Справа № 233/5842/16-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мартишева Т.О.
Суддя-доповідач - Геращенко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року справа №233/5842/16-а

84301, Донецька область, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Геращенка І.В., суддів Арабей Т.Г., Міронової Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10 квітня 2017 року у справі № 233/5842/16-а за позовом ОСОБА_2 до Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій незаконними, зобов'язання видати пенсійне посвідчення із зазначенням інвалід 2 групи МВС України або інвалід 2 групи захворювання, пов'язане з проходженням служби в ОВС, -

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2016 року ОСОБА_2 (далі - позивач, заявник, апелянт) звернувся до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач, Управління, Пенсійний фонд) про визнання дій незаконними, зобов'язання видати пенсійне посвідчення із зазначенням інвалід 2 групи МВС України або інвалід 2 групи захворювання, пов'язане з проходженням служби в ОВС (а.с.1-2).

Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10 квітня 2017 року у задоволені позовних вимог відмовлено у повному обсязі з підстав необґрунтованості (а.с.60-61).

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою на прийняте рішення та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивач не звертався до Управління для повторної видачі посвідчення, оскільки вважає, що відповідачем не розглянуто його заяву про видачу посвідчення інваліда 2 групи у зв'язку із захворюванням, пов'язаним із проходженням служби в органах внутрішніх справ. Посилається на те, що суд першої інстанції неправомірно не вийшов за межі позовних вимог з метою захисту порушеного права позивача (а.с.69).

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, з клопотанням про розгляд справи за їх присутності не звертались.

За нормами статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено й не оспорюється апелянтом наступне.

Позивач, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою: 85102, АДРЕСА_1 (а.с.3-4).

Відповідач, Костянтинівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, є суб'єктом владних повноважень, який діє на підставі Положення про Управління Пенсійного фонду та у спірних правовідносинах реалізує повноваження, надані йому Конституцією України та іншими Законами України.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено та підтверджено наявними матеріалами справи, що 06 жовтня 2016 року заявником пройдено огляд медико-соціальної експертної комісії із встановлення інвалідності 2 групи, повторно, причина інвалідності: захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, інвалідність встановлено на термін до 01 листопада 2018 року, що вбачається з копії виписки з акту огляду МСЕК до довідки АВ № 0605329 (а.с.40-41).

Позивач 07 жовтня 2016 року звернувся до Управління та заповнив анкету відомостей про пенсіонера, в якій зазначив вид пенсії - інвалідність 2 групи, причина інвалідності - захворювання пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, термін дії посвідчення - 01 листопада 2018 року, у заяві до відповідача у зв'язку з подовженням інвалідності просив надати дублікат пенсійного посвідчення (а.с.38, 39).

З копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 вбачається: вид пенсії - по інвалідності 2 гр., інвалід армії, номер особового рахунку НОМЕР_2, термін дії - до 01 листопада 2018 року (а.с.3).

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності ненадання Управлінням посвідчення з виправленням інформації щодо виду пенсії, що регулюється нормами Конституції України, Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та іншими нормативними документами, що регулюють спірні правовідносини.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначаються Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII).

Статтею 18 цього Закону визначено, що пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства.

В силу приписів статті 19 Закону № 2262-XII групи і причини інвалідності, а також час її настання встановлюються медико-соціальними експертними комісіями, які діють на підставі положення про них, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1317 передбачено, що медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

За змістом пунктів 2, 3 Порядку обліку, зберігання, оформлення та видачі пенсійних посвідчень в Пенсійному фонді України та його органах, постанови Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року № 497 «Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду», пункту 4.9 розділу ІV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, документом, який підтверджує призначення громадянину пенсії, є пенсійне посвідчення.

Виготовлення посвідчень Фондом забезпечується у місячний строк на підставі таких відомостей: 1) реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); 2) прізвища, ім'я та по батькові; 3) дати народження; 4) статі; 5) номера особового рахунку; 6) виду пенсії: за віком, по інвалідності, у разі втрати годувальника, за вислугу років; 7) у разі призначення пенсії по інвалідності - групи, причини інвалідності (із зазначенням у відповідних випадках нозологічних форм захворювань); 8) терміну дії посвідчення.

Посвідчення виготовляється на ім'я особи, якій призначено пенсію. У разі якщо пенсія призначена неповнолітній або недієздатній особі чи особі, цивільна дієздатність якої обмежена, у посвідченні зазначаються прізвище, ім'я та по батькові батька (матері) або опікуна, піклувальника (законного представника).

Відомості про групу, причину інвалідності та строк, на який встановлено інвалідність, зазначаються в посвідченні незалежно від виду призначеної пенсіонеру пенсії.

Пенсіонерам, які мають інвалідність з вадами (ураженням, захворюванням) слуху, зору та опорно-рухового апарату, в посвідченні після виду пенсії здійснюється відповідний запис (наприклад: «інвалід II групи/загальне захворювання по зору»).

Особам, яким призначена пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у посвідченні після виду пенсії зазначається найменування органу, в якому особа перебувала на військовій службі.

За приписами пункту 10 Порядку посвідчення видається особисто пенсіонеру або іншій особі, яка представляє інтереси пенсіонера, на підставі нотаріально засвідченого доручення, а у разі, якщо пенсіонером є неповнолітня або недієздатна особа чи особа, цивільна дієздатність якої обмежена, - батькам, опікуну (законному представнику), піклувальнику, представнику закладу, який здійснює опіку та піклування, при пред'явленні паспорта, відповідного посвідчення, свідоцтва про народження, рішення суду або інших документів, що посвідчують особу та підтверджують її статус (повноваження), під підпис у журналі обліку пенсійних посвідчень (додаток 2).

За змістом пункту 15 Порядку в посвідченнях, виданих особам, які є інвалідами, та особам, яким призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», використовуються такі скорочення назв причин інвалідності та найменувань органів, в яких особа перебувала на військовій службі: в тому числі 7) інвалід армії - інваліди внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби (службових обов'язків), або внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби; 12) МВС України - Міністерство внутрішніх справ України, тощо.

Як вбачається з позовної заяви та встановлено судом, заявник звернувся до Управління з приводу продовження виплати пенсії по інвалідності після проходження огляду МСЕК та видачі йому відповідного посвідчення, для чого заповнив анкету відомостей про пенсіонера, надав заяву, до якої додав копію акту МСЕК.

Заявник 22 листопада 2016 року отримав посвідчення, із відомостями якого не погоджується та вважає їх помилковими.

При цьому, колегія суддів зазначає, що за приписами пунктів 12-14 Порядку обліку, зберігання, оформлення та видачі пенсійних посвідчень в Пенсійному фонді України та його органах, посвідчення підлягає знищенню у випадку неточного запису, виявлення помилки, у випадку смерті особи, якій призначено пенсію, якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості, та в інших випадках, передбачених законодавством.

Знищення проводиться комісіями, які утворюються на підставі наказів начальників територіальних управлінь Фонду, чисельністю не менше 3 осіб. Головою комісії за посадою є начальник територіального управління Фонду. Про знищення посвідчень складається відповідний акт, який підписується всіма членами комісії.

У разі якщо посвідчення стало непридатним для користування, втрачено або пенсіонер виявив бажання отримувати інший вид пенсії, за заявою пенсіонера видається нове посвідчення, про що робиться відмітка у пенсійній справі.

Отже, цим Порядком врегульовано питання можливості заміни пенсійного посвідчення у випадку неточного запису, виявлення помилки та в інших випадках, передбачених законодавством, і це віднесено до компетенції органів Пенсійного фонду України.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що позивач із відповідною заявою до Управління про видачу йому пенсійного посвідчення у період після 22 листопада 2016 року не звертався.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про передчасність звернення позивача із зазначеним позовом до відповідача, оскільки позивач не звертався із заявою про виправлення помилки у посвідченні.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, беручи до уваги, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для залишення без змін постанови суду першої інстанції і відмови в задоволенні апеляційної скарги відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7-15, 17-24, 69-72, 86, 94, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10 квітня 2017 року у справі № 233/5842/16-а - залишити без задоволення.

Постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10 квітня 2017 року у справі № 233/5842/16-а за позовом ОСОБА_2 до Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій незаконними, зобов'язання видати пенсійне посвідчення із зазначенням інвалід 2 групи МВС України або інвалід 2 групи захворювання, пов'язане з проходженням служби в ОВС- залишити без змін.

Ухвала прийнята за наслідками розгляду в письмовому проваджені набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий: І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

Г.М. Міронова