Справа № 804/15860/13-а
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2017 року м. Київ К/800/3449/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),

Головчук С.В.,

Іваненко Я.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області про скасування рішення про застосування фінансових санкцій,

за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року,

встановив:

У листопаді 2013 року фізична особа - підприємець ОСОБА_4 звернувся в суд із позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області про скасування рішень відповідача від 05 листопада 2013 року №0665 та № 0666 про застосування штрафних санкцій за не подання первинної звітності до системи персоніфікованого обліку індивідуальних відомостей застрахованих осіб за 2008-2009 роки в загальному розмірі 340,00 грн.

Позов мотивовано тим, що оскаржувані рішення є протиправними, оскільки відповідач безпідставно застосовував до позивача штрафні санкції за неподання звітності за 2008 - 2009 роки на підставі пункту 5 частини 9 статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки з 01 січня 2011 року вказана норма втратила чинність відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове держане соціальне страхування» та не діяла на дату прийняття спірного рішення.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року, позов задоволено. Скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області від 18 квітня 2013 року № 0665 та № 0666 про застосування штрафних санкцій за неподання первинної звітності до системи персоніфікованого обліку індивідуальних відомостей застрахованих осіб за 2008-2009 роки в розмірі 170,00 грн, а всього 340, 00 грн.

У касаційній скарзі управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення судами норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. Касаційна скарга обґрунтована тим, що актами від 05 листопада 2013 року №№ 343, 344, на підставі яких відповідачем прийнято спірні рішення, зафіксовано не подання позивачем комплекту документів первинної звітності до системи персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб за 2008-2009 роки. Однак, відповідальність страхувальника закріплена відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій, а обов'язок сплати страхових внесків не можна відносити до поняття тільки особистих прав, свобод та обов'язків людини і громадянина, які закріплені в статті 58 Конституції України, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що фізична особа - підприємець ОСОБА_4 зареєстрований як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в управлінні Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області.

Управлінням Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області 05 листопада 2013 року складені акти № 344 та № 343, в яких відповідачем встановлено не подання позивачем комплекту документів первинної звітності до системи персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб за 2008 та 2009 роки.

На підставі актів відповідачем відповідно пункту 5 частини 9 статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» 05 листопада 2013 року прийняті рішення № 0665 та № 0666 про застосування фінансових санкцій до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 за неподання комплекту документів первинної звітності до системи персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб за 2008 та 2009 роки в загальній сумі 340, 00 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що оскаржувані рішення управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області не відповідають вимогам чинного законодавства, є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки пункт 5 частини 9 статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV) втратив чинність з 01 січня 2011 року згідно із Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VI) та не діяв на дату прийняття відповідачем оскаржуваних рішень.

Згідно з частиною 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1/99-рп, частину першу статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Пунктом 5 частини 9 статті 106 Закону № 1058-ІV в редакції, яка діяла до 01 січня 2011 року, було передбачено застосування виконавчими органами Пенсійного фонду України до страховиків за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою або подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку та іншої звітності, передбаченої законодавством, до територіальних органів Пенсійного фонду штрафу у розмірі 10 відсотків суми страхових внесків, які були сплачені або підлягали сплаті за відповідний звітний період, за кожний повний або неповний місяць затримки подання відомостей, звітності, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а в разі повторного протягом року такого порушення - у розмірі 20 відсотків зазначених сум та не менше 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із набранням чинності з 01 січня 2011 року Законом № 2464-VI наведена вище норма матеріального права із Закону № 1058-ІV була виключена.

У той же час згідно з абзацом 5 пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2464-VI стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 01 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

Абзацом шостим цього ж пункту встановлено, що на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 01 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Наведене правило щодо збереження порядку стягнення та контрольних функцій фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, передбачених законодавством, чинним до 01 січня 2011 року, поширюється лише на заборгованість зі сплати страхових внесків та сум штрафних санкцій, які були нараховані та/або не сплачені до зазначеної дати. Питання ж відповідальності страховиків, не пов'язані із такою заборгованістю, знаходяться поза межами регулювання, зокрема, Закону № 1058-ІV та абзаців 5, 6 пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464-VI.

Така правова позиція щодо застосування наведених норм матеріального права викладена у постановах Верховного Суду України від 20 листопада 2012 року (справа № 21-367а12) та від 04 червня 2013 року (справа № 21-170а13).

За таких обставин, коли рішення управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області від 05 листопада 2013 року № 0665 та №0666 про застосування до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 штрафних санкцій за не подання первинної звітності до системи персоніфікованого обліку індивідуальних відомостей застрахованих осіб за 2008-2009 роки в загальній сумі 340,00 грн, прийняті на підставі пункту 5 частини 9 статті 106 Закону № 1058-ІV, який станом на час прийняття таких рішень був виключений, то суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а такі рішення скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Зважаючи на те, що ухвалені у справі судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, відповідають наведеним критеріям, їх необхідно залишити без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді: Черпак Ю.К.

Головчук С.В.

Іваненко Я.Л.