Справа № 817/558/17
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2017 р.Р і в н е 817/558/17
13год. 55хв.

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О. за участю секретаря судового засідання Мідлік А.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1

відповідача: представники ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_4 підприємство "Рівненський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України"
до Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.10.2016 №
В С Т АН О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулося ОСОБА_4 підприємство "Рівненський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України" (далі - ДП "Рівненський облавтодор") з адміністративним позовом до Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області (далі - Рівненська ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.10.2016 №.

Обгрунтовуючи позов, позивач зазначає, що оскаржене податкове повідомлення-рішення прийняте відповідачем на підставі акта перевірки від 05.10.2016 № 45/14-141/26206615, яким встановлено не перерахування податкових зобов'язань з ПДФО у строки, встановлені пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України (далі - ПК України). Позивач вважає, що суми податкових зобов'язань з ПДФО, які були визначені позивачем при нарахуванні доходу (заробітної плати) працівникам (платникам податків) за відповідні місяці 2013-2016 рр., на момент проведення перевірки були узгоджені. Податкове повідомлення-рішення прийняте з посиланням на п.127.1 ст.127 ПК України. Однак, ст.127 ПК України застосовується за порушення правил нарахування, утримання та сплати (перерахування) податків у джерела виплати. Разом з тим, п.126.1 ст.126 ПК України застосовується у випадках, коли платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених ПК України, і може стосуватись будь-якого податку. Крім цього, ПК України не передбачено зміни (збільшення або зменшення) суми грошового зобов'язання з ПДФО за рахунок податкового агента. Тобто, податковий орган не має права вимагати додаткової сплати до бюджету сум ПДФО за рахунок податкового агента, які вже були перераховані таким податковим агентом за рахунок утриманого у платника податків (працівників) ПДФО.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав з наведених у ньому підстав та просив задовольнити в повному обсязі. Додатково пояснив з урахуванням письмового пояснення (а.с.147-148), що контролюючим органом невірно визначено суму заборгованості перед бюджетом з ПДФО станом на 30.06.2016, яка фактично становила 92862,08 грн., а без врахування суми ПДФО за червень 2016 року, строк сплати якої не настав, заборгованість перед бюджетом становила 85781,24 грн. Також невірно застосовано форму "Д" податкового повідомлення-рішення, оскільки мала б бути застосовна форма "Ш". Відтак, вважає неправомірним визначення основного зобов'язання, застосування штрафних санкцій та пені.

Відповідач адміністративний позов не визнав, подав письмове заперечення (а.с.171-172). Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні наведеному в письмовому запереченні. Зокрема, зазначив, що актом документальної перевірки від 05.10.2016 № 45/14-141/26206615 за період з 01.01.2013 по 30.06.2016 встановлені факти несплати (неперерахування) податковим агентом податку з доходів фізичних осіб. На кінець перевірки заборгованість по податку на доходи фізичних осіб по термінах сплати, що настали, становить 94330,76 грн. Проведеною перевіркою встановлено неподання податковим агентом філії "Корецький райавтодор" платіжних доручень на перерахування до бюджету належного до сплати податку на доходи фізичних осіб під час виплати доходу на користь платників податків за граничними термінами сплати, передбаченими п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України, зокрема: згідно з журналом-ордером і відомістю по рахунку 641 "Прибутковий податок" встановлено факт несвоєчасної подачі платіжного доручення на перерахування коштів до бюджету (податок на доходи фізичних осіб, утриманий із сум нарахованої та виплаченої заробітної плати).

Представник відповідача зауважив, що особи, які відповідно до ПК України мають статус податкових агентів, зобов'язані неси відповідальність у випадках, визначених ПК України (пп. "г" п.176.2 ст.176 ПК). Положеннями статті 127 ПК України встановлюється санкція як міра відповідальності, яка покладається на податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу громадянам. При цьому, відповідність розміру штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) не з часу затримки такої несплати, як передбачено статтею 126 ПК України, а з кількості разів допущених таких порушень протягом певного періоду часу. З урахуванням наведеного, вважає, що на підставі п.127.1 ст.127 ПК України правомірно застосовано до філії "Корецький райавтодор" штрафну (фінансову) санкцію з податку на доходи фізичних осіб в сумі 214857,14 грн. Висновками акта повторної перевірки підтверджено висновки, викладені в акті перевірки від 05.10.2016 № 45/14-141/26206615 в частині визначення грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб. Вказує, що відповідно до наданих розрахунків штрафних санкцій згідно з п.127.1 ст.127 ПК України підлягають застосуванню штрафні санкції в розмірі 214857,14 грн., оскільки перевіркою встановлено, що по кожному факту порушень виплата доходу передувала сплаті податку. В зв'язку з наведеним, податковий агент повинен нести відповідальність на підставі статті 127 Податкового кодексу.

Окрім цього, з урахуванням письмового пояснення (а.с.194-196) представник відповідача вказує, що відповідно до п.54.2 ст.54, пп.54.3.5 .54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зокрема, в разі якщо дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, в тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом. Також вважає безпідставними доводи позивача щодо застосованої форми податкового повідомлення-рішення.

З наведених підстав представник відповідача просив в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю за безпідставністю вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх у сукупності, відповідно до вимог закону, суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід задовольнити частково, з таких підстав.

Матеріалами справи стверджено, що ДП "Рівненський облавтодор" зареєстроване як юридична особа з 10.05.2002 (а.с.6). Філія "Корецький райавтодор" ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України" створена як відособлений структурний підрозділ ДП "Рівненський облавтодор". Перебуває на податковому обліку в Рівненській ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області (Корецьке відділення). Є платником податків: плати за землю; податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, у вигляді заробітної плати; платником консолідованого податку на прибуток; військового збору; єдиного соціального внеску (а.с.24).

Суд встановив, що в період з 25.08.2016 по 21.09.2016 уповноваженими особами Рівненської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області на підставі наказу від 12.08.2016 № 341 та на підставі п.77.1, п.77.4 ст.77, абз.1 п.82.1 ст.82 гл.8 розділу ІІ ПК України проведена планова документальна виїзна перевірка філії "Корецький райавтодор" ДП "Рівненський облавтодор" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 30.06.2016.

Результати перевірки оформлені актом від 05.10.2016 № 45/14-141/26206615 (далі - акт перевірки), відповідно до пункту 4 висновків якого встановлено порушення:

пп.14.1.180 п.14.1 ст.14, п.54.2, пп.54.3.5 п.54.3 ст.54, пп.168.1.1, пп.168.1.2 п.168.1 ст.168, п.176.2 ст.176 ПК України, за якими встановлено несвоєчасне подання платіжних доручень до банку на перерахування належного до сплати податку на доходи фізичних осіб за терміном сплати, що настали, за грудень 2012р., за січень - грудень 2013р., за січень - грудень 2014р., за січень - грудень 2015р., за січень - травень 2016р. (а.с.23-54).

Рівненською ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області на підставі акта перевірки від 05.10.2016 № 45/14-141/26206615 прийнято податкове повідомлення-рішення форма "Д" від 21.10.2016 № НОМЕР_1, яким згідно з пп.54.3.5 п.54.3 ст.54, п.127.1 ст.127 ПК України ДП "Рівненський облавтодор" визначено суму грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 338402,51 грн., у тому числі: за податковим зобов'язанням 94330,76 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 214857,14 грн., сума пені відповідно до пп.129.1.3 п.129.1 ст.129 ПК України 29214,61 грн. (а.с.5).

Рішенням ГУ ДФС у Рівненській області від 27.12.2016 № 573/10с/17-00-10-03/169 за результатом розгляду скарги платника податків податкове повідомлення-рішення від 21.10.2016 № НОМЕР_1 залишене без зміни (а.с.161-169).

Документальною перевіркою встановлено порушення Філією "Корецький райавтодор" строків виплати заробітної плати. Зокрема, на арк.11-16 акта перевірки зазначено, що Філією "Корецький райавтодор" за перевірений період порушено вимоги ст.24 Закону України "Про оплату праці", ст.115 КЗпП України в частині не забезпечення виплати заробітної плати працівникам не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Станом на 01.01.2013 існувала заборгованість по виплаті заробітної плати по термінах виплати, всього на суму 152824,85 грн., в тому числі за жовтень 2012р. заробітна плата виплачена 30.01.2013, за листопад-грудень 2012р. - у лютому 2013р. Станом на день перевірки заробітна плата виплачена в повному обсязі, а саме за червень 2016р. заробітна плата виплачена в липні 2016р. (а.с.33).

В цілому по Філії податок на доходи фізичних осіб визначений відповідно до вимог ПК України та складає за період з 01.01.2013 по 30.06.2016 - 363713,68 грн., фактично перераховано до бюджету 273753,0 грн. податку. Сальдо на 01.01.2013 становить К-т 30837,73 грн., сальдо на 30.06.2016 становить К-т 120798,41 грн., в тому числі червень 2016р. 15771,3 грн. термін сплати не настав; по термінах сплати, що настали, становить 94330,76 грн., в тому числі: за жовтень 2015р. - 1401,7 грн., за листопад 2015р. - 12552,13 грн., за грудень 2015р. - 20927,53 грн., за січень 2016р. - 17015,20 грн., за лютий 2016р. - 14015,52 грн., за березень 2016р. - 13335,87 грн., за квітень 2016р. - 13321,78 грн., за травень 2016р. - 11761,03 грн. Тобто, на кінець перевірки заборгованість по податку по термінах сплати, що настали, становить 94330,76 грн. (а.с.34).

На арк.16 акта перевірки контролюючий орган підсумував, що утриманий та не перерахований до бюджету податок станом на 30.06.2016 по термінах, що настали, становить 94330,76 грн. (жовтень 2015р. - травень 2016р.), за якими встановлено неподання податковим агентом Філія "Корецький райавтодор" платіжних доручень на перерахування до бюджету належного до сплати податку на доходи фізичних осіб під час виплати доходу на користь платників податків за граничними термінами сплати податку до бюджету, передбаченими пунктом 168.1 статті 168 ПК України. Згідно з журналом-ордером і відомістю по рахунку 641 "Прибутковий податок" встановлено факт несвоєчасної подачі платіжного доручення на перерахування коштів до бюджету (податок на доходи фізичних осіб, утриманий із сум нарахованої та виплаченої заробітної плати). (а.с.38).

У зв'язку з виявленими порушеннями контролюючим органом визначено позивачу: податкове зобов'язання в сумі 94330,76 грн., а також штраф відповідно до п.127.1 ст.127 ПКУ в сумі 214857,14 грн. та пеню в сумі 29214,61 грн. (розрахунки а.с.170).

Перевіряючи обгрунтованість висновків контролюючого органу про виявлені документальною перевіркою порушення, з урахуванням доводів та заперечень сторін, суд виходить з такого.

Згідно з пп.14.1.180 п.14.1 ст.14 ПК України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Пунктом 18.1 ст.18 ПК України визначено, що податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків

Відповідно до п.54.2 ст.54 ПК України грошове зобов'язання щодо суми податкових зобов'язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов'язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету.

Оподаткування доходів, нарахованих (виплачених, наданих) платнику податку податковим агентом, регламентоване положеннями п.168.1 ст.168 ПК України.

Так, згідно з пп.168.1.1 цього пункту податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Підпунктом 168.1.2 установлено, що податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Відповідно до пп.168.1.5 якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

При цьому, згідно з пп.168.1.6 для цілей цього розділу та пункту 54.2 статті 54 цього Кодексу під терміном "граничний термін сплати до бюджету податку" розуміються строки сплати податку, визначені цим пунктом.

Таким чином, відповідно до проаналізованих норм податкового закону, зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб вважається узгодженим податковим агентом під час його перерахування до бюджету одночасно з виплатою доходу на користь платника податку, а в разі якщо дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, - за сплином граничного строку сплати, установленого для місячного податкового періоду.

Окрім цього, слід зазначити, що відповідно до п.46.1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобовязання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обовязку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з п.51.1 ст.51 ПК України платники податків, в тому числі податкові агенти, зобовязані подавати контролюючим органам у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків.

Пунктом 54.1 ст.54 ПК України установлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.176.2 ст.176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані:

а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок;

б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Судом встановлено, що в перевіреному періоді Філією "Корецький райавтодор" ДП "Рівненський облавтодор" подавались до податкової інспекції податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (а.с.55-75).

Документальною перевіркою дотримання обов'язків щодо подання Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) встановлено, що податкові розрахунки по формі № 1-ДФ подавались своєчасно, відповідно до вимог п.51.1 ст.51, п.176.2 ст.176 ПК України. Вибірковою перевіркою 17 особових рахунків, перевіркою правильності визначення бази оподаткування при нарахуванні доходів платникам податків у вигляді заробітної плати, перевірено правильність і правомірність надання податкової соціальної пільги працівникам, вибірково перевірено касові, банківські документи, документи по підзвіту не встановлено порушення вимог п.14.1.180 п.14.1 ст.14, п.54.2 ст.54, п.168.1 ст.168 та п.176.2 ст.176 ПК України. На кінець перевірки заборгованість по податку по термінах сплати, що настали, контролюючим органом визначена в розмірі 94330,76 грн. (розділ 3.3.2.1 акта перевірки, а.с.33-34).

Системний аналіз наведених вище норм податкового законодавства дає суду підстави для висновку, що суми податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, які визначені Філією "Корецький райавтодор" ДП "Рівненський облавтодор" в податкових розрахунках форми № 1-ДФ за період з 01.01.2013 по 30.06.2016, набули статусу узгодженого податкового зобов'язання до початку проведення документальної перевірки відповідачем.

З урахуванням наведеного, суд вважає неправомірним визначення контролюючим органом позивачу суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 94330,76 грн., позаяк така сума податкового зобов'язання з цього податку була визначена платником податків самостійно відповідно до приписів п.54.2 ст.54, п.168.1 ст.168 та п.176.2 ст.176 ПК України, є узгодженою та підлягала сплаті до бюджету у встановлений законом строк. В разі несплати платником податку узгодженого грошового зобов'язання контролюючий орган наділений правом стягнення податкового боргу в судовому порядку.

При цьому, суд також враховує, що відповідно до пп.54.3.5 п.54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо:

дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.

Разом з тим, як стверджено актом перевірки, правильність визначення бази оподаткування при нарахуванні доходів платникам податків у вигляді заробітної плати контролюючим органом не заперечується. Доказів порушення порядку утримання такого податку акт перевірки не містить. Контролюючий орган фактично встановив порушення платником податків строків перерахування податку до бюджету, установлених ПК України, що не є тотожним порушенню правил сплати податку до бюджету.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необгрунтоване застосування контролюючим органом пп.54.3.5 п.54.3 ст.54 ПК України до спірних правовідносин, що мало наслідком повторне визначення відповідачем податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб для податкового агента, яке попередньо вже було самостійно визначено таким податковим агентом та набуло статусу узгодженого у встановленому законом порядку.

Встановлені судом фактичні обставини справи дають підстави для висновку про неправомірність податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 21.10.2016 в частині податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 94330,76 грн. та наявність підстав для його скасування.

Перевіряючи правомірність нарахування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 214857,14 грн., суд встановив та врахував наступне.

Згідно з п.126.1 ст.126 ПК України (в редакції на час виникнення відповідних правовідносин) у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Водночас пунктом 127.1 ст.127 ПК України передбачено, що ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, -

тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, -

тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Відповідальність за погашення суми податкового зобов'язання або податкового боргу, що виникає внаслідок вчинення таких дій, та обов'язок щодо погашення такого податкового боргу покладається на особу, визначену цим Кодексом, у тому числі на податкового агента. При цьому платник податку - отримувач таких доходів звільняється від обов'язків погашення такої суми податкових зобов'язань або податкового боргу, крім випадків, встановлених розділом IV цього Кодексу.

Положення статті 126 ПК України щодо застосування штрафної санкції застосовується у випадку, коли має місце несвоєчасність сплати платником податків узгодженої суми грошового зобов'язання. При цьому розмір такої санкції прямо залежить від часу затримки такої сплати.

Тобто, у разі якщо платник податків не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобов'язання протягом строків, передбачених ПК України, такий платник податків притягується до відповідальності відповідно до статті 126 ПК України.

Статтею 127 ПК України встановлено міру відповідальності, яка покладається на платника податків, у тому числі і на податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при цьому розмір штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) не відповідно до часу затримки такої несплати (як передбачено статтею 126 ПК України), а залежно від кількості допущених порушень протягом певного періоду часу. Тобто склад порушення передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент виплати доходу.

Таким чином, для надання правильної правової оцінки спірним правовідносинам підлягає встановленню, чи мало місце прострочення сплати узгоджених податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб чи неперерахування такого податку.

Суд встановив, що на час документальної перевірки заробітну плату (дохід) за період з січня 2013р. по червень 2016р. працівникам позивача виплачено повністю; податок на доходи фізичних осіб, нарахований при виплаті (нарахуванні) заробітної плати працівникам позивача, з січня 2013р. по вересень 2015р. перерахований до бюджету повністю; податок на доходи фізичних осіб за жовтень 2015р. перераховано частково, заборгованість становить 1401,70 грн.; податок на доходи фізичних осіб за період з листопада 2015р. по травень 2016р. включно не перераховано; загальна сума заборгованості по ПДФО 94330,76 грн.

При цьому в акті перевірки зазначено про встановлене порушення граничних строків сплати податкового зобов'язання до бюджету. Будь-які фактичні дані, які свідчили б, що в період з січня 2013р. по вересень 2015р. платник податків перераховував податок на доходи фізичних осіб після виплати заробітної плати (доходу) працівникам, в акті перевірки та в додатках до акта перевірки не зазначені. Не встановлені такі відомості й під час дослідження в судовому засіданні наданих відповідачем копій з журналу-ордеру та відомості по рахунку 641 "Прибутковий податок" за перевірений період (а.с.199-203), позаяк у відповідних облікових регістрах відображені виключно суми бухгалтерських проведень та не міститься інформація щодо дати перерахування коштів до бюджету. Суд не приймає доводів відповідача про те, що такі обставини були встановлені додатковою документальною перевіркою, оформленою актом №000829/17-12-13/26206615 від 27.12.2016 (а.с.204-213), оскільки оскаржене податкове повідомлення-рішення було прийняте на підставі акта перевірки № 45/14-141/26206615 від 05.10.2016, який відповідних відомостей не містить та не був відкликаний контролюючим органом після проведення додаткової документальної перевірки.

Факту несплати до бюджету податкового зобов'язання з ПДФО за жовтень 2015р. - травень 2016р. позивач не заперечив та не надав суду доказів протилежного. Відтак, суд вважає, що контролюючий орган за наслідками документальної перевірки дійшов обгрунтованого висновку щодо неперерахування такого податку до бюджету під час виплати доходу працівникам позивача за період жовтень 2015р. - травень 2016р., позаяк заробітна плата за вказані періоди на час документальної перевірки була виплачена в повному обсязі. Таким чином, у зв'язку з виявленим порушенням у контролюючого органу були наявними підстави для застосування штрафних (фінансових) санкцій за несплату податку до бюджету податковим агентом до або під час виплати доходу, відповідно до п.127.1 ст.127 ПК України, залежно від кількості допущених порушень протягом певного періоду часу.

Разом з тим, як встановлено з дослідженого судом розрахунку на загальну суму 214857,14 грн. (а.с.170), контролюючий орган застосував до позивача штрафні санкції на підставі зазначеної норми податкового закону за весь перевірений період, починаючи з 01.01.2013. Сальдо (не перерахований до бюджету ПДФО) на 01.01.2013 в сумі 55317,46 грн., зазначене в розрахунку та враховане в загальному обрахунку штрафної санкції, не відповідає обумовленому показнику, відображеному в акті перевірки (30837,73 грн.). Представники відповідача в судовому засіданні пояснити таку невідповідність не змогли, вказавши на допущену описку в розрахунку. Зазначена обставина дає суду підстави критично оцінити розрахунок штрафних санкцій як виконаний арифметично хибно.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що за період з січня 2013р. по вересень 2015р. мало місце прострочення сплати позивачем узгоджених податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, у зв'язку з чим до такого платника податків могли бути застосовані штрафні санкції відповідно до ст.126 ПК України; за період з жовтня 2015р. по травень 2016р. мала місце несплата податку до бюджету під час виплати доходу, у зв'язку з чим до платника податків могли бути застосовані штрафні санкції відповідно до ст.127 ПК України.

З огляду на наведене, суд вважає, що контролюючий орган неправильно визначив період несплати позивачем податку до бюджету під час виплати доходу та припустився арифметичної помилки в розрахунку штрафної санкції, а відтак розрахунок штрафної санкції в загальній сумі 214857,14 грн. не може бути визнаний обгрунтованим. При цьому суд не може перебирати на себе повноваження контролюючого органу, змінювати період застосування штрафних санкцій та здійснювати їх перерахунок відповідно до встановлених в судовому засіданні обставин.

Таким чином суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 21.10.2016 в частині штрафних (фінансових) санкцій в сумі 214857,14 грн. є необгрунтованим та підлягає скасуванню.

Щодо нарахованої пені в сумі 29214,61 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до пп.129.1.3 п.129.1 ст.129 ПК України пеня нараховується у день настання строку погашення податкового зобов'язання, визначеного податковим агентом при виплаті (нарахуванні) доходів на користь платників податків - фізичних осіб, та/або контролюючим органом під час перевірки такого податкового агента.

Пунктом 129.4 ст.129 ПК України встановлено, що пеня, визначена підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті, нараховується із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виплати (нарахування) доходів на користь платників податків - фізичних осіб.

В ході судового розгляду адміністративної справи встановлено порушення позивачем граничних строків погашення податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб при виплаті (нарахуванні) доходів на користь платників податків - фізичних осіб за весь перевірений період.

Представник позивача в судовому засіданні виявлене порушення визнав.

Заперечення позивача щодо нарахованої пені з підстав неправильно застосованої форми податкового повідомлення-рішення суд вважає необгрунтованим та відхиляє з урахуванням такого.

Відповідно до Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204, податкове повідомлення-рішення за формою "Д" складається за результатами перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкових агентів (юридичних або фізичних осіб), з питань правильності нарахування, повноти та своєчасності сплати податків та зборів, в тому числі податку на доходи фізичних осіб, при виплаті доходів на користь платників податків-фізичних осіб.

Податкове повідомлення-рішення з формою "Д" складається, якщо дані перевірок свідчать про порушення податковим агентом правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податку на доходи фізичних осіб та/або військового збору та контролюючий орган визначає суму грошових зобов'язань (податкових зобов'язань та/або штрафних (фінансових) санкцій) та/або пені, зокрема, у разі встановлення за результатами перевірки порушень податковим агентом термінів сплати податку на доходи фізичних осіб та/або військового збору.

Відтак, контролюючим органом за наслідками документальної перевірки правомірно застосовано форму "Д" податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході судового розгляду адміністративної справи відповідачем не доведено правомірності визначення податкового зобов'язання в сумі 94330,76 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 214857,14 грн., а відтак податкове повідомлення-рішення в цій частині не відповідає критеріям правомірності та підлягає скасуванню, а адміністративний позов в обумовленій частині - задоволенню. Доводи позивача та встановлені фактичні обставини справи не спростовують правомірності застосованої пені в сумі 29214,61 грн., а тому підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

За встановлених обставин адміністративний позов слід задовольнити частково на загальну суму 309187,90 грн.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Загальна сума задоволених позовних вимог 309187,9 грн., що становить 91,37% від загальної суми позовних вимог за адміністративним позовом (338302,51 грн.). Документально підтверджені судові витрати позивача (судовий збір) в сумі 5076,04 грн. (а.с.14). Таким чином, відповідно до ч.3 ст.94 КАС України суд присуджує на користь позивача судові витрати в розмірі 4637,98 грн.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 21.10.2016 в частині податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 94330,76 грн., в частині штрафних (фінансових) санкцій в сумі 214857,14 грн., на загальну суму 309187,90 грн.

В решті позову відмовити.

Присудити на користь позивача ОСОБА_4 підприємство "Рівненський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України" за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Рівненська ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області судовий збір у розмірі 4637,98 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дорошенко Н.О.