Справа № 821/785/17
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2017-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

821/785/17

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2017 р.

м. Херсон

Справа № 821/785/17

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Варняка С.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фермерського господарства "МІХАЛЕВИЧ" до Новокаховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області (Каховське відділення) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач, звернувшись до суду в обґрунтування своїх вимог, посилається на те, що Каховським відділенням Новокаховської об’єднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Херсонській області фермерському господарству "Міхалевич" надіслано лист від 31.03.2017 року вих. № 603/10/21-15-12-023 щодо не підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2017 рік.

Вважає, що рішення відповідача, оформлене листом від 31.03.2017 року вих. № 603/10/21-15-12-023 щодо не підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2017 рік є протиправним та підлягає скасуванню.

Позивач, не погоджуючись з висновками відповідача, звернувся до суду та просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення Новокаховської об’єднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Херсонській області від 31.03.2017 року вих. № 603/10/21-15-12-023 щодо не підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2017 рік позивача;

- зобов'язати Новокаховську об’єднану державну податкову інспекцію Головного Управління ДФС у Херсонській області вчинити дії щодо включення позивача до реєстру платників єдиного податку четвертої групи з 01.01.2017 року;

- стягнути з Новокаховської об’єднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Херсонській області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 3200,00 грн.

Сторони просили розглядати справу у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши докази, суд встановив такі обставини.

Відповідно до листа Каховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області від 24.03.2016 року № 1782/10/21-15-12-05-10 ФГ "Міхалевич" подало відповідно до п.п.298.8.1 п.298.8 ст. 298 Податкового кодексу України № 2755-VІ від 02.12.2010 року (зі змінами і доповненнями) наступні документи, а саме:

- загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку);

- звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки;

- розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок;

- відомість (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.

Каховською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області підтверджено статус платника єдиного податку IV групи у 2016 році ФГ "Міхалевич", код ЄДРПОУ 38339202.

Листом від 31 березня 2017 року за вих. № 603/10/21-15-12-023 позивача було повідомлено, що підприємству ФГ "Міхалевич" ( код ЄДРПОУ 38339202 ) не може бути підтверджено статус платника єдиного податку четвертої групи на 2017 рік у зв'язку з порушенням вимог підпункту 291.5-1.3 пункту 291.5-1 статті 291 Податкового кодексу України № 2755-VІ від 02.12.2010 року (зі змінами і доповненнями).

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України встановлено, що сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків, віднесено до четвертої групи суб'єктів господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності.

Згідно з пунктами 299.1, 299.2 статті 299 Податкового кодексу України, реєстрація суб'єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.

Відповідно до підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України, сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року: загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку); звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки; розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та митну політику; відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.

Відповідно до п. 299.6 ст. 299 ПК України підставами для прийняття контролюючим органом рішення про відмову у реєстрації суб'єкта господарювання як платника єдиного податку є виключно:

1) невідповідність такого суб'єкта вимогам, встановленим статтею 291 цього Кодексу;

2) наявність у суб'єкта господарювання, який утворюється у результаті реорганізації (крім перетворення) будь-якого платника податку, непогашених податкових зобов'язань чи податкового боргу, що виникли до такої реорганізації;

3) недотримання таким суб'єктом вимог, встановлених підпунктом 298.1.4 пункту 298.1 статті 298 цього Кодексу.

Згідно з приписами п. 299.10, п. 299.11 ст. 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:

1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв'язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;

2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;

3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу;

4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків.

У разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб'єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

У разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення виїзних документальних перевірок платника єдиного податку четвертої групи невідповідності вимогам підпункту 4 пункту 291.4 та пункту 291.5-1 статті 291 цього Кодексу у податковому (звітному) році або у попередніх періодах, такому платнику за такі періоди нараховуються податки та збори, від сплати яких він звільнявся як платник єдиного податку четвертої групи, та штрафні (фінансові) санкції (штрафи), передбачені главою 11 розділу II цього Кодексу. Такий платник податку зобов'язаний перейти до сплати податків за загальною системою оподаткування, починаючи з наступного місяця після місяця, у якому встановлено таке порушення.

Тобто виключення з Реєстру платників єдиного податку є особливою процедурою.

Прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку четвертої групи).

Судом встановлено, що перевірка позивача контролюючим органом не проводилась та рішення про анулювання реєстрації позивача платником єдиного податку четвертої групи відповідачем не приймалось.

Відповідно до пп. 59.1, 59.4 ст. 59 ПКУ у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що контролюючий орган не надсилав позивачу податкову вимогу.

Згідно з пунктом 299.13 статті 299 Податкового кодексу України, з метою постійного забезпечення органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб інформацією центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, щоденно оприлюднює для безоплатного та вільного доступу на єдиному державному реєстраційному веб-порталі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та власному офіційному веб-сайті такі дані з реєстру платників єдиного податку: податковий номер (для юридичної особи); найменування для юридичної особи або прізвище, ім'я, по батькові для фізичної особи; дату (період) обрання або переходу на спрощену систему оподаткування; ставку єдиного податку; групу платника податку; види господарської діяльності; дату виключення з реєстру платників єдиного податку.

Так, з 01 січня поточного року платники фіксованого сільськогосподарського податку автоматично стають платниками єдиного податку четвертої групи. Їх реєстрація у якості платників єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру платників єдиного податку. Крім того, контролюючий орган додатково розміщує дані про таких платників на єдиному державному реєстраційному веб-порталі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та власному офіційному веб-сайті, а також на підставі наявної інформації надає підтвердження статусу платника єдиного податку.

Таким чином, суд вважає, що позивач з 01 січня 2017 року автоматично набув статусу платника єдиного податку четвертої групи, тому контролюючий орган був зобов'язаний внести відповідні відомості до реєстру платників єдиного податку та інформаційних мереж, однак цього не зробив, посилаючись на наявність у позивача податкового боргу з податку на додану вартість станом на 01 січня 2017 року і підпункт 291.5-1.3 пункту 291.5-1 статті 291 Податкового кодексу України.

Згідно з підпунктом 291.5-1.3 пункту 291.5-1 статті 291 Податкового кодексу України, не може бути платником єдиного податку четвертої групи суб'єкт господарювання, який станом на 1 січня базового (звітного) року має податковий борг, за винятком безнадійного податкового боргу, який виник внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

У разі ж наявності в контролюючого органу підстав вважати, що позивач не може бути платником єдиного податку, він, згідно з пунктом 299.10 статті 299 Податкового кодексу України, може прийняти рішення про анулювання реєстрації суб'єкта господарювання як платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку, що відповідачем зроблено не було.

Суд звертає увагу, що наявність боргу на перше січня поточного року є підставою для відмови у набутті статусу платника єдиного податку лише для тих, хто вперше набуває цей статус.

Отже, оскільки, позивач у даному випадку з 01 січня 2017 року автоматично став платником єдиного податку четвертої групи, тому норми підпункту 291.5-1.3 пункту 291.5-1 статті 291 щодо відмови у такій реєстрації за наявності податкового боргу до спірних правовідносин застосуванню не підлягають.

Для тих суб'єктів господарювання, які вже були платниками єдиного податку, відповідно до вимог п.8 ст. 298.2.3 Податкового кодексу України, податковий борг може бути підставою для втрати цього статусу лише у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Дана правова позиція висловлена в ухвалі від 22.11.2016 р. Донецького апеляційного адміністративного суду по справі №805/839/16-а.

Також, суд звертає увагу на те, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.03.2017 р. відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі № 805/839/16-а за касаційною скаргою Слов'янської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області та зазначено, що касаційна скарга не викликає необхідності перевірки матеріалів справи з урахуванням повноти встановлення судами фактичних обставин.

Таким чином, суд приходить до висновку про визнання протиправним спірного рішення Новокаховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Херсонській області (Каховське відділення).

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Статтями 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 8, 9, 12, 19, 158, 159, 161, 162, 163 КАС України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Новокаховської об’єднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Херсонській області від 31.03.2017 року вих. № 603/10/21-15-12-023 щодо не підтвердження фермерському господарству "МІХАЛЕВИЧ" статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2017 рік позивача;

Зобов'язати Новокаховську об’єднану державну податкову інспекцію Головного Управління ДФС у Херсонській області вчинити дії щодо включення фермерського господарства "МІХАЛЕВИЧ" до реєстру платників єдиного податку четвертої групи з 01.01.2017 року.

Присудити на користь фермерського господарства "МІХАЛЕВИЧ" судові витрати в сумі 3200 (три тисячі двісті) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Новокаховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Варняк С.О.

кат. 8