Справа № 466/3303/16-а
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2017-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/6300/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Сапіги В.П.,

суддів: Кухтея Р.В., Обрізка І.М.,

за участі секретаря судових засідань Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Личаківського об'єданого управління пенсійного фонду України м.Львова на додаткову постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 31 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Шевченківського об'єднаного управління пенсійного фонду м.Львова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова про визнання дій неправомірними щодо відмови у перерахунку пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» та зобов'язання провести перерахунок пенсії згідно довідки прокуратури Львівської області від 03.03.2016року №18/751 відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (із змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001р. №2663-ІІ, що діяв станом на серпень 2001року) з розрахунку 90% від середнього заробітку та здійснити відповідні виплати з врахуванням отриманих доплат з моменту звернення з 01 січня 2016року.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 10 травня 2016року задоволено позов та зобов'язано відповідача провести перерахунок пенсії позивачу згідно довідки прокуратури Львівської області від 03.03.2016року №18/751 відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (із змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001р. №2663-ІІ, що діяв станом на серпень 2001року) з розрахунку 90% від середнього заробітку та здійснити відповідні виплати з врахуванням отриманих доплат з 01 січня 2016року.

ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткової постанови.

Додатковою постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 31 березня 2017 року вирішено стягнути з управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова в користь ОСОБА_2 судового збору в розмірі 551,20 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що суд при ухваленні додаткової постанови неповністю з'ясував обставини справи, його висновки не відповідають обставинам справи та порушено норми матеріального права, у зв'язку з чим вважає оскаржувану постанову безпідставною і такою, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства та підлягає скасуванню. Просить оскаржувану додаткову постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відповідно до ч. 2 ст. 73 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне стархування» забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом. Крім того, згідно змін в законодавстві з 01.01.2017 Пенсійний фонд та його органи звільнені від сплати судового збору під час розгляду справ в усіх судових інстанціях.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіряючи правомірність оскаржуваного судового рішення колегія суддів виходить з положень ч. 1 ст. 195 КАС України, згідно з яким суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з заявою про прийняття додаткової постанови.

Приймаючи додаткову постанову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позовні вимоги задоволені, то сплачений позивачем судовий збір у розмірі 551.20 грн підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно п.3 ч.1 ст.168 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною першою статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, приписи чинного законодавства встановлюють необхідність присудження, стороні, яка не є суб'єктом владних повноважень, всіх здійснених нею документально підтверджених судових витрат у випадку якщо судове рішення ухвалене на її користь.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 при зверненні до суду з позовною заявою сплачено судовий збір у розмірі 551,20 грн., що підтверджується квитанцією від 31 березня 2016 року № 105. Тобто, документально підтвердженими витратами позивача є витрати в розмірі 551,20 грн.

При ухваленні 10 травня 2016 року Шевченківським районним судом м. Львова постанови у справі № 466/3303/16а судом не вирішено питання розподілу судових витрат.

Враховуючи, що рішення по справі прийнято на користь ОСОБА_2, судом першої інстанції правомірно ухвалено додаткове рішення, яким присуджено судові витрати у розмірі 551,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Доводи апеляційної скарги Личаківського об'єданого управління Пенсійного фонду України м.Львова щодо заборони стягнення коштів з управління Пенсійного фонду України є безпідставними та такими, що не відповідають положенням ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, за правилами якої суд присуджує всі здійснені позивачем документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Необхідно зауважити, що положення законодавства, яким пенсійний орган звільнений від сплати судового збору в усіх судових інстанціях, не визначають звільнення органів пенсійного фонду від розподілу судових витрат за рахунок його бюджетних асигнувань у випадку, коли рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Виходячи зі змісту апеляційної скарги та оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не є обґрунтованою, а викладені в ній доводи не дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права чи неповного з'ясування обставини справи, висновки суду відповідають обставинам справи, тому оскаржувану додаткову постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 168, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Личаківського об'єданого управління пенсійного фонду України м.Львова залишити без задоволення.

Додаткову постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 31 березня 2017 року у справі № 466/3303/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В. П. Сапіга
судді І. М. Обрізко
Р. В. Кухтей

Повний текс виготовлено 20.06.2017р.