Справа № 136/808/17
Суддя: Кривенко Д. Т.
Дата ухвалення: 2017-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 136/808/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

"19" червня 2017 р. Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Кривенка Д.Т.

за участю секретаря Марчук Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №4 УПП в м. Вінниці лейтенанта поліції Ковальчука Святослава Івановича, Інспектора роти №4 Управління патрульної поліції м. Вінниця лейтенанта поліції Кобильняк Святослава Івановича на постанову по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду в порядку адміністративного судочинства з вказаним позовом до Інспектора роти №4 УПП в м. Вінниці лейтенанта поліції Ковальчука Святослава Івановича.

Ухвалою суду від 02.06.2017 року до участі у справі в якості другого відповідача було залучено Інспектора роти №4 Управління патрульної поліції м. Вінниця лейтенанта поліції Кобильняк Святослава Івановича.

Підставність позову позивач обґрунтовує таким.

15.05.2017 року постановою в справі про адміністративне правопорушення АР №591729 його, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень.

Позивач вважає вказане рішення посадової особи суб'єкта владних повноважень протиправним та таким, що підлягає до скасування, оскільки посадовою особою суб'єкта владних повноважень не було надано доказів на підтвердження вчиненого ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-2 КУпАП, а саме: перевезення пасажирів понад максимальну кількість, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу або визначену в реєстраційних документах на цей транспортний засіб. Крім цього в оскаржуваній постанові відсутні дані щодо фактичної кількості пасажирів, не зазначено максимальної кількості пасажирів, яка може перевозитись згідно технічних характеристик, що є припущенням особи уповноваженої на винесення постанови та є недопустимим, що свідчить про відсутність доказів на підтвердження вчиненого ним правопорушення. Також позивач вказує на невідповідність призначеного йому стягнення за ч.1 ст.121-2 КУпАП, оскільки воно призначено в твердій грошовій сумі, а не у неоподатковуваних мінімумах доходів громадян, як визначено санкцією статті.

З огляду на викладене позивач просить суд скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення АР №591729 винесену 15.05.2017 року, якою на нього, ОСОБА_1, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-2 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити.

Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, - в судове засідання не з'явились.

Ураховуючи те, що позивач скористався наданим йому ч.4 ст.122 КУпАП правом заявляти клопотання про розгляд справи у його відсутності, а неявку відповідачів суд визнає неповажною, отож суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, отож в силу до ч.4 ст.128 КАС України, вважає за можливе розгляд справи не відкладати і справу вирішити на підставі наявних у ній доказів, оскільки вважає, що немає перешкод для розгляду справи в даному судовому засіданні та відсутня потреба заслухати свідка чи експерта.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, дійшов висновку про таке.

15.05.2017 року інспектором роти №4 Управління патрульної поліції м. Вінниця лейтенантом поліції Кобильняк Святославом Івановичем було винесено постанову у справі серія АР №591729 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-2 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови судом встановлено, що 15.05.2017 року о 08:15 год. в місті Вінниці по вул. Чорновола, 19, ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Мерседес Спрінтер» державний номерний знак НОМЕР_1, перевозив більше пасажирів, ніж це передбачено технічною характеристикою даного транспортного засобу, що працює в режимі маршрутного таксі «17а».

Позивач, не погодившись із рішенням посадової особи суб'єкта владних повноважень, вважаючи його незаконним, звернувся до суду із даним позовом.

Вказане рішення перевірялось судом на предмет дотримання при його ухваленні правомірної адміністративної поведінки посадової особи суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ухвалою суду від 29.05.2017 року, відповідачеві було запропоновано надати суду письмові заперечення проти позову та усі матеріали, що були ним взяті до уваги при прийняття оскаржуваного рішення.

На виконання вимог вищевказаної ухвали, 09.06.2017 року до суду надійшло письмове заперечення проти позову із доданим до нього компакт - диском із відеозаписом з нагрудного реєстратора відповідача. Після перегляду якого судом з'ясовано, що 15.05.2017 року о 08:15 год. в місті Вінниці по вул. Чорновола, 19, було зупинено транспортний засіб автомобіль марки «Мерседес Спрінтер» державний номерний знак НОМЕР_1, що працював в режимі маршрутного таксі «17а», яким керував ОСОБА_1. Щодо висунутого йому поліцейським обвинувачення про перевезення пасажирів більше ніж це передбачено технічною характеристикою даного транспортного засобу, та допущеного ним порушення п.21 ПДР, останній пояснив та визнав, що перевозив в салоні маршрутного таксі на 4-5 пасажирів понад визначену технічними характеристиками транспортного засобу кількість.

За приписами ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши зібрані у справі докази, у розумінні ст.251 КУпАП, суд дійшов висновку, що відповідачем спростовано обставини, що наведені позивачем у позовній заяві та доведено порушення позивачем вимог п.21 ПДР від 10.10.2001, № 1306, а саме: перевезення пасажирів у транспортному засобі, понад встановлену кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 121-2 КУпАП.

Невизнання своєї вини позивачем у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення суд розцінює як можливість уникнення від юридичної відповідальності, при цьому суд враховує, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Що стосується доводів позивача щодо накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу з порушенням вимог статті 27 КУпАП, оскільки штраф призначається у певній кількості неоподаткованих мінімумах доходів громадян, суд вважає також такими, що не заслуговують на увагу та не скасовують відповідальності правопорушника за вчинене ним діяння, оскільки санкції, що передбачають за вчинення адмінправопорушень, передбачених Особливою частиною цього Кодексу, передбачають адміністративне стягнення у вигляді штрафу, проте хоча й містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, утім його розмір становить 17 гривень, про що зазначено в пункті 22.5 статті 22 Прикінцевих положень Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", тому орган чи посадова особа, яка розглядає справу визначає розмір стягнення виходячи із санкції статті, за якою інкриміноване діяння особи та визначає розмір штрафу у неоподатковуваних мінімумах доходів громадян, та переводить у грошову суму із розрахунку 1 н.м.д.г. х 17 гривень, що не є порушенням вимог КУпАП та Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб".

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову до інспектора роти №4 Управління патрульної поліції м. Вінниця лейтенанта поліції Кобильняк Святослава Івановича слід відмовити за недоведеності, а в задоволенні позову до інспектора роти №4 УПП в м. Вінниці лейтенанта поліції Ковальчука Святослава Івановича відмовити, так як він є неналежним відповідачем за даним позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 11, 14, 71, 158, 159, 160, 161 - 163 КАС України, ст. ст. 1, 7, 9, 121-2 ч.1, 222, 251, 252, 257, 258, 268, 276, 280, 287, 288 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Інспектора роти №4 УПП в м. Вінниці лейтенанта поліції Ковальчука Святослава Івановича, Інспектора роти №4 Управління патрульної поліції м. Вінниця лейтенанта поліції Кобильняк Святослава Івановича на постанову по справі про адміністративне правопорушення.

На постанову може бути подано апеляцію до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Липовецький районний суд протягом 10 днів з дня проголошення постанови суду, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, - з дня складення в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Суддя Д.Т. Кривенко