії ОСОБА_1 в сукупності складає 4 роки 3 місяці.

Позивач, не погоджуючись з відмовою Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, звернувся з позовом до суду.

Задовольняючі позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що Центральним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві протиправно не зараховано до страхового стажу позивача проходження військової служби в Збройних Силах України, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з приписами ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Порядок при значення пенсій визначений Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства);

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно ст. 4 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських та членів їхніх сімей встановлюються Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Їм надається також право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом, незалежно від місця проходження військової служби. При цьому всі види грошового забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських враховуються нарівні із заробітною платою робітників і службовців.

Згідно ст. 18 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства) за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Згідно ст. 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи, визнані інвалідами, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією для інвалідів II та III груп, від 32 років до досягнення особою 33 років включно - 5 років.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що згідно трудової книжки позивача, ОСОБА_1 з 01.09.2000 року по 30.07.2004 року навчався у Вінницькому медичному коледжі ім. акад. Д.К. Заболотного, у зв`язку з чим його страховий стаж складає 4 роки та 3 місяці, що не заперечується відповідачем.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Пунктом 20 цього Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Також в п. 3 Постанови КМУ № 637 вказано, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються: військові квитки; довідки військових комісаріатів, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС.

Згідно ч.1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до витягу з послужного списку ОСОБА_1 позивач проходив службу у Збройних Силах України з вересня 2000 року по січень 2017 року.

Отже, з урахуванням ч. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» , колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_1 має право на отримання пенсії по інвалідності, оскільки відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу проходження військової служби в Збройних Силах України.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає, що Центральним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві протиправно відмовлено позивачу в призначенні пенсії по інвалідності, а тому вимога ОСОБА_1 про призначення пенсії по інвалідності відповідно до вимог ст. ст. 30, 32 Закону України ст. 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовуються висновків суду першої інстанції щодо правовідносин про відмову у призначенні пенсії по інвалідності згідно поданої заяви позивача.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 11 квітня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 20 червня 2017 року.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Загороднюк А.Г. Полотнянко Ю.П.