Справа № 804/4844/16
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2016-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2016 р. Справа № 804/4844/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача представника третьої особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Спеціалізована державна податкова інспекцію з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС про визнання протиправною бездіяльності та стягнення пені,-
Публічне акціонерне товариство «Нікопольський завод феросплавів» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС, в якому із врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просить визнати протиправною бездіяльність та стягнути пеню, нараховану на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість по декларації за квітень 2016 року, у розмірі 128 041, 89 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у відповідності до норм Податкового кодексу України позивач до податкового органу подав розрахунок бюджетного відшкодування та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, проте сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість за квітень 2016 року була перерахована із порушенням строку, визначеного статтею 200 Податкового кодексу України. Таким чином, сума податку на додану вартість, яка не була повернута позивачу протягом встановленого Податковим кодексом України строку, вважається заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість, на яку нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України.
У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи, причини неявки суду не повідомив, заперечень та клопотань не надав, у звязку з чим суд, керуючись частиною 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив проводити розгляд справи без участі відповідача.
Третя особа надала до суду письмові заперечення, зазначивши, що податковою інспекцією до Головного управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області було своєчасно передано пакет документів, необхідних для відшкодування податку на додану вартість, а тому посилання позивача на допущену з боку відповідача бездіяльність є безпідставними.
У судовому засіданні представник третьої особи підтримав доводи, викладені у запереченнях на позов, та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Заслухавши пояснення сторін, розглянувши наявні документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
19 травня 2016 року публічним акціонерним товариством «Нікопольський завод феросплавів» подано до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2016 року, у рядку 20.2.1 якої була задекларована сума бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку в розмірі 78 894 498 грн.
Разом з декларацією позивачем були подані розрахунок бюджетного відшкодування та заява про повернення суми бюджетного відшкодування, в яких заявлено суму податку на додану вартість у розмірі 78 894 498 грн. до бюджетного відшкодування на рахунок у банку.
Відповідно до пункту 200.10 статті 200 Податкового кодексу України в порядку статті 76 Податкового кодексу податковим органом проведено камеральну перевірку правомірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість публічним акціонерним товариством «Нікопольський завод феросплавів» у декларації за квітень 2016 року.
За результатами перевірки складена Довідка у формі висновку від 17.06.2016 року №244/28-01-47-00186520, у якому встановлено, що при відображенні у декларації за квітень 2016 року бюджетного відшкодування податку на додану вартість у сумі 78 894 498 грн. камеральною перевіркою порушень не встановлено.
Також результати камеральної перевірки податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2016 року відображені 21.06.2016 у картці особового рахунку публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» АС «Податковий блок».
Таким чином, протягом пяти робочих днів після закінчення камеральної перевірки, яка проводиться протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган був зобовязаний надати Головному управлінню Державної казначейської служби у Дніпропетровській області висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету (до 29.06.2016 року включно), а відповідач у свою чергу зобовязан бун перерахувати суму бюджетного відшкодування з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в банку протягом пяти операційних днів після отримання такого висновку (до 05.07.2016 року включно).
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Відповідно до пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного, (податкового) періоду.
За пунктом 200.7 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. У такій заяві платник податку зазначає про його відповідність або невідповідність критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті.
В силу пункту 200.10 статті 200 Податкового кодексу України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.
Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування у разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.
Сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою контролюючим органом з дня, наступного за днем закінчення терміну проведення камеральної перевірки, у разі якщо камеральна перевірка проведена не була або за результатами проведення перевірки податкове повідомлення-рішення не було надіслано платнику податку у строк, визначений цим Кодексом.
У відповідності до пункту 200.12 статті 200 Податкового кодексу України контролюючий орган зобовязаний протягом пяти робочих днів після закінчення перевірки: або подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету; або за заявою платника податку до відповідного контролюючого органу зарахувати таку суму в рахунок сплати грошових зобовязань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.
На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом пяти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу (пункт 200.13 статті 200 Податкового кодексу України).
Судом встановлено, що сума бюджетного відшкодування була перерахована на поточний банківський рахунок публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» лише 08.07.2016 року, замість 05.07.2016 року.
За приписами пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.
Таким чином, з 06.07.2016 року сума податку на додану вартість за квітень 2016 року в розмірі 78 894 498 грн., яка не відшкодована позивачу протягом встановленого строку, є заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість, на яку нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день подання позовної заяви.
Матеріали справи не містять доказів, а відповідач як субєкт владних повноважень на виконання приписів частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України не виконав свого обовязку та не надав доказів вчасного перерахування позивачу суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість.
З обставин справи вбачається, що платником податків виконані усі умови, передбачені Податковим кодексом України, для отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість, Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС підтверджена правомірність формування позивачем як від'ємного значення, так й правильність розрахунку суми бюджетного відшкодування, крім того, контролюючим органом було направлено органу Державної казначейської служби висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, у встановлений термін.
За таких обставин в ході судового розгляду підтверджено допущену відповідачем бездіяльність в частині ненадання публічному акціонерному товариству «Нікопольський завод феросплавів» суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість по декларації за квітень 2016 року шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок у строк, передбачений статтею 200 Податкового кодексу України.
Перевіривши правильність та обґрунтованість розрахунку суми пені, заявленої позивачем до стягнення, дослідивши період строку прострочення відшкодування заявленої до податкового органу суми податку на додану вартість, судом встановлено суму пені, нарахованої на заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість за квітень 2016 року з 06.07.2016 року по 08.07.2016 року включно, яка становить 128 041,89 грн.
При цьому суд зауважує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність субєкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Оскільки у разі невідшкодування бюджетної заборгованості з податку на додану вартість порушується право платника податку внаслідок неодержання коштів з бюджету, тому способом захисту цього права має бути вимога про стягнення такої суми з бюджету.
Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Таким чином, із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

Адміністративний позов публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Спеціалізована державна податкова інспекцію з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС про визнання протиправною бездіяльності та стягнення пені задовольнити у повному обсязі.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на користь публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» судові витрати у розмірі 3 298, 63 грн. (три тисячі двісті девяносто вісім гривень 63 копійки).
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 15 листопада 2016 року.

Суддя ОСОБА_1