Справа № 814/2129/16
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

25 травня 2017 року Справа № 814/2129/16

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Марича Є.В. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомІноземне підприємство "Хімтранс-Україна", вул. Робоча, 2-А, к. 507(а/с 97, 54034),Миколаїв,54015
до Державна податкова інспекція у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Потьомкінська, 24/2,Миколаїв,54030
провизнання протиправним та скасування податкове повідомлення-рішення від 12.09.2011р. № ,від 15.06.2011р. № ,
ВСТАНОВИВ:

Іноземне підприємство «Хімтранс Україна» (далі-позивач) звернулось до суду з позовом до ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області (Ухвалою від 19.12.2016 р. замінено відповідача правонаступником; далі-відповідач) про визнання протиправними податкових повідомлень-рішень від 15.06.2011 р. №, від 12.09.2011 р. №, від 29.07.2011 р. №, №.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.03.2013 р., залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.03.2014 р., позов задоволено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 21.09.2016 року в частині задоволення позову про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15.06.2011 р. № та від 12.09.2011 р. №, справу направлено на новий розгляд.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним застосовано амортизацію щодо поліпшення орендованої норійної вежі у відповідності до норм Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», а також при оформленні декларації з податку на прибутку за 4 квартал 2010 року ним не порушено норм податкового законодавства.

Відповідачем додаткових заперечень чи пояснень до суду не надано.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

У період з 26.01.2011 р. по 19.05.2011 р. податковою проведено планову виїзну перевірку Іноземного підприємства «Хімтранс-Україна» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2008 р. по 31.12.2010 року, валютного та іншого законодавства у період з 01.10.2008 р. по 31.12.2010 р., за результатами якої складено акт перевірки №1711/23-200/33853462 від 26.05.2011 року (далі-акт).

В акті відповідач встановив, що позивачем занижено податок на прибуток в розмірі 61067,00 грн. та визначено завищення від'ємного значення об'єкту оподаткування на 5476078,00грн..

Так, на думку податкової товариством порушено норми пункту 3.1 ст. З, пункту 4.1 ст.4, підпунктів 5.3.2, 5.3.9 пункту 5.3 ст.5, підпункту 8.1.4, 8.4.2 пункту 8.4 ст. 8, пункту 11.3 ст.11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (Закон № 334/94-ВР) в частині :

- завищення валового доходу на загальну суму 1124756,00 грн. у податковому обліку за 4-й квартал 2010 року (сторінка 7-8 акту перевірки);

- завищення валових витрат за 4-й квартал 2010 року на суму 6845101, зокрема:

1) на 6459779,00 грн. - відсотки по банківському кредиту (4937065) та курсова різниця (1522714), на суму яких мала бути збільшена балансова вартість основних фондів (сторінка 15,17);

2) на 347980,00 грн. - в тому числі, занижено витрати з собівартості реалізованої валюти на 36000,00 грн., та завищено витрати на 383980,00 грн. на суми витрат від операційної курсової різниці (сторінка 15);

3) завищено амортизаційні відрахування у податковому обліку за 4-й квартал 2010 року на 37342,00 грн. у зв'язку з включенням в балансову вартість поліпшення орендованої вежі, яка компенсована орендарем (сторінка 19).

При цьому, відповідно до постанови ВАСУ від 21.09.2016 року по справі №2а-5822/12/1470, підтверджено, що позивач не мав обов'язку збільшувати балансову вартість основних фондів на суму відсотків по банківському кредиту та курсову різницю в розмірі 6459779,00 грн., та той факт, що ці витрати не підлягають амортизації, та відображено у складі витрат правомірно.

Відповідно до постанови ВАСУ від 21.09.2016 року по справі №2а- 5822/12/1470 суду під час нового розгляду даної справи необхідно встановити наявність або відсутність порушень з боку позивача щодо завищення витрат в розмірі 347980,00грн. та амортизаційних відрахувань в розмірі 37342,00 грн. за 2010 рік.

Судом в ході розгляду даної справи встановлено наступне.

Позивач в акті зазначив, що відповідно до ст.8.1.4 ЗУ «Про оподаткування прибутку підприємств» помилково застосовував амортизацію щодо поліпшень орендованої вежі, оскільки не підлягають амортизації витрати на придбання, ремонт, реконструкцію, модернізацію або інші поліпшення невиробничих фондів.

Статтею 8.1.4 Закону визначено, що не підлягають амортизації та провадяться за рахунок відповідних джерел фінансування:

витрати бюджетів на будівництво та утримання споруд благоустрою й жилих будинків, придбання і збереження бібліотечних і архівних фондів;

витрати бюджетів на будівництво та утримання автомобільних доріг загального користування;

витрати на придбання та збереження Національного архівного фонду України, а також бібліотечного фонду, що формується та

утримується за рахунок бюджетів, бібліотечних і архівних фондів;

витрати на придбання, ремонт, реконструкцію, модернізацію або інші поліпшення невиробничих фондів.

Під терміном "невиробничі фонди" слід розуміти капітальні активи, які не використовуються у господарській діяльності платника податку.

Згідно ст. 8.1.1. Закону, під терміном «амортизація» основних фондів слід розуміти поступове віднесення витрат на виготовлення або поліпшення, на зменшення скоригованого прибутку платника податку у межах норм амортизаційних відрахувань.

Відповідно до ст..8.1.2. Закону, амортизації підлягають витрати на проведення всіх видів ремонту, реконструкції, модернізації та інших видів поліпшення основних фондів.

Згідно ст. 8.2.2. Закону, до 1 групи основних фондів відносять будівлі, споруди, їх структурні компоненти та передаваньні пристрої.

Відповідно до ст..8.6.1. ЗУ «Про оподаткування прибутку підприємств» н основних фондів амортизаційні відрахування становлять 2%.

Так, з метою здійснення цільової діяльності з перевантаження вантажів та прийняття в експлуатацію першої черги об'єкту Комплекс по перевантаженню зернових вантажів на причалі (територія морпорту) Позивач уклав з ТОВ «Грінтур-Екс» Договір № ГР-07/06-2 від 2010 щодо оренди норійної вежі інв. №725 (арк. с. 183-190).

Норійна вежа є спорудою, яка дозволяє за допомогою системи конвеєрів здійснювати підйом зернової продукції на верхню частину силосних банок чи складу.

Пропозиція Позивача до ТОВ «Грінтур-Екс», викладена у листі від від 11.06.2010 р. №245.1 щодо здійснення невід'ємних поліпшень орендованої норійної вежі, були з ТОВ «Грінтур-Екс» 21.06.2010 р. листом № 263/1-0. Вартість невід'ємних поліпшень орендованої норійної вежі становило 1 867 079,83 грн. без ПДВ. (т. 4 арк .с. 191-192).

Відповідно вартість невід'ємних поліпшень орендованої норійної веж. у 1 867 079,83 грн. * 2% = 37 341,60 грн., що округлюється до цілого числа та становить

Завдячуючи здійснення поліпшень в орендованій норійній вежі та ввідповідно до сертифікатів відповідності №МК 000249 від 05.08.2010р. та № МК 000393 від 19.10.2010 р., виданих інспекцією ДАБК Миколаївської області позивачу, було прийнято в експлуатацію об'єкт «Комплекс по перевантаженню зернових вантажів на причалі №1 (територія морпорту)». 31.01.2011 року позивач отримав свідоцтво на право власності на об'єкт «Комплекс по перевантаженню зернових вантажів на причалі № 13 (територія морпорту) за адресою: м.Миколаїв, вул. Заводська, 23/33 (т. 4 арк. с. 192-198).

Таким чином, позивач не допускав порушення Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» застосовуючи амортизацію щодо поліпшень орендованої норійної вежі.

Щодо завищення валових витрат на 347980,00 грн. суд зазначає наступне.

В акті перевірки зазначено, що відповідачем встановлено завищення валового доходу на загальну суму 1124756,00 грн. у податковому обліку за 4- й квартал 2010 року.

При формуванні декларації з податку на прибуток за 4 квартал 2010 року, та враховуючи той факт, що всі показники відображаються наростаючим підсумком, позивач для співставлення показників доходів наростаючим підсумком не відобразив зменшення доходів на суму 1124756 грн., а завищив витрати на 383980,00 грн. на суми витрат від операційної курсової різниці, з одночасним заниженням витрат з

собівартості реалізованої валюти на 36000,00 грн.

З огляду на розрахунок наданий позивачем, пояснень та заперечень щодо якого відповідачем не надано, судом встановлено, що коригування ніяким чином не вплинуло на виникнення об'єкту оподаткування та податку на прибуток в сумі 61067,00 грн., бо арифметично результатом діяльності за 2010 р. є податковий збиток (об'єкт оподаткування) - 6 252 854,00 грн. ( т. 5 арк. с. 16).

Отже, суд дійшов висновку, що в діях позивача відсутні порушення законодавства України, що діяло на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно ч. 1 та 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судом встановлено, що суб'єкт владних повноважень, не довів правомірність прийняття спірного рішення, а тому зважаючи на обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, докази щодо їх підтвердження, керуючись актами законодавства щодо цих правовідносин, суд дійшов висновку, що заявлені в адміністративному позові вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, ч.3 ст. 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 15.06.2011 року № та від 12.09.2011 року №000082301.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Суддя Є.В. Марич