Справа № 813/1559/14
Суддя: Веденяпін О.А.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року м. Київ К/800/25555/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого - Веденяпіна О.А. (судді-доповідача), Маринчак Н.Є., Цвіркуна Ю.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області

на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2014 року

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року

у справі № 813/1559/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельний Альянс»

до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельний Альянс» (далі - позивач, ТОВ «Будівельний Альянс») звернулось в суд з позовом до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (далі - відповідач, Інспекція) про визнання протиправними дії щодо призначення та проведення позапланової виїзної документальної перевірки; визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27 лютого 2014 року №.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2014 року, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року, адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії ДПІ у Галицькому районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області щодо призначення та проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Будівельний Альянс» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаєморозрахунках з ТОВ «АРКТУР» за липень 2011 року, ПП «Патронат» за вересень 2011 року, листопад 2012 року ТОВ «Промтехметал» за лютий 2011 року, квітень 2011 року, ТОВ «Універсаліс» за березень 2012 року, ОСОБА_3 за вересень 2011 року, листопад 2011 року, ПП «Екоенергобуд» за жовтень 2010 року, листопад 2010 року, ПП «Аеромакс-Сервіс» за жовтень 2010 року, ТОВ «Куверт-Україна» за липень 2011 року, ДП «Фріфлай Тернопіль» за липень 2011 року, ТОВ «Зорепад-Прем'єр» за червень 2011 року, ПП «ЗЕС» за грудень 2010 року, ПП «МКМ-Сервіс» за листопад 2010 року, грудень 2010 року, ТОВ «Метро Кеш Енд Кері Україна» за жовтень 2010 року, листопад 2010 року, грудень 2010 року, лютий-жовтень 2011 року, лютий 2012 року, а також документального підтвердження використання у власній господарській діяльності товарів (робіт, послуг) або подальшої реалізації цих товарів (робіт, послуг) від вищезазначеного контрагента, за результатами якої складено акт №486/22-40/32569387 від 12 листопада 2013 року. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 27 лютого 2014 року № .

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Інспекція подала касаційну скаргу, в якій просила їх скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про відхилення касаційної скарги, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за результатами позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Будівельний Альянс» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаєморозрахунках з ТОВ «АРКТУР» за липень 2011 року, ПП «Патронат» за вересень 2011 року, листопад 2012 року ТОВ «Промтехметал» за лютий 2011 року, квітень 2011 року, ТОВ «Універсаліс» за березень 2012 року, ОСОБА_3 за вересень 2011 року, листопад 2011 року, ПП «Екоенергобуд» за жовтень 2010 року, листопад 2010 року, ПП «Аеромакс-Сервіс» за жовтень 2010 року, ТОВ «Куверт-Україна» за липень 2011 року, ДП «Фріфлай Тернопіль» за липень 2011 року, ТОВ «Зорепад-Прем'єр» за червень 2011 року, ПП «Західна енергетична спілка» за грудень 2010 року, ПП «МКМ-Сервіс» за листопад 2010 року, грудень 2010 року, ТОВ «Метро Кеш Енд Кері Україна» за жовтень 2010 року, листопад 2010 року, грудень 2010 року, лютий-жовтень 2011 року, лютий 2012 року, а також документального підтвердження використання у власній господарській діяльності товарів (робіт, послуг) або подальшої реалізації цих товарів (робіт, послуг) від вищезазначеного контрагента, за результатами якої складено акт №486/22-40/32569387 від 12 листопада 2013 року, згідно з яким встановлено порушення позивачем вимог: підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4, підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого позивачем занижено податковий кредит за грудень 2010 року в сумі 3562,89 грн.; пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, завищення податкового кредиту в сумі 87995,10 грн., в тому числі за лютий 2011 року на суму 54978,30 грн., за квітень 2011 року на суму 33016,80 грн.

На підставі акта перевірки та рішення ГУ Міндоходів у Львівській області про результати розгляду скарги від 20 лютого 2014 року №4421/10/13-01-10-08-05/254 Інспецією винесено податкове повідомлення-рішення від 27 лютого 2014 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 92449,71 грн., з яких за основним платежем - 91557,99 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції - 891,72 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що відповідачем не доведено наявності законних підстав для проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Будівельний Альянс», а також не спростовано твердження позивача про повторне нарахування податкових зобов'язань у зв'язку з здійсненням господарських операцій з тим самим контрагентом (ПП «Західна енергетична спілка»).

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій, виходячи з наступного.

Згідно пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Згідно підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Таким чином, з наведеної норми вбачається, що виявлені факти, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями.

За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена.

Відповідно до пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Судами встановлено, що згідно наказу «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Будівельний Альянс» від 25 жовтня 2013 року №290 перевірка позивача здійснювалась на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України, однак, відповідачем не надано доказів направлення ТОВ «Будівельний Альянс» обов'язкового письмового запиту.

Оскільки такий запит позивачу не направлявся, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку, що підстави для проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Будівельний Альянс» були відсутні.

Крім того, судами попередніх інстанцій встановлено, що з 15 вересня 2011 року по 12 жовтня 2011 року ДПА у Львівській області проводилась планова виїзна документальна перевірка ТОВ «Будівельний альянс» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 1 жовтня 2009 року по 30 червня 2011 року, валютного та іншого законодавства за період з 1 жовтня 2009 року по 30 червня 2011 року, за результатами якої було складено акт від 19 жовтня 2011 року № 225/23-4/32569387.

В ході перевірки було перевірено дотримання вимог податкового законодавства ТОВ «Будівельний Альянс» при здійсненні господарських операцій, зокрема, за грудень 2010 року з ПП «Західна енергетична спілка». Перевіркою виявлено заниження товариством податку на додану вартість за грудень 2010 року у сумі 3562,89 грн. За наслідками перевірки винесено податкові повідомлення-рішення, визначені суми зобов'язання позивачем сплачено (що підтверджується платіжними дорученнями №369 від 7 листопада 2011 року, №567 від 7 листопада 2011 року, №1057 від 8 листопада 2011 року, №574 від 10 листопада 2011 року).

Таким чином, відповідачем було повторно визначено податкові зобов'язання за одними і тими ж операціями.

З огляду на зазначене, судами попередніх інстанцій вірно встановлено безпідставність призначення та проведення перевірки, що в свою чергу призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої. У такому разі податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки, є протиправними в силу відсутності перевірки як юридичного факту, що не потребує аналізу обставин, покладених в основу прийнятого такого податкового повідомлення-рішення.

Разом з тим, слід зазначити, що судами попередніх інстанцій встановлено факт виконання договірних зобов'язань позивачем. На його підтвердження позивачем надано копії наступних документів: щодо взаємовідносин з ПП «Західна енергетична спілка» - договору №18/11/10-01 від 18 листопада 2010 року, акту приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2010 року, акта приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2010 року, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2010 року, податкової накладної, платіжних доручень; щодо взаємовідносин з ТОВ «Промтехметал» - договору № 27/01/11 купівлі-продажу товару від 27 січня 2011 року з додатком № 1, акту прийому-передачі товару від 28 лютого 2011 року, видаткової накладної, рахунку-фактури, податкових накладних, платіжних доручень.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень.

Разом з тим відповідно до принципу змагальності суб'єкт господарювання зобов'язаний заперечувати проти доводів суб'єкта владних повноважень.

Згідно положень частини 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

За таких обставин та з урахуванням вимог частини 3 статті 2, частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних судових рішень судами першої та апеляційної інстанцій були порушені норми матеріального чи процесуального права.

Відповідно до частини 3 статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

За наведених обставин касаційна скарга підлягає відхиленню.

Галицькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області подано клопотання про заміну по даній справі відповідача - Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області правонаступником.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 4 листопада 2015 року № 892 «Деякі питання територіальних органів Державної фіскальної служби», згідно якої перейменовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби та реорганізовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної фіскальної служби, а саме Державну податкову інспекцію у Галицькому районі м.Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області перейменовано на Галицьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області.

На підставі статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів касаційної інстанції вважає за можливе допустити по даній справі заміну відповідача - Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області її правонаступником Галицькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області.

Керуючись статтями 55, 220, 220-1, 223, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

Допустити заміну відповідача - Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області її правонаступником Галицькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області.

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області) відхилити, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та на неї може бути подана заява про перегляд судових рішень Верховним Судом України з підстав та в порядку, що передбачені статтями 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді О.А. Веденяпін
Н.Є. Маринчак
Ю.І. Цвіркун