Справа № 442/2855/17
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/6250/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

Ільчишин Н.В.,

секретаря судового засідання Румянцевої О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 квітня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення позову у справі №442/2855/17 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Підбузької селищної ради Дрогобицького району Львівської області, третя особа ОСОБА_3 про визнання дій та рішень протиправними,-

В С Т А Н О В И В:

13.04.2017 ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Підбузької селищної ради Дрогобицького району Львівської області, третя особа ОСОБА_3, просив визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 32261515 від 08 листопада 2016 року, ОСОБА_3, на нежитлове приміщення, позначене на плані літ «З-1», загальною площею 13 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1, Львівської області, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 06, скасувати запис про державну реєстрацію прав власності №17323842 за ОСОБА_3, на нежитлове приміщення, позначене на плані літ «З-1», загальною площею 13 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1, Львівської області, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 06.

20.04.2017 ОСОБА_2 подав клопотання про забезпечення позову, просив заборонити вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо об'єкта нерухомого майна - нежитлового приміщення, позначеного на плані літ «З-1», загальною площею 13 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1, Львівської області, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 06 до набрання постановою суду законної сили.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.04.2017 у задоволені клопотання відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.04.2017 та постановити нове судове рішення, на підставі якого задовольнити клопотання щодо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що за увесь час, протягом якого тривають судові спори, вже проведено три фіктивні реєстрації права власності щодо об'єкта нерухомого майна - нежитлового приміщення, позначеного на плані літ «З-1», загальною площею 13 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1, Львівської області, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 06. За таких обставин небезпідставні побоювання, що до набрання постановою суду у даній справі законної сили, з метою неможливості її виконання, ОСОБА_3, в чергове вчинить реєстраційні дії щодо об'єкта нерухомого майна. Відтак вважає, що до набрання постановою суду законної сили існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, захист яких стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, а для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. При цьому вказує, що очевидними є ознаки протиправності оспорюваних рішень та дій державного реєстратора. Апелянт зазначає, що існує ризик, що під час розгляду даної справи третя особа у змові з державним реєстратором, скориставшись прогалинами законодавства, в чергове проведуть фіктивну перереєстрацію права власності на вищезгадані об'єкти нерухомості.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав, відповідач та третя особа повноважних представників в судове засідання не забезпечили, належним чином повідомленні про місце та час розгляду справи, що відповідно до ч.4 ст.196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали, доводи апеляційної скарги та пояснення представника, який бере участь у справі, в їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволені клопотання ОСОБА_2 про забезпечення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем до клопотання про вжиття заходів забезпечення позову не надано доказів та не наведено достатніх аргументів, які б підтверджували існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та неможливості захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів.

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенні суду першої інстанції суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частиною 1 статті 117 КАС України передбачено, що суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. При цьому, інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Забезпечення позову є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в адміністративному судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для особи рішення.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суд України №2 від 06.03.2008 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ», згідно з ч.3 та ч.4 ст.117 КАС України забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: 1) зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні дії. Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним.

Підставами для забезпечення адміністративного позову, передбаченими ст.117 КАС України, є: 1) наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; 2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав, свобод та інтересів позивача в разі невжиття таких заходів; 4) очевидність ознак протиправності рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Очевидність небезпеки полягає в тому, що з високим ступенем вірогідності можуть настати такі дії або події, які безумовно призведуть до порушення прав та інтересів позивача. Неможливість захисту прав може мати місце, зокрема, у разі знищення предмету спору, відчуження його іншим особам, якщо для відновлення прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, зокрема, необхідно буде звертатися до суду, визнавати недійсними договори чи рішення, вилучати майно тощо.

Суд, при розгляді клопотання про забезпечення позову повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з передбаченихст.117 КАС України обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти; врахувати пов'язаність заходів щодо забезпечення позову з його предметом, співмірність таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам.

З матеріалів справи встановлено, що підставою звернення із позовом до суду стала реєстрація державним реєстратором Підбузької селищної ради Дрогобицького району Львівської області за ОСОБА_3 права власності на об'єкт нерухомого майна - торгового павільйону, позначене на плані літ «З-1», загальною площею 13 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1, Львівської області.

З пояснень представника позивача, наданих в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, змісту клопотання про забезпечення позову та апеляційної скарги вбачається, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на вказаний об'єкт нерухомості зареєстровано: 21.08.2014 Дрогобицьким міськрайонним управлінням юстиції за ОСОБА_3 (підстава виникнення права власності - мирова угода, затверджена ухвалою суду), 25.04.2016 Управлінням державної реєстрації ГТУЮ у Львівській області за ТОВ «Джерело» (підстава виникнення права власності - протокол зборів), 05.11.2016 Підбузькою селищною радою Дрогобицького району Львівської області за ОСОБА_3 (підстава виникнення права власності - акт приймання-передачі нерухомого майна), 06.04.2017 Болехівською сільською радою Дрогобицького району Львівської області за ТОВ «Гончарик» (підстава виникнення права власності - акт приймання-передачі нерухомого майна).

Вказані рішення про реєстрацією права власності на спірний об'єкт нерухомого майна неодноразово оскаржувались ОСОБА_2 в судовому порядку та стали підставою для побоювання, що до набрання постановою суду у даній справі законної сили, відбудуться чергові реєстраційні дії щодо об'єкта нерухомого майна - нежитлового приміщення, позначеного на плані літ «З-1», загальною площею 13 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1, Львівської області.

Для відновлення порушеного права позивача, на його переконання, необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а тому просить заборонити вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо нежитлового приміщення, позначеного на плані літ «З-1», загальною площею 13 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1, Львівської області.

Водночас, враховуючи вимогу щодо відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд апеляційної інстанції зауважує, що оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, та майнових наслідків заборони відповідачеві вчинити певні дії.

Таким чином, враховуючи предмет позову, обставини заявленого клопотання, зміст інституту забезпечення позову та мету вжиття відповідних заходів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідні заходи повинні стосуватись осіб, які беруть участь у справі та учасників судового процесу.

Оскільки позивач просить вжити заходи забезпечення позову щодо невизначеного кола осіб, то такий спосіб забезпечення позову фактично виходить за межі адміністративного спору та порушує інтереси невизначеного кола третіх осіб, які до участі у справі не залучені.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи заяву про забезпечення позову, аналізуючи позовну заяву та додані до неї письмові документи, з врахуванням приписів ст.117 КАС України, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні такої.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з п.1 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні клопотання про забезпечення позову, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись статтями 117, 118, 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 квітня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення позову у справі №442/2855/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т. І. Шинкар
судді М. А. Пліш
Н. В. Ільчишин

Повний текст Ухвали складено 16.06.2107р.