Справа № 161/7631/17
Суддя: Крупінська С. С.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/7631/17
Провадження № 2-а/161/713/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2017 року Луцький міськрайонного суду Волинської області в складі :

головуючого- судді Крупінської С.С.,

при секретарі Ярмолюк І.С.,

з участю позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Негодюк Л.Л.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку адміністративний позов ОСОБА_1 до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дії протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Свої вимоги мотивує тим, що з 22 травня 2015 року відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне страхування» йому було призначено пенсію по віку в розмірі 9109 грн. 04 коп. та взято на облік у Луцькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області, як одержувача пенсії за віком. Однак, відповідно до ч. 5 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213- VIІІ, йому, як працюючому на посаді судді апеляційного суду Волинської області виплата призначеної пенсії за віком не проводилась. Вважає, що мав законне право на отримання пенсії за віком, а тому просить суд визнати протиправними дії Луцького об'єднаного управління пенсійного фонду України Волинської області щодо невиплати йому пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року з 01.06.2015 року по 28 вересня 2016 року та зобов'язати відповідача виплатити йому призначену пенсію.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив суд його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив суд в його задоволенні відмовити.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 6 КАC України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно зі ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до ст.ст. 69, 71 КАС України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 22 травня 2015 року відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне страхування» ОСОБА_1 було призначено пенсію по віку в розмірі 9109 грн. 04 коп. та взято на облік у Луцькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області, як одержувача пенсії за віком.

Оскільки ОСОБА_1 станом на 22.05.2015 року працює на посаді судді апеляційного суду Волинської області то з 01.06.2015 року позивачу виплата пенсії не проводилась.

У квітні 2017 року позивачу стало відомо про те, що йому безпідставно було припинено виплату пенсії, у зв'язку з чим він звернувся до відповідача з заявою про виплату пенсії.

Відповідачем відмовило у виплаті пенсії, посилаючись на набрання чинності Законом України від 2 березня 2015 року № 213-VIIІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі - Закон № 213-VIIІ), яким було тимчасово, з 1 квітня по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених, зокрема, Законом № 2453-VI, зупинено виплату пенсій, призначених відповідно до Закону № 1058-IV.

Так, Закон №213-VIII абз. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-VI було викладено в такій редакції: «Тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується; у період роботи особи (крім інвалідів I З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 має право на пенсію за віком, яка призначена, однак не виплачена з 1 червня 2015 року по 28 вересня 2016 року.та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на інших посадах/роботах пенсії, призначені відповідно до цієї статті, розмір яких перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність».

Аналогічні зміни було внесено до ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону № 213-VІІІ порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширювався на пенсіонерів (утримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Згідно п. 1 Прикінцевих положень Закону №213-VІІІ цей Закон набрав чинності з 01.04.2015 року.

Крім того, з 01.01.2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911-VІІІ, яким було продовжено особливий порядок виплати пенсії працюючим пенсіонерам у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (зі змінами, внесеними Законом України №911-VIII, які набрали чинності з 01.01.2016 року) було передбачено, що тимчасово, у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються; після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Також, ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» було встановлено, що тимчасово, у період з 1.01.2015 року по 31.12.2015 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про прокуратуру», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються; у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на інших посадах/роботах щомісячне довічне грошове утримання, розмір якого перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Після звільнення з роботи щомісячне довічне грошове утримання виплачується у повному розмірі.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII було передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/довічне грошове утримання призначаються, зокрема відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 має право на пенсію за віком, яка призначена, однак не виплачена з 1 червня 2015 року по 28 вересня 2016 року.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 158-163, 185, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року з 01 червня 2015 року по 28 вересня 2016 року.

Зобов'язати Луцьке обласне управління Пенсійного фонду України Волинської області виплатити ОСОБА_1 невиплачену з 01 червня 2015 року по 28 вересня 2016 року пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Луцького об'єднаного управління пенсійного Фонду України Волинської області в користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С. Крупінська