Справа № 345/1761/17
Суддя: Якимів Р. В.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 345/1761/17
Провадження № 2-а/345/163/2017
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.06.2017 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі :

головуючого - судді Якиміва Р.В.,

секретаря судового засідання Гладенької Л.Ф.,

з участю представника відповідача Іваніва О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з вищенаведеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває на обліку в Калуському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду Івано-Франківської області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. В грудні 2016 року позивач звернулася до відповідача з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 грудня 2016 року відповідно до довідки управління ДСА України в Івано-Франківській області № 609 від 13 грудня 2016 року в зв'язку з підвищенням судової винагороди працюючим суддям. Проте, листом від 07.03.2017 року відповідач відмовив у здійсненні перерахунку на підставі вищевказаної заяви. Тому ОСОБА_2 просить визнати дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці протиправними, а також зобов'язати здійснити перерахунок та виплату призначеного їй щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 84 відсотки грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, а також 20% надбавки як особі, яка проживає у населеному пункті, що має статус гірського, урахуванням різниці, що була виплачена в цей період, починаючи з 01.12.2016 року.

В судове засідання позивач не з'явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, зазначила, що позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Іванів О.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечив проти задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 з 04 жовтня 2016 року перебувала на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 84 % суддівської винагороди (а.с. 8).

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 року №988 управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі приєднано до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області .

З копії довідки № 609 від 13 грудня 2016 року ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, вбачається, що суддівська винагорода ОСОБА_2 згідно ст. 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» станом на 1 грудня 2016 року становить 24 000 грн., з якої 16 000 грн. посадовий оклад, 8000 грн. надбавка за вислугу років (50 % посадового окладу) (а.с. 5).

13 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Управлінні Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 1 грудня 2016 року, у зв'язку із підвищенням суддівської винагороди (а.с. 9).

Проте, листом №39/Г-15 від 07.03.2017 року відповідач повідомив про те, що відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року не передбачено проведення перерахунків довічного грошового утримання суддям у відставці у зв'язку із зміною грошової винагороди працюючого судді. Відповідно до п.24 Прикінцевих положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402 -VIII, визначено збільшені розміри посадових окладів суддів з 01.01.2017 року, а з 01.01.2017 року по 04.01.2017 року проведено перерахунок з обмеженням максимальним розміром довічного грошового утримання, як це передбачено Законом України №1774- VIII від 06.12.2016 року (а.с. 12).

Згідно з ч.2 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу".

Частиною третьою статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року (з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 р. №1-8/2016) визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Право, як судді у відставці на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання в разі зміни суддівської винагороди передбачено частиною третьою статті 138 Закону України від 7 липня 2010 року №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №2453-VI) та визначається в тому розмірі заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, в якому щомісячне довічне грошове утримання було призначено.

Частиною четвертою статті 138 Закону №2453-VI (чинного на момент виходу позивача у відставку) передбачено, що у разі зміни розміру грошового утримання діючих суддів Конституційного Суду України відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання здійснюється з усієї суми заробітної плати діючих суддів Конституційного Суду України з дня виникнення права на відповідний перерахунок.

Таким чином, підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді є зміна розміру грошового утримання діючого судді, а статус всіх суддів однаковий.

Ч.1 ст. 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторкагість суддів гарантується Конституцією і Законами України.

В пункті 7 Рішення Конституційного суду України № 8-рп/2005 від 11.10.2005 року зазначено, право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. Умови і порядок його виплати визначено Законом України «Про статус суддів».

Досліджуючи правове поняття "щомісячне довічне грошове утримання судді", Конституційний суд України у мотивувальній частині рішення від 14 грудня 2011 року № 18-рп/2011, вказав, що це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, а правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячне грошове утримання діючого судді однакова, а самі ці поняття однорідні та взаємопов'язані, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування: судді у відставці сплачує Пенсійний фонд України за рахунок Державного бюджету, діючому судді виключно з Державного бюджету України. У цьому ж рішенні Конституційний суд України також вказує про неможливість звуження змісту та об'єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював аналогічні правові позиції у відношенні гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у рішеннях, а саме: від 24 червня 1999 року № 6-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 (справа про пільги, компенсації та гарантії), від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 (справа про припинення дій чи обмеження пільг, компенсацій та гарантій), від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів); рішення № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року.

Верховний Суд України в постанові від 24 березня 2015 року (справа № 21-584а14) зазначив, що оскільки розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці законодавцем визначено у відсотковому співвідношенні до грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, то у разі зміни (у напрямі збільшення) вказаної винагороди, у судді, який вийшов у відставку, з'являється право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, в той час як у пенсійного органу - обов'язок здійснити відповідний перерахунок.

За приписами ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Виходячи з наведеного, щомісячне довічне грошове утримання є не тільки соціальною виплатою (пенсією), але й конституційною гарантією незалежності судді у відставці, є складовою його правового статусу як діючого судді з урахуванням правомірних законних очікувань на майбутнє щодо захищеного соціального статусу при звільненні його з посади (відставки), яке у своєму розмірі має бути максимально наближеним до рівня грошового утримання судді, який перебуває на відповідній посаді.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України від 25.12.2015 «Про Державний бюджет України на 2016 рік» установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень, з 1 грудня - 1600 гривень.

У зв'язку з підвищенням мінімальної заробітної плати до 1 600,00 грн. з 01.12.2016 року змінилося грошове утримання судді, який працює на відповідній посаді, що підтверджується довідкою територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області №609 від 13.12.2016 року про суддівську винагороду працюючого судді місцевого суду (в тому числі посадовий оклад, надбавка за вислугу років -50%) за період з 01.12.2016 року.

З огляду на вищенаведене суд вважає, що рішення відповідача про відмову позивачу у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці, у зв'язку із збільшенням суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді за грудень 2016 року, є протиправним .

Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо зменшення з 01.01.2017 року розміру призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, та виплату за період з 01.01.2017 року по 04.01.2017 року з обмеженням граничного розміру.

Також суд вважає необґрунтованими доводи відповідача з приводу того, що призначене позивачу щомісячне довічне грошове утримання у січні 2017 року підлягало обмеженню граничним розміром в 10740 грн.

У пункті 7 рішення №4-рп/2016 від 08.06.2016 року Конституційний Суд України зазначив, що вже визнавав неконституційними положення законів України щодо зниження розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, позбавлення суддів можливості подальшого перерахунку розміру такого утримання; припинення виплати щомісячного довічного грошового утримання на період роботи суддів у відставці на певних посадах, а також встановлення максимального розміру щомісячного довічного грошового утримання (пункт 2 резолютивної частини Рішення від 3 червня 2013 року №3-рп/2013). Незважаючи на це, Верховна Рада України прийняла Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII, Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року N 911-VIII, окремими положеннями яких звужено обсяг гарантій незалежності суддів.

Так, Конституційний Суд України у рішенні № 4-рп/2016 від 08.06.2016 року зазначив у мотивувальній частині, що: «Конституційний Суд України зауважує, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані неконституційними, не можуть бути прийняті в аналогічній редакції, оскільки рішення Конституційного Суду України є "обов'язковими до виконання на території У країни, остаточними і не можуть бути оскаржені" (частина друга статті 150 Конституції України). Повторне запровадження правового регулювання, яке Конституційний Суд України визнав неконституційним, дає підстави стверджувати про порушення конституційних приписів, згідно з якими закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Основного Закону України). Таким чином, Верховна Рада України, приймаючи Закон № 213, Закон № 911 та вносячи ними зміни до Закону № 2453, порушила частину другу статті 8, частину другу статті 150 Конституції України.».

Тобто, на час звернення позивача за перерахунком довічного грошового утримання в грудні 2016 року визнано неконституційними положення с.141 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" щодо обмеження граничного розміру довічного грошового утримання судді, а також зі змісту рішення КСУ вбачається що і посилання відповідача на новий нормативний акт - ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII від 06.12.2016, за якими з 01.01.2017 року впроваджується максимальний розмір щомісячного грошового утримання судді в 10 740 грн. суперечать нормі ст.126 Конституції України і цьому рішенню КСУ, так як запроваджують повторно правове регулювання, яке КСУ вже визнав неконституційним, тому таке положення закону суперечить ст. 8 Конституції України і в цьому випадку не застосовується, як таке що прийнято в порушення норм Конституції України, що не потребує нового рішення КСУ, з огляду на зазначений принцип верховенства права і у виниклому спорі підлягає застосуванню норма Конституції України, як норма прямої дії, а норма діючого законодавства що суперечить Конституції України не підлягає застосуванню за принципом верховенства права та юридичної сили правової норми і конкуренції цих норм.

Суд бере до у ваги і те, що Конституційний суд України в рішенні № 7-рп/2016 від 20.12.2016 року зазначив про те, що КСУ неодноразово розглядав питання пов'язані з реалізацією прав на соціальний захист, та сформував правову позицію за якою відокремлено певну категорію громадян, що потребують додаткових гарантій захисту соціальних прав з боку держави. В наведеному рішенні КСУ № 4-рп/2016 від 08.06.2016 чітко визначено таку правову позицію щодо суддів, що пішли у відставку за нормами ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» в редакції ЗУ "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.02.2015 № 192-VIII. Звуження або скасування наданих громадянину прав новими законодавчими актами порушує приписи ч.3 ст.22 Конституції України.

Згідно статті 151-2 Конституції України, в редакції від 30.09.2016, рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов'язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Як зазначено в ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись вимогами ст.ст. 69-71, 94, 160-163 КАС України, Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити.

Визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.12.2016 року.

Зобов'язати Калуське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_2 відповідно до довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області №609 від 13.12.2016 року про суддівську винагороду працюючого судді місцевого суду в розмірі 84 відсотки грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, та 20 відсотків надбавки, як особі, що проживає у населеному пункті, що має статус гірського, та виплатити щомісячне довічне грошове утримання та 20 відсотків надбавки, як особі, що проживає у населеному пункті, що має статус гірського, з урахуванням різниці, яка була виплачена в цей період, починаючи з 01 грудня 2016 року.

Зобов'язати Калуське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області надати звіт про виконання судового рішення у місячний строк з моменту набрання ним законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний термін з моменту її проголошення.

Суддя