Справа № 345/1882/16-а
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/4666/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Мікули О.І., Ніколіна В.В.

з участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 березня 2017р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Підмихайлівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання рішення недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

30.05.2016р. позивачка звернулась з адміністративним позовом та просить визнати недійсним та скасувати рішення Підмихайлівської сільської ради від 28.04.2009 року "Про виділення земельних ділянок" в частині виділення ділянки 0,6880 га ОСОБА_2, в зв'язку з оформленням спадщини.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 березня 2017р. в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із винесеною постановою суду, з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, позивачка подала апеляційну скаргу і просить постанову суду першої інстанції скасувати та винести рішення, яким позов задоволити.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що Підмихайлівська сільська рада фактично перейняла на себе функції органу, який здійснює оформлення спадкових прав, що не відповідає вимогам Закону.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, позивачку та її представника, які просять задоволити апеляційну скаргу, третю особу та його представника, які просять залишити без змін рішення суду, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач зі своєю сім'єю проживає у будинковолодінні в АДРЕСА_1, яке належить їй та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності по 1/2 частині, кожному.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано - Франківської області від 01.10.2012 року визначено порядок користування земельною ділянкою й надано сторонам у користування по 0,0852 га, а решту земельної ділянки залишено у спільному користуванні.

Згідно копії рішення двадцятої сесії п'ятого демократичного скликання Підмихайлівської сільської ради Калуського району Івано - Франківської області від 28.04.2009 року "Про виділення земельних ділянок", ОСОБА_2 виділено земельну ділянку, площею 0,6880 га, в зв'язку з оформленням спадщини. (а.с.36)

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що оспорюваним рішенням відповідача не порушено права позивача.

Колегія суддів вважає, що приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не врахував, що спірні правовідносини виникли між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з приводу користування земельною ділянкою, виходячи з наступного:

Як вбачається із листа сільської ради № 42 від 27.02.2012 року ОСОБА_3- батько сторін, до дня смерті користувався земельними ділянками площею 0,61 га, з них: 0,23 га - присадиба; 0,09 га - ур. За потоком; 0,08 га - ур. Громовиця; 0,21 га - ур. Громовиця (а.с. 42).

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано - Франківської області від 01.10.2012 року визначено порядок користування земельною ділянкою й надано сторонам у користування по 0,0852 га, а решту земельної ділянки залишено у спільному користуванні.

Як встановлено в судовому засіданні апеляційної інстанції, позивачка вважає, що оскільки домоволодіння по АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 перейшло у її та ОСОБА_2 власність в рівних частинах, тому у кожного з них виникло і право на половину земельної ділянки для обслуговування цього будинку, загальна площа якої становила 0,25га і ввійшла до земель, які передані сільською радою виключно ОСОБА_2

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 ст.2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження.

В системному зв'язку з частиною 1 тієї самої статті, випливає, що захист прав та інтересів фізичних осіб шляхом оскарження до адміністративного суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень можливий лише у сфері публічно-правових відносин.

Таким чином, при визначенні питання, до юрисдикції якого суду відносилась ця справа, суд першої інстанції мав виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, на захист яких подано позов.

Предметом спору у даній справі є спір про право користування земельною ділянкою, яка виділена третій особі, а тому даний спір не є публічно-правовим та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, що й фактично визнали сторони в судовому засіданні апеляційної інстанції.

При цьому, судом першої інстанції не враховано, що спірним рішенням органу місцевого самоврядування реалізовано право третьої особи на користування земельною ділянкою з 2009 року, а, відтак, оскарження рішення тягне порушення його права як землекористувача.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

З урахуванням наведеного, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав, передбачених частиною першою статтею 203 КАС України із закриттям провадження у справі за пунктом 1 частини першої статті 157 КАС України (справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства).

Роз'яснити зацікавленим особам, що спір може бути розглянуто за правилами цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, п.4 ч.1 ст.198, ч.1 ст.203, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити частково.

Постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 березня 2017р. по справі №345/1882/16-а - скасувати та постановити ухвалу, якою провадження у справі - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді О. І. Мікула
В. В. Ніколін

Повний текст судового рішення виготовлено 22.06.17