Справа № 504/2714/16-а
Суддя: Рідник І. Ю.
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №504/2714/16-а
№2-а/504/52/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2017

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:

судді Рідник І.Ю.

секретаря Сокурцової Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Доброслав справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Миколаєві Департаменту патрульної поліції про визнання дій противоправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом, який в подальшому уточнено, до відповідача про визнання дій патрульного поліцейського неправомірними та скасування постанови серії ПС2 №597866 від 25(27).07.2016 року про адміністративне правопорушення, зазначивши в обґрунтування позову, що 25.07.2016 року близько о 22.15 год., вона разом з друзями на автомобілі «Фольцваген», державний номер НОМЕР_1, поверталася з баз відпочинку Коблево в м.Южний. Перед виїздом з баз відпочинку була зупинена людиною в чорній формі, ймовірно співробітником патрульної поліції (імя та посада невідома у звязку із тим, що співробітник не відрекомендувався). Співробітник пояснив, що причиною зупинки є те, що на такій автомобіль у нього є орієнтировка, потім сказав, що вважає, що вона перебуває у нетверезому стані, а потім, що не пристебнутий ремінь та не горять лампочки. Після того, як вона заглушила мотор та почала вимагати у співробітника оглянути авто та провести їй медогляд на стан спяніння, ця особа почала вимагати від неї показати документи права та реєстраційний талон. Нею були показані посвідчення водія та техпаспорт на автомобіль, що таке реєстраційний талон, їй не було відомо та згідно ПДД України вона його мати не повинна. З підстав того, що від неї продовжували вимагати документ, який у неї не повинен бути та пошли на її адресу загрози про відібрання автомобіля та прав, вона зателефонувала на лінію 102 та тільки після цього її відпустили. Однак через 10 хвилин її автомобіль почала переслідувати машина патрульної поліції та через гучномовець вимагали зупинитися. Не бажаючи зупинятися у неосвітлювальній частини дорозі вона продовжила рух та зупинилася на вимогу працівників поліції у світлому місці на трасі. За цей час її друзями по лінії 102 була викликана поліція на місце їх зупинки. Після приїзду слідчо-оперативної групи працівники патрульної поліції уїхали. З будь-якими документами співробітники патрульної поліції її не знайомили та їй не видавали. Проте, в серпні місяці 2016 року нею по пошті була отримана постанова серії ПС2 №597866 від 25(27).07.2016 року, з виправленням у даті складання, про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.1 КУпАП за порушення пп. 2.1.б ПДД України з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. У звязку з суттєвим порушенням неправомірними діями співробітників патрульної поліції її прав та інтересів нею подано даний позов до суду, якій вона просить задовольнити з урахуванням уточнень.

В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але на адресу суду направлено письмове заперечення на позов, у якому представником відповідача ОСОБА_2 зазначено, що позивач порушила п.2.1.б ПДР України, не надавши на законну вимогу працівника поліції реєстраційний документ на транспортний засіб, на підставі чого інспектором Маруковим О.В. винесено постанову про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП України. Підтвердити обставини події, яка відбувалася 25.07.2016 року не представляється можливим, оскільки відеозапис з нагрудного відео регістратора інспектора поліції, на якому зафіксовані пояснення правопорушника не зберігся у звязку із значним проміжком часу. Вважає, що постанова по факту вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП водієм транспортного засобу «Фольцваген», д.н. НОМЕР_1, ОСОБА_1 інспектором Маруковим О.В. винесена з дотриманням вимог діючого законодавства, зі змістом постанови правопорушницю було ознайомлено та копія постанови була їй вручена. На підставі викладеного, просить в позові відмовити.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаче-ні Конституцією та законами України.

Статтею 8 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.18, ч.1 ст.30 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський зобовязаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, професійно виконувати свої службові обовязки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обовязків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини, та інше.

Поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом.

Згідно ст.35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, зокрема, якщо водій порушив Правила дорожнього руху. Поліцейський зобов'язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

- 2 -

Судом установлено, що інспектором УПП в м.Миколаєві ОСОБА_4 27(25).07.2016 року винесена постанова серії ПС2 №597866 про притягнення водія ТЗ «Фольцваген», д.н. НОМЕР_1, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП за порушення п.п.2.1 б ПДР України, а саме: водій не мала при собі (не предявила) на закону вимогу працівника поліції реєстраційний талон на транспортний засіб, за вчинення якого накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425.00 грн. Також зазначено, що копія постанови направлена правопорушнику рекомендованим листом за вих.6952/41/16-2016 від 03.08.2016р. /а.с.3/.

Частиною 1 ст.126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб.

Відповідно до пп.2.1.б «Правил дорожнього руху України» водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: реєстраційний документ на транспортний засіб, який підтверджує право управління, користування чи розпорядження таким транспортним засобом.

Реєстраційним документом є технічний паспорт на транспортний засіб. Наявність реєстраційного талону у водія на транспортний засіб жодним нормативним актом не передбачено.

Отже, вимога інспектора поліції до позивача про предявлення нею реєстраційного талону на транспортний засіб є безпідставною, тому в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.126 КУпАП та ОСОБА_1 без законних правових підстав було притягнуто до адміністративної відпові-дальності.

Згідно ст.280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязана зясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушен-ня, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.ст. 254, 256 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповнова-женими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналогічний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі без складання протоколу передбачено і п. 4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року, відповідно до якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, у тому числі, статтею 126 КУпАП.

Відповідно до ч.6 ст.258 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як убачається з постанови серії ПС2 №597866, дата складання постанови і дата вчинення адміністра-тивного правопорушення водієм автомобіля НОМЕР_2, ОСОБА_1 точно не визначена або 27, або 25 липня 2016 року. З постановою правопорушника не ознайомлено та копія постанови йому не вручена, а направлена поштою, що спростовує ствердження представника відповідача про дотримання інспектором Маруковим О.В. норм діючого законодавства при притягненні позивача до адміністративної відповідальності.

Статтею 71 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, саме відповідач повинен довести суду правомірність своїх дій при накладенні адміністративного стягнення, а також надати докази, якими підтверджується факт скоєння позивачем відповідного адміністративного правопорушення.

Відповідачем доказів щодо правомірності дій інспектора УПП в м.Миколаєві ОСОБА_4 по притягнен-ню позивача до адміністративної відповідальності суду не надано, матеріали, на підставі яких ним була винесена постанова серії ПС2 №597866 від 27(25).07.2016 року відносно водія ОСОБА_1 та визнано її винною за ст.126 ч.1 КУпАП суду направлено не було.

Таким чином, вимоги позивача про скасування постанови про притягнення її до адміністративної відпо-відальності за ч.1 ст.216 КУпАП є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

- 3-

Згідно п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення іншого органу (по-садової особи) про накладання адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищес-

тоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Главою 24 КУпАП передбачено тільки оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення. Оскарження дії/бездіяльності посадової особи, що складала протокол про адміністративне правопорушення Кодексом України про адміністративне правопорушення не передбачено.

Статтею 293 КУпАП визначено перелік рішень, які приймаються органом (посадовою особою) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.3 ст.293 КУпАП орган, при розгляді скарги на постанову по справ про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: скасовує постанову і закриває справу.

Таким чином, вимога позивача про визнання дій інспектора патрульної поліції неправомірними задоволенню не підлягає.

На підставі ст.19 Конституції України, ст.ст.126,251, 254, 255, 256, 258, 280, 283, 288 КУпАП, ст.ст.8, 18,30,35Закону України «Про національну поліцію» і керуючись ст.ст.11,17,158-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Ми-колаєві Департаменту патрульної поліції про визнання дій противоправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ПС2 №597866 від 25(27).07.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень. та справу про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: