Справа № 720/244/17
Суддя: Ляху Г. О.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 720/244/17
Провадження № 2-а/720/14/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2017 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

за участю секретаря Факащук А.П.

представника позивача ОСОБА_1

представників відповідача Рачук О.В., Перч В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Новоселиця адміністративний позов ОСОБА_4 до заступника начальника Чернівецької митниці ДФС у Чернівецькій області Кулінського Олександра Сергійовича та Чернівецької митниці ДФС у Чернівецькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності та закриття справи про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що перед тим, як придбати автомобіль в Румунії він проконсультувався з одним із інспекторів Чернівецької митниці з приводу питань пов'язаних з ввезенням автомобіля іноземної реєстрації на територію України, на що, працівник митниці повідомив, що у нього як особи із подвійним громадянством - громадянина України та Румунії не існує заборони щодо ввезення автомобіля на митну територію України, проте якщо він буде заїжджати на даному автомобілі по паспорту громадянина України, його буде допущено лише в режимі «Транзит» на 5 або 10 діб, а якщо по паспорту громадянина Румунії, то вони зможуть його запустити на законних підставах в режимі «Тимчасового ввезення» на строк до 1 року без сплати будь-яких митних платежів. В подальшому у 2015 році він вперше на автомобілі марки «Мерседес Е258» із реєстраційним номером НОМЕР_1 заїхав на митну територію України. В той час працівникам митниці було відомо про те, що він має паспорт як громадянина України, так і громадянина Румунії та не повідомили йому про сплату будь-яких платежів. Крім того, на протязі 2 років під час множинних перетинань державного кордону України працівниками митниці жодного разу йому не було вказано про порушення ним будь-яких норм українського законодавства. Однак, в подальшому 20 лютого 2016 року в котре перетинаючи митний кордон України, інспектор відділу митного оформлення вказав йому, що він порушив нормативно-правові акти України, після чого, незаконно склали адміністративний протокол за порушення ним ст. 485 Митного кодексу України. 22 липня 2016 року постановою заступника начальника Чернівецької митниці ДФС Кулінського О.С. № 0250/40802/16 його було визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, у зв'язку із чим на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 699909 гривень 30 копійок. Вважає, вказану постанову незаконною, оскільки він був безпідставно притягнутий до адміністративної відповідальності без наявності умислу на порушення вимог ст. 485 Митного кодексу України, у зв'язку із чим просив суд, скасувати спірну постанову та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно нього. Також, вказав на порушення працівником митниці процесуального законодавства та його не виклик при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не проведення експертизи при визначенні нарахованої суми митних платежів та спливу шестимісячного строку притягнення до відповідальності, оскільки вперше він перетнув кордон на вказаному транспортному засобі в 2015 році.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі.

Представники відповідача Чернівецької митниці ДФС в судовому засіданні позов не визнали з підстав викладених у письмових запереченнях, в яких зазначено, що не зважаючи на набуття позивачем громадянства Румунії у правових відносинах з Україною він вважається громадянином України і є резидентом, оскільки у нього наявний паспорт громадянина України, а також він має постійне місце проживання в Україні. Таким чином, переміщуючи товари через митний кордон України ОСОБА_4 зобов'язаний сплачувати необхідні митні платежі. Проте, 20 лютого 2016 року пред'явивши митному контролю паспорт громадянина Румунії та переміщуючи при цьому через митний кордон України автомобіль марки «Мерседес Е258» із реєстраційним номером НОМЕР_1 в режимі «Тимчасового ввезення» на строк до 1 року, він ухилився від сплати митних платежів, тим самим вчинив правопорушення передбачене ст. 485 МК України, що було зафіксовано в протоколі про порушення митних правил. Про наявність подвійного громадянства позивача відповідачу не було відомо та паспорт громадянина Румунії був виявлений у нього при митному огляді автомобіля. Позивач був повідомлений про час і місце розгляду справи, однак не з'явився без поважних причин. Просили в задоволенні позову відмовити за його безпідставністю.

Відповідач Кулінський О.С., будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини своєї неявки.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволення позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 лютого 2016 року державним інспектором відділу митного оформлення № 4 пункту пропуску «Порубне-Сірет» митного поста «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці ДФС відносно позивача було складено протокол про порушення митних правил № 0250/40802/16.

З протоколу про порушення митних правил вбачається, що 20 лютого 2016 року близько 14 години 16 хвилин в зону митного контролю, в напрямку в'їзду на митну територію України по смузі руху «зелений коридор» пункту пропуску «Порубне-Сірет» митного поста «Вадул-Сірет» в'їхав автомобіль марки «Мерседес Е258» із реєстраційним номером іноземної реєстрації НОМЕР_1 під керуванням громадянина України ОСОБА_4. До митного контролю останній подав паспорт громадянина Румунії за № НОМЕР_3 виданий 11 листопада 2014 року та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2, транспортний засіб позивачем ввезено в режимі "тимчасового ввезення".

При цьому, у позивача при собі був наявний паспорт громадянина України, з відміткою про постійне місце реєстрації за адресою вул. Незалежності, № 87 в с. Рокитне Новоселицького району Чернівецької області.

Під час переміщень транспортних засобів через митний кордон України позивач надавав документ (паспорт громадянина Румунії), який є підставою для не сплати митних платежів при ввезенні транспортних засобів особистого користування, маючи статус "резидента".

22 липня 2016 року на підставі вказаного протоколу заступником начальника Чернівецької митниці ДФС Кулінським ОС. було винесено постанову у справі про порушення митних правил № 0250/40802/16, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 699909 гривень 30 копійок.

Статтею 485 Митного кодексу України вказано, що особа притягається до відповідальності у разі заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Такі дії тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Таким чином, з об'єктивної сторони правопорушення передбачене ст. 485 МК України в частині вчинення дій щодо ухилення від сплати митних платежів, характеризується сукупністю трьох ознак, зокрема: діяння, спрямоване ухилення від сплати митних платежів, суспільно небезпечні наслідки у вигляді ненадходження до бюджету відповідних платежів, та причинний зв'язок між діянням та наслідками.

Відповідно до п. 1 ст. 2 Закону України "Про громадянство України" від 18.01.2001 № 2235-III, якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Отже, спірні правовідносини регулюються нормами Митного кодексу України, Закону України "Про громадянство України" від 18 січня 2001 року, Закону України від 21 січня 1994 року "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", Порядком централізованого оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 року № 185, а також Порядком розгляду в дипломатичних представництвах або консульських установах України за кордоном клопотань громадян України, які виїхали за її межі тимчасово, про залишення на постійне проживання за кордон, затвердженого наказом Міністерства закордонних справ України від 22 листопада 1999 року № 201.

Документом, що підтверджує постійне проживання громадянина України за кордоном, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон зі штампом "Постійне проживання" або таким написом (з відміткою про дату внесення та із зазначенням посади і прізвища особи, яка його внесла), який скріплюється підписом посадової особи та печаткою відповідного територіального підрозділу Міністерства закордонних справ України або дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордон.

Станом на 20 лютого 2016 року у позивача наявний був як паспорт громадянина України, так і паспорт громадянина Румунії, та він мав постійне місце проживання на території України, отже він у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України та має статус громадянина - резидента.

Згідно ч. 3 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Таким чином, у даному випадку позивач при тимчасовому ввезенні на територію України транспортних засобів особистого користування повинен був сплатити усі необхідні митні платежі.

Згідно із ч. 6 ст. 104 МК України, для поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення особа, відповідальна за дотримання митного режиму, повинна: 1) подати органу доходів і зборів, що здійснює випуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення у режимі тимчасового ввезення, документи на такі товари, транспортні засоби, що підтверджують мету їх тимчасового ввезення; 2) у випадках, передбачених законодавством, надати органу доходів і зборів зобов'язання про реекспорт товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які тимчасово ввозяться, у строки, встановлені органом доходів і зборів; 3) подати органу доходів і зборів дозвіл відповідного компетентного органу на тимчасове ввезення товарів, якщо отримання такого дозволу передбачено законодавством; 4) сплатити митні платежі відповідно до статті 106 цього Кодексу або забезпечити виконання зобов'язання із сплати митних платежів відповідно до розділу X цього Кодексу.

Суд вважає, що при наявності паспортів двох держав - України та Румунії, громадянин України (резидент) ОСОБА_4 свідомо подав саме паспорт громадянина Румунії як підставу для тимчасового ввезення автомобіля без сплати митних платежів, а тому саме на ухилення від сплати обов'язкових платежів були спрямовані дії позивача.

Враховуючи, що позивач є резидентом України з постійним місцем проживання на території України, його висновок щодо відсутності в його діях умислу на вчинення правопорушення, склад якого передбачений ст. 485 МК України є необґрунтованим.

За змістом п.1 ч. 1 статті 50 МК України для нарахування митних платежів використовуються відомості, зокрема, про митну вартість товарів.

За визначенням ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Інформація, щодо митної вартості транспортного засобу може бути визначена лише з технічних паспортів транспортних засобів, документів, що містять відомості про вартість, а також шляхом проведення огляду транспортного засобу із визначенням технічних характеристик, комплектації транспортного засобу, ознак, що характеризують ступінь зносу, пошкоджень, дефектів.

При цьому, вказану інформацію позивач не надавав ні відповідачу, ні суду, тому відповідач не мав можливості встановити вказані дані.

Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 вказано, що у разі відсутності цінових даних колісних транспортних засобів у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ.

У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп'ютерних програм та прайс- листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань. Використання ресурсів мережі Інтернет допускається з дотриманням вимог підпункту 7.53.5 пункту 7.53 цієї Методики.

Таким чином, у службовій записці № 24-70-60-15/20-ЕП від 03 березня 2016 року, для визначення вартості транспортних засобів використовувалися Інтернет ресурси, можливість використання яких передбачена Методикою. Крім того, в службовій записці вказані фактори, які б дали можливість більш точно визначити митну вартість автомобіля. Однак, за відсутністю вказаних факторів, згідно положень Методики, митна вартість визначається за інформацією, отриманою з мережі Інтернет. Саме таку інформацію митним органом використано. Отже, митна вартість визначена відповідно до чинного законодавства та із врахуванням Методики.

Також, підставою для скасування зазначеної постанови позивачем вказаний факт, що митним органом, накладено на нього адміністративне стягнення поза межами строків встановлених ч. 1 ст. 467 МК України, оскільки правопорушення передбачене ст. 485 МК України не є триваючим, однак з вказаними висновками позивача погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст.522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу , - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Таким чином, при розгляді справ про порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та вирішення питання про строк накладення адміністративного стягнення необхідно з'ясувати питання про день коли було виявлено вказане правопорушення.

За змістом ст.491 МК України, підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у ч.1 ст.319 цього Кодексу;

З протоколу про порушення митних правил № 0250/40802/16 від 20 лютого 2016 року вбачається, що при огляді транспортного засобу, в салоні автомобіля були виявлені паспорт громадянина України на ім'я ОСОБА_4, серії НОМЕР_4 виданий 16 березня 1991 року Новоселицьким РВ УМВС України в Чернівецькій області, паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_5 виданого органом 7301. Згідно поданого до митного контролю паспорта громадянина Румунії ОСОБА_4 № НОМЕР_3 та виявлених вищевказаних паспортів, громадянин ОСОБА_4 та ОСОБА_4 є однією й тією ж особою, ОСОБА_4 є громадянином України та одночасно має подвійне громадянство.

Слід зазначити, що чинне законодавство не містить нормативного визначення триваючого правопорушення, а тому для з'ясування характеру діяння з точки зору його продовжуваності в кожному конкретному випадку необхідно аналізувати динаміку спірних правовідносин.

Так, правопорушення вважається триваючим у випадку, коли воно являє собою діяння, що полягає у тривалому, продовжуваному у часі, безперервному, невиконанні суб'єктом установлених законодавством вимог.

При вирішенні питання щодо віднесення того чи іншого правопорушення до триваючого або не триваючого необхідно розрізняти момент юридичного закінчення правопорушення та момент припинення протиправної поведінки. Закінченим вважається правопорушення, що характеризується повною реалізацією його об'єктивної та суб'єктивної сторони. Припинення ж протиправної поведінки має місце тоді, коли особа добровільно припиняє здійснювати протиправні дії або коли держава в особі уповноважених органів зупиняє правопорушення. Триваюче правопорушення продовжується після його юридичного закінчення.

Отже, Чернівецька митниця ДФС реалізувала своє право в складанні адміністративного протоколу відносно ОСОБА_4 після підтвердження того, що даний громадянин України з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру будучи резидентом України використовує при в'їзді та при виїзді паспорт громадянина Румунії, склавши адміністративний протокол про порушення митних правил № 0250/40802/16 від 20 лютого 2016 року.

Крім того, посилання позивача на неповідомлення його про час та місце розгляду справи, як на підставу для задоволення адміністративного позову, суд вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Статтею 526 МК України встановлено, що справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

З матеріалів справи слідує, що Чернівецькою митницею ДФС 14 липня 2016 року направлено лист № 5685/24-70-20-02-07/04 рекомендованим листом з повідомленням за адресою проживання позивача. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, позивач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак члени його сім'ї відмовилися від отримання листа.

Отже, Чернівецькою митницею ДФС належним чином повідомлено позивача про дату, час та місце розгляду справи згідно МК України. Проте, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, позивач на розгляд не з'явився, будь-яких клопотань про перенесення розгляду справи на адресу митниці від нього не надходило.

У зв'язку із чим справу про порушення митних правил № 0250/40802/16 відносно позивача, Чернівецькою митницею ДФС 22 липня 2016 року розглянуто без участі позивача.

Крім того, з аналізу наведених норм, не можна зробити висновок, що розгляд справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи є беззаперечною підставою для скасування рішення про її притягнення до такої відповідальності і визнання особи невинною.

Такий правовий наслідок може мати місце за умови, що через неналежне повідомлення особа, була позбавлена права (можливості) надати докази, які б могли вплинути на правову кваліфікацію її діяння.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивача правомірно притягнуто до відповідальності, а постанову Чернівецької митниці ДФС від 22 липня 20169 року винесено з дотриманням вимог чинного законодавства і підстави для її скасування відсутні.

Таким чином, з огляду на викладене, суд вважає що факт вчинення позивачем правопорушення передбаченого ст. 485 МК України підтверджується матеріалами справи, відповідачем дотримано порядку притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому постанова про порушення митних правил № 0250/40802/16 від 22 липня 2016 року є правомірною та не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 158, 159, 160 ч.3, 163 КАС України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про громадянство України», ст.ст. 4, 292, 377, 380, 469, 485 Митного кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до заступника начальника Чернівецької митниці ДФС у Чернівецькій області Кулінського Олександра Сергійовича та Чернівецької митниці ДФС у Чернівецькій області про скасування постанови за № 0250/40802/16 від 22 липня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного Кодексу України та закриття справи про адміністративне правопорушення, відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Новоселицький місцевий адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає чинності після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: