Справа № 823/768/17
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2017-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2017 року справа № 823/768/17

17 год. 23 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рідзеля О.А.,

при секретарі судового засідання - Мельниковій О.М.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 - за посвідченням, представника відповідача ОСОБА_2 - за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури до Будищенської сільської ради Черкаського району про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури (далі - позивач) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Будищенської сільської ради Черкаського району (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Будищенської сільської ради Черкаського району щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж ландшафтного заказника «Рогозинські острови», розташованого в адміністративних межах Будищенської сільської ради Черкаського району, загальною площею 660 гектарів;

- зобовязати Будищенську сільську раду Черкаського району відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити проведення робіт направлених на розробку технічної документації та закріплення меж в натурі (на місцевості) ландшафтного заказника «Рогозинські острови», розташованого в адміністративних межах Будищенської сільської ради Черкаського району, загальною площею 660 гектарів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Черкаської обласної ради Черкаської обласної ради від 23.01.2009 № 25-3/V «Про території та обєкти природного-заповідного фонду області» з метою збереження та відтворення цінних природних комплексів, генофонду рослинного і тваринного світу на території області, за поданням державного управління охорони навколишнього природного середовища в області, в адміністративних межах Будищенської сільської ради Черкаського району створено ландшафтний заказник «Рогозинські острови», обєкт природно-заповідного фонду області, що має особливе природоохоронне та естетичне значення площею 660 га. Вказаним рішенням Черкаської обласної ради запропоновано землекористувачам та землевласникам, у віданні яких знаходяться території та обєкти природно-заповідного фонду (згідно з додатком), протягом року розробити документацію по встановленню меж відповідних територій в натурі. Проте, за твердженням позивача землевпорядна документація на вказаний обєкт природно-заповідного фонду не розроблялась та не затверджувалась.

Представник Черкаської місцевої прокуратури у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Зокрема послався на ту обставину, що вказаним рішенням Черкаської обласної ради від 23.01.2009 № 25-3/V «Про території та обєкти природного-заповідного фонду області» відповідачу лише запропоновано розробити технічну документацію на земельну ділянку, тому посилання позивача на вказане рішення є безпідставним. Крім того, зазначив, що оскільки на відповідача не було покладено зобовязання розробити технічну документацію і законодавчо не визначено такого обовязку, повноваження органу місцевого самоврядування стосуються охорони земель комунальної власності, до яких ландшафтний заказник «Рогозинські острови» не відноситься, тому у задоволені позову слід відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено таке.

Рішенням Черкаської обласної ради від 23.01.2009 № 25-3/V «Про території та обєкти природного-заповідного фонду області» з метою збереження та відтворення цінних природних комплексів, генофонду рослинного і тваринного світу на території області, за поданням державного управління охорони навколишнього природного середовища в області, в адміністративних межах Будищенської сільської ради Черкаського району створено ландшафтний заказник «Рогозинські острови», обєкт природно-заповідного фонду області, що має особливе природоохоронне та естетичне значення площею 660 га.

Вказаним рішенням Черкаської обласної ради запропоновано землекористувачам та землевласникам, у віданні яких знаходяться території та обєкти природно-заповідного фонду (згідно з додатком), протягом року розробити документацію по встановленню меж відповідних територій в натурі.

Також, 15.06.2010 на підставі вказаного рішення Черкаської обласної ради, між землекористувачем - Будищенською сільською радою та Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Черкаській області для забезпечення режиму охорони та збереження ландшафтного заказника «Рогозинські острови» в адміністративних межах с. Будище Черкаського району загальною площею 660 га, складено охоронне зобовязання № 37. Проте, землевпорядна документація на вказаний обєкт природно-заповідного фонду не розроблялась та не затверджувалась.

Суд бере до уваги, що в силу положень статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може звернутися до суду щодо визнання протиправними дій чи бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії або утриматися від вчинення певних дій.

Відповідно до частини 3 статті 36-1 Закону України «Про прокуратуру» підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до адміністративного суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд враховує, що відповідно до ст. 1 Земельного кодексу України від 25.10.2001 № 2768-III земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно ст. 43 Земельного кодексу України, землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об'єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об'єктів природно-заповідного фонду.

Згідно зі ст. 45 Земельного кодексу України, землі природно-заповідного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Порядок використання земель природно-заповідного фонду визначається законом.

Зокрема ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» від 16.06.1992 № 2456-XII (далі - Закон 2456-XII) визначено, що землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об'єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об'єктів природно-заповідного фонду. Межі територій та об'єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об'єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об'єктів природно-заповідного фонду.

Згідно з ст.53 Закону 2456-XII, рішення про організацію чи оголошення територій та об'єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та встановлення охоронних зон територій та об'єктів природно-заповідного фонду приймається Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами.

Території та об'єкти природно-заповідного фонду або їх частини, що створюються чи оголошуються без вилучення земельних ділянок, що вони займають, передаються під охорону підприємствам, установам, організаціям і громадянам органами центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища з оформленням охоронного зобов'язання.

Статтею 60 Закону 2456-XII, охорона природних заповідників, біосферних заповідників, національних природних парків, а також ботанічних садів, дендрологічних парків, зоологічних парків, парків-пам'яток садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення, а також регіональних ландшафтних парків, управління якими здійснюється спеціальними адміністраціями, покладається на служби їх охорони, які входять до складу служби державної охорони природно-заповідного фонду України. Положення про службу державної охорони природно-заповідного фонду України затверджується Кабінетом Міністрів України.

Органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи місцевого самоврядування сприяють охороні й збереженню територій та об'єктів природо-заповідного фонду, виконанню покладених на них завдань.

Законом, що визначає правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування є Закон України «Про землеустрій» 22.05.2003 № 858-IV (далі - Закон № 858-IV).

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону № 858-IV, проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом.

Частиною 2 статті 25 Закону № 858-IV, визначено види документації із землеустрою, зокрема і проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об'єктів.

Відповідно до ст. 47 Закону № 858-IV, проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об'єктів розробляються з метою:

а) збереження природного різноманіття ландшафтів, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу;

б) створення місць для організованого лікування та оздоровлення людей, масового відпочинку і туризму;

в) створення приміських зелених зон, збереження і використання об'єктів культурної спадщини;

г) проведення науково-дослідних робіт;

ґ) встановлення меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг;

д) визначення в натурі (на місцевості) меж охоронних зон та інших обмежень у використанні земель, встановлених законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, а також інформування про такі обмеження землевласників, землекористувачів, інших фізичних та юридичних осіб.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об'єктів визначають місце розташування і розміри земельних ділянок, власників земельних ділянок, землекористувачів, у тому числі орендарів, межі територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого (округи і зони санітарної (гірничо-санітарної) охорони), рекреаційного та історико-культурного (охоронні зони) призначення, водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, смуг відведення та берегових смуг водних шляхів, а також встановлюють режим використання та охорони їх територій.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об'єктів розробляються на підставі укладених договорів між замовниками документації із землеустрою та її розробниками.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду розробляються для біосферних заповідників, природних заповідників, національних природних парків, регіональних ландшафтних парків, ботанічних садів, дендрологічних парків, парків - пам'яток садово-паркового мистецтва та зоологічних парків на землях та земельних ділянках, що включаються до складу цих територій без вилучення у землевласників та землекористувачів.

Рішення про затвердження проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон одночасно є рішенням про встановлення меж таких територій.

Статтею 19 Закону № 858-IV, визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать: а) організація і здійснення землеустрою; б) здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою; в) координація здійснення землеустрою та контролю за використанням і охороною земель комунальної власності; г) інформування населення про заходи, передбачені землеустроєм; ґ) вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону.

Згідно зі ст. 26 Закону № 858-IV, замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі.

Відповідно до Наказу Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 № 376 «Про затвердження Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.06.2010 за № 391/17686 (далі - Інструкція), визначено механізм встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками.

Згідно з п. 2.1. Інструкції, встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Підпунктом 2.3. розділу ІІ Інструкції, комплекс робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: підготовчі роботи, топографо-геодезичні, картографічні роботи та роботи із землеустрою, камеральні роботи, складання і оформлення матеріалів технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а також встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками.

З листа № 02-17/83 від 06.02.2017, судом встановлено, що Будищенською сільською радою Черкаського району не проводилися роботи з винесення меж в натурі на місцевості ландшафтного заказника «Рогозинські острови» загальною площею 600 га.

Відповідно до п. 34 та п. 37 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 р. №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин; прийняття рішень про організацію територій і обєктів природно-заповідного фонду місцевого значення та інших територій, що підлягають особливій охороні.

Правовий аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що у даному спорі саме на відповідача покладається обов'язок забезпечення та організації проведення робіт з винесення меж ландшафтного заказника «Рогозинські острови» та закріплення їх в натурі (на місцевості) та саме до його компетенції віднесено забезпечення організації здійснення землеустрою, зокрема встановлення меж земельних ділянок на місцевості, тому суд не бере до уваги заперечення представника відповідача.

Встановлені в ході судового розгляду обставини свідчать про те, що Будищенською сільською радою межі земель ландшафтного заказника «Рогозинські острови» не встановлено і не закріплено на місцевості, як і не прийнято відповідних рішень з даного приводу.

З урахуванням наведеного суд дійшов переконання, що відповідач, будучи обізнаним про наявність обов'язку із забезпечення проведення робіт з винесення меж ландшафтного заказника «Рогозинські острови» не вжив достатніх заходів для виконання наведених повноважень, для захисту інтересів держави та місцевої громади. Відтак, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Будищенської сільської ради Черкаського району щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж ландшафтного заказника «Рогозинські острови» та закріплення їх в натурі (на місцевості).

Суд зазначає, що бездіяльністю є певна форма поведінки особи, яка полягає у невиконанні нею дій, які вона повинна була і могла вчинити відповідно до покладених на неї обов'язків згідно із законодавством України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Частиною 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Позивачем до матеріалів справи не надано документів, що підтверджують судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз, тому відсутні підстави для стягнення з відповідача судових витрат.

Керуючись ст.ст. 14, 86, 94, 159-163, 254-255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Будищенської сільської ради Черкаського району щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж ландшафтного заказника «Рогозинські острови», розташованого в адміністративних межах Будищенської сільської ради Черкаського району, загальною площею 660 га.

Зобовязати Будищенську сільську раду Черкаського району відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити проведення робіт направлених на розробку технічної документації та закріплення меж в натурі (на місцевості) ландшафтного заказника «Рогозинські острови», розташованого в адміністративних межах Будищенської сільської ради Черкаського району, загальною площею 660 га.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.А. Рідзель

Постанова складена у повному обсязі 21.06.2017.