Справа № 808/1063/17
Суддя: Матяш Ольга Віталіївна
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року , о 14:25 годині,Справа № 808/1063/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Матяш О.В., за участю секретаря Передерій А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Запорізькій області до товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-споживче товариство «Надія, ЛТД» про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду із вказаним позовом, зазначивши в заяві, що за відповідачем обліковується податковий борг з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 154021,66 гривень, який виник внаслідок самостійного визначення податкових зобовязань в податкових деклараціях та прийняття податкових повідомлень-рішень. У звязку із несплатою відповідачем узгоджених сум податкових зобовязань податковим органом вживалися заходи щодо стягнення заборгованості, а саме: платнику податків була надіслана податкова вимога. Позивач вказує, що постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 05.12.2014 у справі №808/8646/14 стягнуто з ТОВ «Виробничо-споживче товариство «Надія, ЛТД» 31321,27 гривень податкового боргу, постановою від 10.11.2015 у справі №808/7439/15 33910,92 гривень, а постановою від 04.06.2015 у справі №808/2186/15 37429,89 гривень податкового боргу. Ним направлялися до банку, у якому у відповідача відкрито рахунки, інкасові доручення, проте всі вони були повернуті без виконання у звязку із відсутністю коштів. Тому майно відповідача описано у податкову заставу, згідно з актом №1 від 29.04.2016, яку зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Позивач просить надати ГУ ДФС у Запорізькій області дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу у розмірі 154021,66 гривень за рахунок майна ТОВ «Виробничо-споживче товариство «Надія, ЛТД», що перебуває у податковій заставі.

У судове засідання представник контролюючого органу не зявився, до його початку надав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився з невідомої суду причини, про час, дату і місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Судову повістку було направлено на його адресу, що вказана у витязі з ЄДРПОУ, проте кореспонденція повернулася до суду із відміткою пошти про неможливість вручення поштового відправлення. Згідно з ч.11 ст.35 КАС України, у разі якщо повістка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов належить задовольнити з огляду на таке: згідно зі ст. 15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Відповідно до пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК, плата за землю - обовязковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно з п. 288.7 ст. 288 ПК, податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу. Відповідно до п. 285.1 ст. 285 ПК, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Згідно з п. 286.2 ст. 286 ПК, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Згідно з п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Судом встановлено, що відповідач подав до ОДПІ податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік № від 22.01.2014, в якій самостійно визначив податкове зобовязання у розмірі 81451,33 гривень, що повинно сплачуватися щомісячно рівними частками у розмірі 6787,61 гривень впродовж січня листопада 2014 року, а в грудні - у розмірі 6787,62 гривень.

Судом встановлено, що 30.08.2014, 30.09.2014, 30.10.2014, 30.11.2014, 30.12.2014, на підставі вищевказаної декларації за 2014 рік № від 22.01.2014, відповідачу нараховано податкове зобовязання за липень-листопад 2014 року в розмірі 6787,61 гривень за кожний місяць, а 30.01.2015 - за грудень 2014 року у розмірі 6787,62 гривень.

Також судом встановлено, що відповідач подав до ОДПІ податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2015 рік № від 06.02.2015, в якій самостійно визначив податкове зобовязання у розмірі 101732,71 гривень, яке повинно сплачуватися щомісячно рівними частками у розмірі 8477,73 гривень впродовж січня- листопада, в грудні - 8477,68 гривень.

Судом встановлено, що 02.03.2015, 30.03.2015, 30.04.2015, 30.05.2015, 30.06.2015, 30.07.2015, 30.08.2015, 30.09.2015, 30.10.2015, 30.11.2015, 30.12.2015, на підставі вищевказаної декларації за 2015 рік № від 06.02.2015, відповідачу нараховано податкове зобовязання за січень-листопад 2015 року в розмірі 8477,73 гривень за кожний місяць, а 30.01.2016 - за грудень 2015 року у розмірі 8477,68 гривень.

Окрім того, судом встановлено, що ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області проведено камеральну перевірку податкової звітності по орендній платі за землю ТОВ «Виробничо-споживче товариство «Надія, ЛТД», результати якої викладені в акті №807/15-02/13621815 від 17.07.2014. На підставі останнього ДПІ прийнято податкові повідомлення-рішення форми «Ш»: № від 05.08.2014, яким визначено штраф у розмірі 6257,79 гривень; № від 05.08.2014, яким визначено штраф у розмірі 3306,54 гривень. Зазначені рішення були отриманні уповноваженою особою відповідача 15.09.2014, про що свідчить підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, форми №119 (а.с.19).

ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області проведено ка-меральну перевірку податкової звітності по орендній платі за землю ТОВ «Виробничо-споживче товариство «Надія, ЛТД», результати якої викладені в акті №305/15-03/13621815 від 27.04.2015. На підставі вказаного акту ДПІ прийнято податкові повідомлення-рішення форми «Ш»: № від 12.06.2015, яким визначено штраф у розмірі 479 гривень; № від 05.08.2014, яким визначено штраф у розмірі 1916,42 гривень. Зазначені рішення були надіслані на адресу відповідача поштою, проте кореспонденція повернулася до ДПІ із відміткою пошти про неможливість вручення поштового відправлення (а.с.24).

ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя проведено камеральну перевірку податкової звітності по орендній платі за землю ТОВ «Виробничо-споживче товариство «Надія, ЛТД», результати якої викладені в акті №1162/15-02/13621815 від 20.11.2015. На підставі цього акту ДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ш» № від 20.11.2015, яким визначено штраф у розмірі 0,88 гривень. Зазначене рішення отримано уповноваженою особою відповідача 20.11.2015, про що свідчить підпис на корінці податкового повідомлення-рішення (а.с.25).

Також ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя проведено камеральну перевірку податкової звітності по орендній платі за землю ТОВ «Виробничо-споживче товариство «Надія, ЛТД», результати якої викладені в акті №549/15-02/13621815 від 31.03.2016. На підставі цього акту ДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 13.06.2016, яким визначено штраф у розмірі 170 гривень. Зазначене рішення надіслано на адресу відповідача поштою, проте кореспонденція повернулася до ДПІ із відміткою пошти про неможливість вручення поштового відправлення (а.с.32-33).

Згідно з п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України, «податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку».

Відповідно до п. 49.1 ст. 49 ПК, «податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків». Відповідно до п. 57.1 ст.57 Податкового кодексу України, «платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом». Відповідно до п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України, не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків. Відповідно до п.57.3 ст.57 ПК, «у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу».

Згідно з пп. 14.1.175. п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, «податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання».

Судом встановлено, що ДПІ було вжито заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законом порядку: відповідачу була направлена податкова вимога форми «Ю» №1039-25 від 18.09.2014 на 13660,73 гривень, проте кореспонденція повернулася до ДПІ із відміткою пошти про неможливість вручення поштового відправлення (а.с.34).

Також судом встановлено, що постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 05.12.2014 у справі №808/8646/14 подання ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області до ТОВ «Виробничо-споживче товариство «Надія, ЛТД» про стягнення податкового боргу задоволено та стягнуто з рахунків товариства у банках податковий борг з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 31321,27 гривень. Постанова суду набрала законної сили 26.12.2015.

Постановою того ж суду від 04.06.2015 у справі №808/2168/15 позов ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя до ТОВ «Виробничо-споживче товариство «Надія, ЛТД» про стягнення податкового боргу задоволено та стягнуто з рахунків у банках податковий борг з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 37429,89 гривень. Постанова суду набрала законної сили 26.08.2015.

Постановою вказаного суду від 10.11.2015 у справі №808/7439/15 позов ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя про стягнення податкового боргу задоволено та стягнуто з рахунків ТОВ «Виробничо-споживче товариство «Надія, ЛТД» у банках податковий борг з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 33910,92 гривень. Постанова суду набрала законної сили 29.12.2015.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом також встановлено, що позивач направляв до АБ «УКРГАЗБАНК» інкасові доручення (розпорядження) (а.с. 39-41), які були повернуті без виконання у звязку із відсутністю коштів на рахунках.

Відповідно до п.88.1 ст. 88 ПК, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Згідно з ст. 89 ПК, право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу. З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

Судом встановлено, що податковим керуючим ОСОБА_1, на підставі рішення ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя №74 від 18.09.2014, проведено опис майна відповідача, за результатами якого складено акт опису майна №1 від 29.04.2016. Податкову заставу зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 59).

Відповідно до п.п. 95.1, 95.2, 95.3 ст. 95 ПК, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення підписується керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу.

Зі змісту наведених норм слідує, що достатньою умовою для звернення до суду, за яких можливе надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, є відсутність на розрахункових рахунках такого платника грошових коштів.

Тому, враховуючи, що на банківських рахунках платника податків відсутні грошові кошти на погашення суми податкового боргу, що нівелює вжиття податковим органом заходів стягнення коштів з рахунків платника податків, суд вважає, що задоволенню підлягають позовні вимоги в повному обсязі, враховуючи як суми податкового боргу, вже стягнуті судовими рішеннями, так і новостворені, що не стягнуті судовими рішеннями.

З огляду на вищевикладені обставини справи й норми права, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 17, 158-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити.

Надати Головному управлінню ДФС у Запорізькій області дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-споживче товариство «Надія, ЛТД» (4, адреса: 69069, м. Запоріжжя, Дніпропетровське шосе, буд. 11) у розмірі 154021 (сто пятдесят чотири тисячі двадцять одна) гривня 66 копійок за рахунок майна платника податків, що перебуває в податковій заставі.

Постанова може бути оскаржена у Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд через Запорізький окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання постанови шляхом подання апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, що її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Матяш