Справа № 369/11116/16-а
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2017 року № 369/11116/16-а

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання Сіренко Ю.П., за участю представників позивача та представника відповідача, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Києві адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу №2 Управління контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту ДАБІ у Київській області ОСОБА_2, Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Київській області

про визнання протиправним та скасування постанови та припису,

В С Т АН О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу №2 Управління контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Київській області ОСОБА_2, (далі Відповідач 1), Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Київській області (далі Відповідач 2), в якій просить визнати незаконною та скасувати постанову №А-1711/1 від 17.11.2016 року у справі про адміністративне правопорушення та скасувати Припис №С-0411/1 від 04.11.2016 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

В обґрунтування своєї правової позиції зазначає, що Відповідачем 1 було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил об'єкту будівництва: Будівництво індивідуального житлового будинку, що знаходиться за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, с. Тарасівка, вул. Садова, 4.

Позивач зазначає, що ним було отримано Протокол у справі про адміністративне правопорушення №1-Л-А-0411/1 від 04.11.2016 року, Постанову №А-1711/1 від 17.11.2016 року у справі про адміністративне правопорушення та Припис №С-0411/1 від 04.11.2016 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з вимогою усунення допущених правопорушень містобудівного законодавства в термін до 30.01.2017 року.

У судових засіданнях представники позивача підтвердили обставини викладені у позовній заяві, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

В судове засідання з'явилась представник Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Київській області, яка щодо позовних вимог заперечує в повному обсязі, просить в їх задоволенні відмовити із підстав викладених в письмових запереченнях, та зазначає про правомірність винесення Постанови №А-1711/1 від 17.11.2016 року у справі про адміністративне правопорушення та Припису №С-0411/1 від 04.11.2016 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, оскільки Відповідачем 1 були виявлені ряд порушень під час здійснення будівництва будинку Позивачем, які необхідно усунути.

У своїх поясненнях Відповідач 2 зазначає, що 04.11.2016 р. Головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу №2 Управління контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Київській області ОСОБА_2 було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил об'єкту будівництва: Будівництво індивідуального житлового будинку, що знаходиться за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, с. Тарасівка, вул. Садова, 4.

За результатами зазначеної позапланової перевірки Відповідачем 1 складено Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 04.11.2016 року та Протокол у справі про адміністративне правопорушення №1-Л-А-0411/1 від 04.11.2016 року.

Вказав, що за результатами зазначеної позапланової перевірки Відповідачем 1 було виявлено ряд порушень а саме: виконання Позивачем загально-будівельних робіт з будівництва двоповерхового індивідуального житлового будинку без отримання вихідних даних, належним чином розробленої та затвердженої проектної документації та документу, що надає право на виконання будівельних робіт, чим, на думку Відповідача 1, порушено вимоги ст.5 Закону України "Про основи містобудування", та ст. ст. 27, 29, 31, 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". Крім того, вигрібна яма, влаштована на відстані 7,5 м. від вікон вказаного двоповерхового індивідуального житлового будинку, та на відстані 6,3 м. від вікон житлового будинку на земельній ділянці, що розташована на захід, чим, на думку Відповідача 1, порушено вимоги п. 3.26 ДБН 360-92** "Містобудування. Планування та забудова міських та сільських поселень".Крім того, на думку, Відповідача 1, будівельний НОМЕР_1, затверджений 13.04.1994 р., наданий під час перевірки, не відповідає вимогам Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 05.07.2011 р. №103 (у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 25.02.2013 №66). Разом з тим, на думку Відповідача 1, Позивач зазначила недостовірні відомості у повідомленні про початок будівельних робіт, що є порушенням положень ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" є також неспівпадіння поштових адрес Позивача. Так, рішенням виконавчого комітету Тарасівської сільської ради №77/7 від 23.09.1993 р. Позивачу надано земельну ділянку за адресою с. Тарасівка, вул. Садова, 34, а в повідомленні про початок будівельних робіт значиться адреса с. Тарасівка, вул. Садова, 4.

Пояснив, що 17.11.2016 року за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення визнано Позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1,5 ст. 96 КУпАП про що винесено постанову №А-1711/1 від 17.11.2016 року у справі про адміністративне правопорушення та накладено штраф у розмірі 4 250 грн.

Крім того, складено Припис №С-0411/1 від 04.11.2016 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Вважає, що посадові особи Інспекції під час проведення перевірки діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством у сфері містобудівної діяльності.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 04.11.2016 р. Відповідачем 1 було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил об'єкту будівництва: Будівництво індивідуального житлового будинку, що знаходиться за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, с. Тарасівка, вул. Садова, 4.

З матеріалів справи вбачається, що Позивачем отримано наступні документи, що регулюють питання здійснення забудови вищевказаної земельної ділянки, що належить Позивачу: рішення №77/7 від 23.09.1993 року виконкому Тарасівської сільської Ради народних депутатів, яким надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку на 5 кімнат, загальною площею 125 кв. м та господарських будівель в с. Тарасівка по вул. Садовій;рішення № 77/7 від 23.09.1993 року виконкому Тарасівської сільської Ради народних депутатів,яким було розглянуто заяву Позивача та надано земельну ділянку на будівництво індивідуального житлового будинку та господарських приміщень; схема земельної ділянки, виготовлена землевпорядником Тарасівської сільської ради 15.12.1993 року;план забудови садиби, затверджений головним архітектором Києво-Святошинського району 13.04.1994 року; акт про відведення в натурі присадибної земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку, затверджений головним архітектором Києво-Святошинського району 13.04.1994 року;будівельний паспорт, затверджений головним архітектором Києво-Святошинського району 13.04.1994; типовий проект одноквартирного двоповерхового 5-кімнатного житлового будинку; державний акт на право приватної власності на землю І-КВ № 064498, виданий на підставі рішення виконкому Тарасівської сільської ради 07.05.2001 року.

Судом встановлено, що станом на дату проведення перевірки Відповідачем 1 у Позивача в наявності знаходилося рішення № 77/7 від 23.09.1993 року виконкому Тарасівської сільської Ради народних депутатів, яким надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку за вказаною адресою, а також рішення № 77/7 від 23.09.1993 року виконкому Тарасівської сільської Ради народних депутатів, яким було розглянуто заяву Позивача та надано земельну ділянку на будівництво індивідуального житлового будинку та господарських приміщень.

Згідно статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про основи містобудування» від 16.11.1992 №2780-ХІІ (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державне регулювання у сфері містобудування здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою та Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку, встановленому законодавством (далі - Закон №2780-ХІІ).

Згідно статті 8 Закону №2780-ХІІ державне регулювання, зокрема, полягає у контролі за дотриманням законодавства у сфері містобудування, державних стандартів і норм, вимог вихідних даних, затвердженої містобудівної документації та проектів конкретних об'єктів, раціональним використанням територіальних і матеріальних ресурсів при проектуванні та будівництві.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.14 Закону України "Про основи містобудування" (в редакції від 16.11.1992 року) до компетенції виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад у сфері містобудування належала видача у встановленому порядку забудовникам архітектурно-планувальних завдань, технічних умов на будівництво, реконструкцію будинків і споруд, благоустрій територій, дозволів на проведення цих робіт.

У відповідності до положень ст.22 Закону України "Про основи містобудування" забудова земельних ділянок, що надаються для містобудівних потреб, здійснюється після виникнення права власності чи права користування земельною ділянкою у порядку, передбаченому земельним законодавством, та одержання дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до п.8 розділу V Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 року, дозволи на виконання будівельних робіт, отримані до набрання чинності цим Законом, є чинними до завершення будівництва обєкта.

Положеннями ст. 58 Конституції України передбачено, що Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Рішенням Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року визначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, з урахуванням наведених норм Конституції України та рішення Конституційного Суду України, суд приходить до висновку, що дозвіл на виконання будівельних робіт, виданий рішенням виконавчого комітету Тарасівської сільської ради №77/7 від 23.09.1993 року є належним документом для початку виконання робіт.

В свою чергу, посилання Відповідача 2 на необхідність застосування положень Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Положення про державний архітектурно-будівельний контроль, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №225 від 25.03.1993 року, положень ДБН А 3.1.-2-93є такими, що не ґрунтуються на нормах діючого на момент отримання дозволу на виконання будівельних робіт законодавства, а відтак не можуть бути враховані судом при розгляді справи.

Доводи Відповідача 2 щодо виконання Позивачем загально-будівельних робіт з будівництва двоповерхового індивідуального житлового будинку без належним чином розробленої та затвердженої проектної документації спростовуються наявним у матеріалах справи типовим проектом одноквартирного двоповерхового 5-кімнатного житлового будинку, затвердженим районним архітектором Києво-Святошинського району 13.04.1994 року.

Посилання Відповідача 2 на наведення Позивачем недостовірних даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт, у зв'язку з невідповідністю адрес, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме рішення виконавчого комітету Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 09.11.2016 № 75/29. Відтак суд приходить до висновку, щодо відсутності в діях Позивача порушень передбачених ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Твердження Відповідача 2 щодо невідповідності будівельного паспорта №184, затвердженого 13.04.1994 року положенням Закону "Про регулювання містобудівної діяльності", а також Порядку видачі будівельного паспорту забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 05.07.2011 № 103 (у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 25.02.2013 № 66) не можуть бути взятими судом до уваги, оскільки станом на момент початку будівництва у Позивача був наявний будівельний паспорт, копія якого додана до позовної заяви та знаходиться в матеріалах справи. Крім того, на момент початку будівництва не діяв Порядок видачі будівельного паспорту забудови земельної ділянки, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 05.07.2011 № 103 (у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 25.02.2013 № 66). Відтак будівельний паспорт отриманий до моменту набрання чинності зазначеними нормативно-правовими актами не може вважатися таким, що не відповідає їх вимогам.

Крім того, проаналізувавши надані до матеріалів справи як Відповідачем 2 так і Позивачем знімки сервісу GoogleEarth, суд приходить до висновку про знаходження на земельній ділянці, належній Позивачу, господарської будівлі, а відтак твердження Відповідача 2 щодо того, що будівництво вищевказаних будівель здійснювалося в період з серпня 2010 року по квітень 2013 року (як зазначено у Акті, Протоколі та Приписі), а не починаючи з 1995 року і по сьогоднішній день, є безпідставними та необґрунтованими.

Щодо доводів Відповідача 2 стосовно порушення Позивачем місця розміщення вигрібної ями, суд зазначає наступне.

З пояснень Відповідача 2 та протоколу, складеного Відповідачем 1вбачається, що вигрібна яма влаштована на відстані орієнтовно 7,5 м від вікон вказаного двоповерхового індивідуального житлового будинку та на відстані орієнтовно 6,3 м від вікон житлового будинку на земельній ділянці, що розташована на захід, чим порушено п. 3.26 ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських та сільських поселень".

Положеннями п. 3.26 ДБН 360-92 передбачено, що відповідно до санітарних вимог майданчики для компосту, дворові вбиральні та очисні споруди каналізації повинні знаходитись у глибині двору не ближче 15 м від вікон житлових будинків, в тому числі і сусідніх садиб, сараї для утримання худоби і птиці - не ближче 12 м. Господарські будівлі й гаражі допускається об'єднувати на суміжних ділянках.

Відповідно до положень п. 1.1. Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених наказом Міністерства охорони здоровя України від 17.03.2011 № 145 та зареєстрованих Міністерством юстиції України 05.04.2011 за № 457/19195 і чинних з 01.01.2012, вигрібна яма (вигріб) інженерна споруда у вигляді поглиблення в землі, виконана з водотривкого матеріалу, призначена для збирання та зберігання рідких відходів, наземна частина якої обладнана щільно прилягаючою кришкою та решіткою для відокремлення твердих відходів (жодного слова про очисні споруди каналізації).

У відповідності до п. 2.22. Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених наказом Міністерства охорони здоровя України від 17.03.2011 № 145 та зареєстрованих Міністерством юстиції України 05.04.2011 за № 457/19195 і чинних з 01.01.2012, місце розміщення вигребу на присадибній ділянці та відстань від нього до власного житлового будинку визначає власник цього будинку з додержанням правил добросусідства.

Таким чином, проаналізувавши вказані норми законодавства, суд приходить до висновку про безпідставність вимог Відповідачів щодо порушення порядку розміщення вигребу на земельній ділянці, що належить Позивачу.

За вказаних обставин, з урахуванням усіх доказів, наданих до матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання протиправною та скасування Постанови №А-1711/1 від 17.11.2016 року у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Враховуючи відсутність будь-яких порушень положень містобудівного законодавства, вимога про скасування Припису №С-0411/1 від 04.11.2016 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Частина перша статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вищевказане суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Позивача.

У відповідності до положень ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 69, 70, 71, 72, 158-163, 167, 2442 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати Постанову № А-1711/1 від 17 листопада 2016 року у справі про адміністративне правопорушення.

3. Визнати протиправним та скасувати Припис №С-0411/1 від 04.11.2016 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 12 червня 2017 р.