Справа № 804/13540/15
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро адміністративну справу за позовом Криворізької північної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Філії «Кривий Ріг плюс» Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРТАН», Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРТАН» про стягнення податкового боргу, -
У судове засідання 21.01.2016р. представник позивача не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності у порядку письмового провадження.
Товариство з обмеженою відповідальністю «ОРТАН» з адміністративним позовом не погодилося, подало на нього письмові заперечення, в яких просило повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що підприємством не було порушено своїх обовязків щодо своєчасної сплати узгоджених податкових зобовязань з акцизного податку, оскільки ненадходження платежів до бюджету мало місце внаслідок неправомірних дій з боку ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі Криворізької філії ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», з яким відповідачем укладено договір на касове обслуговування. При цьому рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2015р. у справі №904/4267/15 підтверджено відсутність вини ТОВ «Ортан» у несвоєчасному отриманні Державним бюджетом України акцизного збору за січень-березень 2015 року, отже, контролюючим органом було порушено при прийнятті податкової вимоги від 24.06.2015р. №1406-25 приписи п.129.6 ст.129 Податкового кодексу України, згідно з якими платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції, якщо порушення строків перерахування даних платежів відбулося з вини банку, що в даному випадку і мало місце. З огляду на наведене, судовим рішенням у справі №804/8862/15, що набрало законної сили, податкова вимога від 24.06.2015р. №1406-25 була скасована. Цим же судовим рішенням підтверджено факт відсутності у відповідача зі сплати акцизного податку.
У судове засідання 21.01.2016р. представник відповідача не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності у порядку письмового провадження.
Зважаючи на приписи ч.4 ст.122, ч.4 та ч.6 ст. 128 КАС України, суд розглянув дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, оскільки не вбачає потреби заслуховувати свідків та експертів.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 18.02.2015р. Філією «Кривий Ріг Плюс» було подано податкову декларацію з акцизного податку за січень 2015 ріку, де було задекларовано сплату узгодженого податкового зобовязання з акцизного податку за січень 2015 р. в сумі 23 448 грн.
17.03.2015р. Філією «Кривий Ріг Плюс» було подано податкову декларацію з акцизного податку за лютий 2015 ріку, де було задекларовано сплату узгодженого податкового зобовязання з акцизного податку за лютий 2015 р. в сумі 19 365 грн.
15.04.2015р. Філією «Кривий Ріг Плюс» було подано податкову декларацію з акцизного податку за березень 2015 ріку, де було задекларовано сплату узгодженого податкового зобовязання з акцизного податку за березень 2015 р. в сумі 40 004 грн.
Згідно із п.57.1. ст.57 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п.49.18.1. п.49.18. ст.49 ПК України податкові декларації подаються за базовий період, що дорівнює календарному місяцю - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.
Зважаючи на приписи п.57.1. ст.57 ПК України, самостійно задекларовані Філією «Кривий Ріг Плюс» податкові зобовязання з акцизного податку є узгодженими.
Враховуючи вимоги п.п.49.18.1. п.49.18. ст.49 ПК України, граничним днем подачі декларацій з акцизного податку за січень 2015 р. було 20.02.2015 р., а граничним днем сплати цього податку, відповідно до вимог п.57.1. ст. 57 ПК України - 02.03.2015 р., за лютий 2015 р. граничний день подання декларації - 20.03.2015 р., а граничним днем сплати цього податку, відповідно до вимог п.57.1. ст.57 ПК України - 30.03.2015 р., за березень 2015 р. граничний день подання декларації - 20.04.2015р., а граничним днем сплати цього податку, відповідно до вимог п.57.1. ст.57 ПК України - 30.04.2015р., за квітень 2015 р. граничний день подання декларації - 20.05.2015 р., а граничним днем сплати цього податку, відповідно до вимог п.57.1. ст.57 ПК України - 30.05.2015 р., за травень 2015 р. граничний день подання декларації - 20.06.2015 р., а граничним днем сплати цього податку, відповідно до вимог п.57.1. ст.57 ПК України - 30.06.2015 р., за червень 2015 р. граничний день подання декларації - 20.07.2015 р., а граничним днем сплати цього податку, відповідно до вимог п.57.1. ст.57 ПК України - 30.07.2015 р.
Позивач стверджує, що відповідачем не було сплачено у встановлені п.57.1. ст.57 ПК України строки вищевказані самостійно задекларовані грошові зобовязання з акцизного податку, внаслідок чого у підприємства виник податковий борг, на який контролюючим органом відповідно до ст.59 ПК України виставлено податкову вимогу.
Правомірність та обґрунтованість податкової вимоги Криворізької північної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 24.06.2015р. за №1406-25 була предметом спору у справі №804/8862/15.
Постанова суду мотивована встановленими обставинами справи, які свідчать про належне виконання підприємством своїх обовязків щодо своєчасної сплати узгоджених податкових зобовязань. У спірному випадку ненадходження платежів до бюджету мало місце внаслідок неправомірних дій Банку, з яким позивачем укладено договір на касове обслуговування. З цього приводу суд першої інстанції вказав на те, що п.129.6 ст.129 ПК України встановлено спеціальну відповідальність банківської установи у разі порушення строку зарахування податків до бюджетів. Суд зазначив. що оскільки позивач своєчасно надав банківській установі платіжні доручення про перерахування до бюджету акцизного збору у повній сумі узгоджених зобовязань, то не можливо стверджувати про наявність у платника податків податкового боргу, що б було підставою для винесення контролюючим органом податкової вимоги.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.09.2015р. у справі №804/8862/15 апеляційна скарга Криворізької північної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2015р. залишена без задоволення, а вказане рішення суду першої інстанції без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31.07.2015р. у справі №804/8862/15 відповідно до приписів ст.254 КАС України, є такою, що набрала законної сили.

Згідно з приписами ст.255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

При цьому ч.1 ст.72 КАС України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, судовими рішеннями у справі №804/8862/15, які набрали законної сили, встановлено, що Філія «Кривий Ріг Плюс», виконуючи свої зобовязання по сплаті податків, в рамках граничних строків, визначених п.57.1. ст.57 ПК України, своєму обслуговуючому банку - КФ АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» надало наступні платіжні доручення:

- №149 від 25.02.2015 р. на суму 23 448 грн. з призначенням платежу 101; 39222051; 14040001; Акцизний збір за січень 2015 р. на поточний рахунок УДКС у Жовтневому районі (код 38031627) № 0022 в ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012;

- №145 від 20.03.2015 р. на суму 19 365 грн. з призначенням платежу 101; 39222051; 14040001; Акцизний збір за лютий 2015 р. на поточний рахунок УДКС у Жовтневому районі (код 38031627) № 0022 в ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012;

- №148 від 21.04.2015 р. на суму 40 004 грн. з призначенням платежу 101; 39222051; 14040001; Акцизний збір за березень 2015 р. на поточний рахунок УДКС у Жовтневому районі (код 38031627) № 0022 в ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012;

Таким чином, Філія «Кривий Ріг Плюс» в повному обсязі виконала свої податкові зобовязання, в той же час дана сума податку не надійшла до Державного бюджету України не з вини Філії «Кривий Ріг Плюс», а з вини ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», який своєчасно не виконав вищезазначені платіжні доручення, що підтверджує сам позивач в своїх письмових запереченнях.

Факт неналежного виконання Банком своїх обовязків підтверджено рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2015р. у справі №904/4267/15.

Згідно із ч.1 ст.1091 ЦК України банк, що прийняв платіжне доручення платника, повинен перерахувати відповідну грошову суму банкові одержувача для її зарахування на рахунок особи, визначеної у платіжному дорученні.

Відповідно до п.8.1 ст.8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банк зобовязаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Пославшись на вказані норми права, суд вказав на обовязок Банку виконати платіжні доручення позивача у встановлені строки. При цьому, суд встановив, що на початок операційних днів 25.02.2015р., 20.03.2015р., 21.04.2015р. на банківському рахунку Філії «Кривий Ріг Плюс» ТОВ «Ортан» знаходилося достатньо коштів для проведення даних платежів, але Банком платіжні доручення позивача своєчасно виконані не були.

Відповідно до вимог п.129.6. ст.129 ПК України за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Таким чином, враховуючи, що визначальним у змісті даних норм є те, з чиєї вини відбулося невнесення чи неповне внесення податку до бюджету, то у разі несвоєчасного надходження до державного бюджету грошових коштів не з вини платника податку, останній звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі такого податку до Бюджету.

З огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про те, що у спірному випадку відповідальність за недоотримання податку повинно нести не позивач, а Банк, який своєчасно не перерахував до бюджету податкові зобовязання підприємства.

Таким чином, суд вказав на те, що за встановлених обставин оскаржену податкову вимогу не можливо визнати правомірно прийнятою та скасував її.

Отже, вищевказаними судовими рішеннями, які набрали законної сили, встановлено факт погашення підприємством своїх податкових зобовязань з акцизного податку за січень-березень 2015 року у повному обсязі.

Щодо податкових зобовязань підприємства з цього податку за квітень-червень 2015 року судом встановлено, що вони також є сплаченими відповідно до платіжних доручень №444 від 28.05.2015р. на суму 12911,00грн. (за квітень 2015 року); №544 від 30.06.2015р. на суму 10856,00грн. (за травень 2015 року) та №634 від 30.07.2015р. на суму 28958,00грн. (за червень 2015 року), копії яких містяться в матеріалах справи.

При цьому сплата вказаних зобовязань відбулася у встановлені п.57.1. ст.57 ПК України строки, отже, підстави для нарахування пені у розумінні приписів ст.129 ПК України відсутні.

Відповідно до п.22.4 ст.22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» для платника ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання.

При цьому банк має забезпечити фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання. Що ж до проведення самого переказу грошей, то це є обовязковою функцією, яку виконує платіжна система (п.1.29. ст.1 вказаного Закону).

Згідно з п.п.20.1.18 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Згідно з п.95.3 цієї статті стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Зважаючи на те, що судом встановлено відсутність у відповідача податкового боргу з акцизного податку, а також враховуючи те, що податкова вимога від 24.06.2015р. №1406-25 скасована судовими рішеннями у справі №804/8862/15, яке набрало законної сили, а після виставлення нової податкової вимоги від 04.12.2015р. №2029-23 не минув встановлений п.95.2 ст.95 ПК України строк, що надає контролюючому органу право на звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись ст. ст. 122, 160-162, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Криворізької північної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Філії «Кривий Ріг плюс» Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРТАН», Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРТАН» про стягнення податкового боргу відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_2