Справа № 137/483/17
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 137/483/17

Головуючий у 1-й інстанції: Гопкін П.В.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

14 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Сапальової Т.В. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Хмільницького об'єднаного управління пенсійного фонду України Вінницької області на постанову Літинського районного суду Вінницької області від 15 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Хмільницького об'єднаного управління пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И В :

в квітні 2017 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до Літинського районного суду Вінницької області з позовом до Хмільницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах.

Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 15.05.2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами адміністративної справи. Разом з тим, до початку судового розгляду справи, відповідач надав суду заяву про розгляд справи без участі його представника.

Згідно з ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, що позивач - ОСОБА_2 звернувся із заявою до Управління ПФУ в Літинському районі Вінницької області, щодо призначення йому пенсії за інвалідністю.

23.02.2017 року позивачем отримано письмову відповідь на вищевказану заяву, відповідно до якої йому відмовлено в оформленні пенсії на пільгових умовах у зв'язку з відсутністю 15-річного страхового стажу необхідного на момент звернення передбаченого ст. 32 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Закону України "Про пенсійне забезпечення", Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року, прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Правовідносини сторін регулюються Конституцією України, Законом України від 05.11.1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі Закон № 1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 року № 1058 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058).

Згідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній, наявність трудового стажу підтверджується в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1, п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставах інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється на підставі показань свідків.

Так, відповідно до записів трудової книжки серії АН № 064017 виданої на ім'я ОСОБА_2 встановлено, наявність записів про зайнятість лише з 01.03.2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були надані відповідачу довідки про періоди роботи у ВАТ "Вінницький консервний завод" за період 16.12.1981 року до 21.04.1986 року. Однак, зазначені довідки не взяті до відома по причині відсутності первинних документів при звірці Управлінням пенсійного фонду України.

Згідно постанови Рівненського Апеляційного господарського суду від 02.12.2013 року ліквідатором підприємства "Вінницький консервний завод" призначено арбітражного керуючого ОСОБА_3

Разом з тим, згідно довідки за № 28 від 28.04.2016 року виданої арбітражним керуючим ОСОБА_3, на підставі витягу з наказів № 118 від 15.12.1981 року про прийняття на роботу та згідно наказу від 21.04.1986 року про звільнення, ОСОБА_2 працював на Вінницькому консервному заводі в період з 16.12.1981 року до 21.04.1986 року. Таким чином, позивачем доведено зазначений період роботи на підприємстві "Вінницький консервний завод".

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а ч.2 ст.71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, щодо наявності підстав для призначення ОСОБА_2, пенсії за інвалідністю з врахуванням трудового стажу робіт у ВАТ "Вінницький консервний завод" за період з 12.12.1981 року до 21.04.1986 року, з дня звернення позивача до Хмільницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області - 16.02.2017 року.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Хмільницького об'єднаного управління пенсійного фонду України Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Літинського районного суду Вінницької області від 15 травня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Сапальова Т.В. Матохнюк Д.Б.