Справа № 336/2453/17
Суддя: Дацюк О. І.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

пр. № 2-а/336/260/2017
№ 336/2453/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 червня 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання протиправними дій, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії за віком,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, вказавши, що перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області, отримував пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та продовжував працювати. У 2015 році позивач набув права на пенсію за віком на загальних підставах, досягши шістдесятирічного віку, та 27.03.2017 року звернувся до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя з заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах. Однак, відповідачем при призначенні позивачеві пенсії за віком фактично було здійснено переведення з одного виду пенсії на інший, при цьому при нарахуванні пенсії використаний проказаний середньої заробітної плати в галузях економіки за 2007 рік. Не погоджуючись з такими діями відповідача позивач просить визнати протиправними дії Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови в розрахунку позивачеві пенсії за віком з урахуванням вимог ст. 40 ч. 2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 27.03.2017 року відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

В судове засідання позивач та відповідач не з'явились представником позивача та представником відповідача подані заяви про розгляду справи за відсутності позивача та відповідача.

Відповідачем також направлені до суду письмові заперечення проти позову.

При вивченні матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У 2017 році позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком та з 27.03.2017 року позивача було переведено на пенсію за віком, однак, розмір пенсії за віком відповідачем був перерахований з застосуванням показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Статтею 1 ч. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262 від 09.04.1992 року (далі по тексту Закон України № 2262) встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Стаття 1-1 Закону України № 2262 вказує, що законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Стаття 5 Закону України № 2262 вказує, що особам, звільненим з військової служби, іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей може призначатися (за їх бажанням) пенсія на умовах і в порядку, передбачених Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ст. 7 Закону України № 2262 військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором.

Аналізуючи вищевказані норми, суд дійшов висновку, що при набутті особою, яка отримує пенсію на підставі Закону України № 2262, права на пенсію з інших підстав, призначення якої передбачене іншим Законом України, пенсія такій особі повинна бути саме призначена, а не здійснене переведення особи з одного виду пенсії на інший.

У частині першій статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09.07.2003 року (далі по тексту Закон України № 1058) передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 Закону України № 1058 встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

На підставі аналізу зазначених норм права суд дійшов висновку про те, що частиною третьою статті 45 Закону України № 1058 регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України № 1058.

Водночас, у випадку позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Так, ОСОБА_1 спочатку було призначено пенсію відповідно до Закону України № 2262, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону України № 1058 він звернувся вперше у 2017 році. Крім того, після призначення пенсії позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Стаття 40 Закону України № 1058 вказує у свою чергу, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається з застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими та позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 94 ч. 1 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Враховуючи вищевикладене, суд вирішує питання про стягнення судового збору на користь позивача.

Підстав для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 1500 гривень суд не вбачає, оскільки позивачем не надано суду оригіналів квитанцій про сплату певних сум, а також у зв'язку з тим, що з наданих копій квитанцій вбачається, що вони видані касиром, а не самим адвокатом Клопковим С.М., який при цьому не вказує в якій саме формі він здійснює свою діяльність.

На підставі викладеного, керуючись ст. 160-163, 183-2 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання протиправними дій, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії за віком задовольнити.

Визнати протиправними дії Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови при перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 у застосуванні при розрахунку заробітної плати (доходу) при обчисленні пенсії показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя перерахувати та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком з 27 березня 2017 року у відповідності до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09.07.2003 року із застосуванням при розрахунку заробітної плати (доходу) при обчисленні пенсії показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, з урахуванням вже сплачених сум.

Стягнути з Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

У стягненні витрат на правову допомогу відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.І. Дацюк

20.06.17