Справа № 333/5980/16-а(2-а/333/274/16)
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 червня 2017 рокусправа № 333/5980/16-а(2-а/333/274/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Прокопчук Т.С.

суддів: Шлай А.В. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 16 листопада 2016 року по справі

за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району про невиплату частини разової грошової допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 01.11.2016 року звернулася до суду з позовом до відповідача Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району (далі - УПСЗН Запорізької МР по Комунарському району), в якому просить зобов'язати відповідача здійснити їй виплату одноразової грошової допомоги до 5 травня в повному обсязі за 2013 - 2016 роки в розмірі 19 313 грн.

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.11.2016 року позовні вимоги в частині виплати щорічної одноразової допомоги до 5 травня за 2013-2015 роки залишено без розгляду, в частині періоду 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.11КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є членом сім`ї (дружиною) інваліда війни 3 групи ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та відповідно до посвідчення Серії НОМЕР_1 від 29.05.2013 року має право на пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, перебуває на обліку в УПСЗН Запорізької МР по Комунарському району та отримує щорічну одноразову допомогу до 05 травня.

Як вбачається з довідки УПСЗН Запорізької МР по Комунарському району №09-5629 від 15.11.2016 року та пояснень позивача, відповідачем щорічна разова грошова допомога до 05 травня була виплачена її чоловіку ОСОБА_3 в розмірі 745 грн. у 2013 році, а після його смерті їй, як його дружині, в розмірі 400 грн. у 2014 році, в розмірі 440 грн. у 2015 році, в розмірі 500 грн. у 2016 році.

Не погодившись з вказаними обставинами, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Частиною 2 ст.99 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції щодо залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_1 в частині виплати щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня за період 2013-2015 років, оскільки адміністративний позов подано позивачем 01.11.2016 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції Комунарського районного суду м. Запоріжжя, а тому відповідно до приписів ст.99 КАС України право на захист порушених прав та законних інтересів підлягає розгляду судом в межах 6-місячного строку, тобто за 2016 рік.

Посилання позивача на ту обставину, що про порушенні права в частині вимог за 2013-2015 роки вона дізналася лише у серпні 2016 року під час звернення до Центру Безоплатної вторинної допомоги, як на підставу поновлення пропущеного строку звернення до суду згідно ст. 100 КАС України є безпідставними, оскільки виплата зазначеної допомоги є періодичною, що свідчить про обізнаність особи на час отримання нарахованих сум допомоги про неправомірність, на її думку, дій суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII від 22.10.1991 року (далі - Закон №3551-XII), з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008, виплату членам сімей, зазначеним у п. 1 ст. 10 цього Закону, а також дружинам (чоловікам) померлих інвалідів війни, які не одружились вдруге, суму щорічної разової грошової допомоги до 5 травня встановлено у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

01.01.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу щодо реформи міжбюджетних відносин» №79-VІІІ від 28.12.2014 року, яким внесено зміни до Бюджетного кодексу України та п. 26 встановлено, що норми і положення, зокрема, ст. 15 Закону №3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

З набранням чинності цих законодавчих змін, які неконституційними не визнавалися, розмір щорічної разової допомоги до 05 травня у 2016 році визначався відповідно до приписів постанови Кабінету Міністрів України №141 від 02.03.2016 року «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом №3551-XII і Законом України «Про жертви нацистських переслідувань» № 1584-III від 23.03.2000 року (далі - Постанова КМУ №141) та становив, зокрема для членів сімей загиблих та дружин (чоловіків) померлих інвалідів війни у розмірі 465 грн.

05.05.2016 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України № 320 від 29.04.2016 року «Про збільшення розмірів щорічної разової грошової допомоги до 5 травня деяким категоріям громадян» (далі - Постанова КМУ №320), якою внесено зміни до Постанови КМУ №141 та визначено, що розмір щорічної разової допомоги до 05 травня у 2016 році, зокрема для членів сімей загиблих та дружин (чоловіків) померлих інвалідів війни становить 500 грн.

Статтею 22 Загальної декларації прав людини визначено, що розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12.10.2004 року.

В силу викладеного колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності здійснення виплати відповідачем у 2016 році щорічної одноразової допомоги до 05 травня позивачу відповідно до ст. 15 Закону № 3551-XII в порядку та розмірі встановленому Постановою КМУ №141 з урахуванням змін внесених Постановою КМУ №320.

Доводами апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовуються.

За таких обставин суд вважає, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалене рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 16 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Т.С. Прокопчук

Суддя: А.В. Шлай

Суддя: С.В. Чабаненко