Справа № 826/4550/15
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/4550/15 Головуючий у 1-й інстанції: Кармазін О.А.
Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання Приходько К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Оберемка Романа Анатолійовича про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила суд:

- визнати протиправною (незаконною) бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) щодо не включення ОСОБА_2 до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за вкладом за договором банківського вкладу (депозиту) «ПЛАНЕР» № 45166 від 10.07.14 р.;

- визнати протиправною (незаконною) бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Оберемка Романа Анатолійовича (далі - Уповноважена особа Фонду) щодо не включення позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за вкладом за договором банківського вкладу (депозиту) «ПЛАНЕР» № 45166 від 10.07.2014 р.;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо вкладника ОСОБА_2, стосовно якої необхідно здійснити виплату відшкодування коштів у розмірі 200 000 грн. за вкладом за договором банківського вкладу (депозиту) «ПЛАНЕР» № 45166 від 10.07.2014 р.;

- зобов'язати Фонд включити позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, на виплату за вкладом за договором банківського вкладу (депозиту) «ПЛАНЕР» № 45166 від 10.07.2014 р. у розмірі 200 000 грн. за рахунок Фонду.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 травня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою позов задовольнити.

Скаржник посилається на те, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2015 року було зупинено апеляційне провадження у справі та ухвалою від 15 червня 2017 року поновлено.

Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича в порядку ст. 55 КАС України замінено на правонаступника - Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Оберемка Романа Анатолійовича.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, тому у відповідності до ч. 6 ст. 12, ч.1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 10.07.2014 р. між публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Український фінансовий світ» (далі - банк) та ОСОБА_2 (далі - вкладник) підписано договір № 45166 банківського вкладу (депозиту) «ПЛАНЕР» (далі - Договір).

Згідно із п. 1.1. договору банк приймає від вкладника на вкладний (депозитний) рахунок кошти у розмірі 16 158,13 доларів США на строк до 11.08.2014 р. та зобов'язується сплачувати проценти за його користування.

Відповідно до п. 2.3.1. Договору вкладник вносить кошти готівкою або у безготівковій формі.

Згідно з п.1.2. Договору процентна ставка за вкладом встановлюється у розмірі 8 % та складається з основної ставки за даною депозитною програмою, яка на дату договору становить 8 процентів річних.

Банк зобов'язується відкрити вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1.

До матеріалів справи додана копія платіжного доручення в іноземній валюті № TR.59473.394.298 від 10.07.2014 р. про перерахування валюти у сумі 16 122,86 доларів США з рахунку позивача № НОМЕР_2 на депозитний рахунок позивача № НОМЕР_1 згідно договору № 45166 від 10.07.2014 р.

Крім того, до матеріалів справи надано також копію платіжного доручення в іноземній валюті № TR.59473.395.298 від 10.07.2014 р. про перерахування валюти у сумі 35,27 доларів США з рахунку позивачки № НОМЕР_3 на депозитний рахунок позивачки № НОМЕР_1 згідно договору № 45166 від 10.07.2014 р.

В подальшому на підставі постанови Правління Національного банку України від 14.08.2014 №491 «Про віднесення ПАТ «КБ «УФС» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 14.08.2014 №69 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «УФС», згідно з яким з 15.08.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноважену особу Фонду - провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Гончарова С.І.

Постановою Правління Національного банку України від 10.11.2014 №717 відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ «КБ «УФС».

Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду від 13.10.2014 №119 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «УФС» з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до плану врегулювання з 13.11.2014р. та призначено Гончарова С.І. уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» строком на 1 рік з 13.11.2014 по 12.11.2015.

На офіційному сайті Фонду опубліковано оголошення про те, що з 21.11.2014 Фонд розпочинає виплати коштів вкладникам ПАТ «КБ «УФС», для отримання коштів вкладники з 21 листопада по 31 грудня 2014 року включно можуть звертатись до установ банку-агента Фонду - ПАТ «Альфа-Банк»; виплати гарантованої суми відшкодування здійснюватимуться відповідно до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Позивачу стало відомо, що її не включено до переліку вкладників ПАТ «КБ «УФС», які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, у зв'язку із чим вона звернулася до Уповноваженої особи Фонду.

22.12.2014 р. Уповноваженою особою Фонду на ім'я позивача сформовано повідомлення № 001/2984 «Про визнання правочинів нікчемними», в якому зазначено, що виконуючи обов'язки, покладені на Уповноважену особу ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» забезпечено проведення перевірки правочинів, вчинених банком протягом року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними. Надалі, з посиланням на положення ч. 1 ст. 215, ч. 1 та ч. 2 ст. 228 ЦК України, зазначено, що оскільки правочин був вчинений позивачем з метою штучного створення обов'язку Фонду, яке Фонд здійснюватиме за рахунок державних коштів, - такий правочин спрямований на заволодіння державними коштами, а відповідно, порушує публічний порядок. Враховуючи положення п. 1 ч. 4 ст. 38 вищезгаданого Закону, Уповноваженою особою повідомлено, що договір банківського вкладу між Банком та позивачем, операції з внесення та перерахування грошових коштів по рахунку, є нікчемним відповідно до вимог ст. 38 вищезгаданого Закону та ст. 228 ЦК України.

Вважаючи визнання договору банківського вкладу нікчемним, що мало наслідком невключення позивача до переліку та загального реєстру вкладників, протиправним, ОСОБА_2 звернулася з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на час розгляду справи наявний факт існування висновку та рішення Уповноваженої особи Фонду щодо нікчемності договору вкладу, дії та рішення щодо чого не оскаржені та не визнані протиправними, що, відповідно, має наслідком втрату коштами на рахунку позивача статусу вкладу, а позивачем - статусу вкладника, у зв'язку з чим на вказані кошти не поширюються гарантії Фонду, оскільки, гарантії Фонду поширюються на кошти вкладників - фізичних осіб, які знаходяться на рахунку за договором вкладу або банківського рахунку.

Перевіряючи наведений висновок суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Спірні правовідносини виникли у зв'язку з не включенням позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, через визнання договору банківського вкладу, укладеного ОСОБА_2 з ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ», нікчемним.

Відповідно до частини 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року N 4452-VI (далі - Закон N 4452-VI) фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 27 цього Закону в редакції на час існування спірних правовідносин Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Згідно з ч. 5 ст. 27 Закону N 4452-VI протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

За змістом пункту 4 ч. 2 ст. 37 названого Закону Уповноваженій особі, серед іншого, надано право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Відповідно до ч. 2 та п.1 ч. 4 Закону N 4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

30.10.2014 р. Тимчасовою адміністрацією Банку (Уповноваженою особою Фонду) видано наказ № 34 «Про створення комісії щодо визнання нікчемними правочинів (договорів) банківських вкладів (депозитів).

10.11.2014 р. Тимчасовою адміністрацією проведено засідання комісії щодо визнання нікчемними вкладів за результатами проведення якого складено протокол, яким запропоновано Уповноваженій особі Фонду визнати нікчемними договори згідно переліку до цього протоколу.

18.11.2014 р. Уповноваженою особою Фонду видано наказ № 6 «Про визнання нікчемними транзакцій та правочинів», відповідно до якого визнано нікчемними договори, зазначені у додатку. Наказ прийнятий з посиланням на положення п. 6. ч. 2 ст. 37, ч. 2 та 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», на підставі висновків комісії з визнання нікчемними правочинів, а також зважаючи на рішення Виконавчої дирекції Фонду (протокол № 237/14 від 18.11.2014 р.).

Додаток № 1 до цього протоколу є перелік правочинів, які визнані нікчемними. Серед вказаних договорів наявний договір вищезгаданий між позивачем та Банком із сумою залишку 212 913,36 грн. та суми до відшкодування 200000,00 грн., проценти - 1225,28 грн.

Згідно з наказом визнано нікчемними всі транзакції та правочини (договори), згідно переліку, що додається, до якого включено і договір вкладу, укладений між позивачем та Банком.

До наказу залучено виписку із протоколу засідання виконавчої дирекції Фонду від 18.11.2014 р. № 237/14, відповідно до якого виконавча дирекція Фонду вирішила погодити рішення Уповноваженої особи Фонду про тимчасове обмеження (блокування) виплат по деяким записам у базі даних про вкладників, що були внесені у період з 01.07.2014 р. по 16.07.2014 р., з метою недопущення можливого протиправного відшкодування виплат по зазначеним записам за рахунок коштів Фонду. У протоколі, між іншим, зазначається, що значене збільшення загальної гарантованої суми відбулося в період з 01.07.2014 р. по 16.07.2014 р., коли було укладено договори на відкриття майже 5,7 тис. рахунків на загальну суму 527 700 000 грн.

Під час перевірки було виявлено та зафіксовано, що кошти на депозитний рахунок, відкритий на ім'я позивача, надійшли внаслідок «розбивки» великого вкладу іншого клієнта з метою створення в майбутньому штучного зобов'язання ФГВФО на відшкодування грошових коштів за рахунок держави. Сума, що «внесена» позивачем та іншими вкладниками не перевищує гарантованої державою суми відшкодування фізичним особам відповідно до вимог вказаного Закону.

Перевіряючи наявність підстав для такого висновку, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до пункту 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними (банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку).

При визнанні договору нікчемним Уповноважена особа Фонду посилається на «дроблення» вкладу іншої особи.

Мотивація Уповноваженої особи Фонду щодо надання переваг може мати сенс лише стосовно «дроблення» свого вкладу іншою особою та не підтверджує наявність підстав для визнання нікчемним правочинів між позивачем і банком.

При цьому, відповідачем не зазначено, які конкретно переваги надано саме позивачу при укладанні такого договору, як і не надано доказів надання цих переваг.

Відповідачем також не надано доказів того, що банк взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим.

Отже, обставини щодо наявності визначених п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» підстав нікчемності правочину, не знайшли свого підтвердження, відповідач належних та допустимих доказів щодо цього не надав.

При цьому колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи міститься копія платіжних доручень, згідно яких кошти було перераховано до запровадження тимчасової адміністрації позивачем зі свого поточного на депозитний рахунок.

Щодо посилання відповідачів на порушення кримінального провадження № 0017478 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, що було внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою Уповноваженої особи про злочин (заволодіння працівниками ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» грошовими коштами в сумі 510,6 млн. грн., що належали Фонду гарантування вкладів фізичних осіб), колегія суддів зазначає, що по даному кримінальному провадження відсутній вирок чи інші рішення, які б встановлювали певні факти.

Крім того, відповідно до частин 1, 2 ст. 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

При віднесенні правочину до нікчемних за статтею 228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

В матеріалах справи відсутні вироки чи інші рішення, які б встановлювали певні факти по кримінальному провадження в межах спірних правовідносин.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що в Уповноваженої особи Фонду були відсутні підстави для визнання договору нікчемним та приходить до висновку, що таке рішення є незаконним та не може породжувати правових наслідків.

Стосовно висновку суду першої інстанції про те, що оскільки рішення про визнання договору банківського вкладу нікчемним позивачем не оскаржено, а тому відсутні підстави для задоволення вимог позивача щодо визнання бездіяльності Уповноваженої особи Фонду стосовно невлучення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за вкладами, за рахунок Фонду, колегія суддів зазначає, що Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачає, що у відповідних випадках договори є нікчемними в силу закону, а тому видання окремого акта про визнання їх нікчемними не є обов'язковим.

Крім цього, зважаючи на те, що наслідком не включення позивача до Загального реєстру є саме визнання договору банківського вкладу нікчемним, колегія суддів з метою повного встановлення обставин у справі вважає необхідним надати оцінку підставам вважати договір нікчемним.

Оскільки, як встановлено вище, відповідачами не доведено наявності правових підстав вважати договір банківського вкладу, укладеного позивачем з ПАТ «КБ «УФС», нікчемним, колегія суддів приходить до висновку, що дії Уповноваженої особи Фонду щодо невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за вкладами за рахунок Фонду, є протиправними, Уповноважена особа Фонду зобов'язана надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо вкладника ОСОБА_2, стосовно якого необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Обов'язок подання додаткової інформації передбачено п. 6 розділу 3 Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами затверджено рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 N 14.

Стосовно вимог адміністративного позову до Фонду колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для їх задоволення як таких, що заявлені передчасно.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п.п. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції, а тому постанову суду першої інстанції необхідно скасувати з прийняттям нової постанови - про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено (ч. 3 ст. 94 КАС України).

З аналізу наведеної норми випливає, що якщо стороною по справі виступає посадова особа органу державної влади, то судові витрати відшкодовуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.

Відповідачем, вимоги до якого задоволено, у даній справі виступає Уповноважена особа Фонду.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Згідно з п. 6.8 ч. 6 р. V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 № 2, оплата витрат, пов'язаних зі здійсненням ліквідації, здійснюється позачергово протягом усієї процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат банку, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду, в тому числі, витрат на сплату судового збору.

З огляду на викладене, у разі задоволення позову до Уповноваженої особи Фонду, судові витрати покладаються на Банк.

Відповідно до ч. 6 ст. 94 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв'язку з цим суд апеляційної інстанції вважає за необхідне змінити розподіл судових витрат шляхом стягнення витрат зі сплати судового збору з банку на користь позивача пропорційно до задоволених вимог.

При вирішенні справи колегія суддів зазначає про відступ від правової позиції, викладеної у постановах Верховного суду України від 15.06.2016 по справі № 826/20410/14 та від 16 лютого 2016 року у справі №826/2043/15 щодо неналежність розгляду даної категорії справ в порядку адміністративного судочинства, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

У вищезазначеній постанові від 15.06.2016 по справі № 826/20410/14 Верховний суд України прийшов до висновку, що спірні правовідносини, які є подібними з даним спором, виникли на підставі цивільно-правової угоди й в силу вимог закону саме на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в указаному спорі покладено обов'язок відшкодувати кошти від імені сторони правочину, а тому, оскільки позивач звернувся за захистом порушених прав, що виникли із цивільних відносин, спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Мотиви відступу від правової позиції, викладеної у постанові ВСУ від 15.06.2016 по справі № 826/20410/14 наступні.

При розмежуванні юрисдикційних форм захисту порушеного права основним критерієм є характер (юридичний зміст) спірних відносин.

Суть спірних правовідносин полягає в тому, що під час дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку Уповноважена особа Фонду не зарахувала банківський рахунок заявника до сформованого нею переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню у зв'язку з встановленням нікчемності договору банківського вкладу.

З аналізу змісту ст.ст. 1, 4, 6 Закону № 4452-VI, зміст яких наведено вище, випливає, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб шляхом здійснення повноважень, делегованих державою, щодо гарантування повернення вкладнику внеску у розмірі 200 000 грн.

З огляду на викладене, спори, які виникають у цих правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами КАС України.

Стосовно відступу від правової позиції, викладеної у постанові Верховного суду України від 16 лютого 2016 року у справі №826/2043/15, згідно з якою на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів, а спір, що виник між сторонами, повинен розглядатися за правилами господарського судочинства, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до преамбули Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» цей Закон встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів.

Частиною 3 ст. 2 даного Закону встановлено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

Проте, колегія суддів звертає увагу на те, що предметом розгляду даної справи є правовідносини, врегульовані Законом України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб», який є спеціальним, та, яким врегульовано правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини, які складаються між Фондом, банками та Національним банком України.

Частина восьма статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлює, що дія Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» на банки не поширюється.

Відповідно, правові аспекти застосування Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та Закону України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб» є відмінними, а тому колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Частиною 2 ст. 4 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 ч.1 ст. 3 КАС України встановлено, що справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що спір, предметом якого являється перевірка законності дій та рішень посадової особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо виконання покладених на неї владно-управлінських функцій у сфері реалізації публічних інтересів держави на відповідність законам України та іншим нормативно-правовим актам, підлягає вирішенню за правилами адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 41, 167, 196, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 травня 2015 року скасувати.

Прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Оберемка Романа Анатолійовича щодо не включення ОСОБА_2 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, гарантування вкладів за вкладом за договором банківського вкладу (депозиту) «ПЛАНЕР» № 45166 від 10.07.2014.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо вкладника ОСОБА_2, стосовно якої необхідно здійснити виплату відшкодування коштів у розмірі 200 000 грн. за вкладом за договором банківського вкладу (депозиту) «ПЛАНЕР» № 45166 від 10.07.2014.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 109,62 грн. (сто дев'ять гривень 62 коп.).

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді І.О. Грибан
О.А. Губська

Постанову в повному обсязі виготовлено 15.06.2017

Головуючий суддя Парінов А.Б.

Судді: Губська О.А.

Грибан І.О.