Справа № 808/1018/17
Суддя: Матяш Ольга Віталіївна
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року , о 14:25 годині,

Справа № 808/1018/17

м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого-судді Матяш О.В., розглянувши у порядку письмового провадження в м. Запоріжжя справу за адміністративним позовом Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» про стягнення суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2016 році,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду із вказаним позовом, зазначивши в заяві, що відповідно до Звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2016 рік, наданого відповідачем, середньооблікова кількість штатних працівників, які працювали у відповідача за звітний період, склала 1874 особи. Середньооблікова кількість інвалідів, відповідно до нормативу, встановленого ч. 1 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», повинна складати 75 осіб, але склала 42 особи, що є меншим, ніж встановлено нормативом. Тому за невиконання цього нормативу відповідач повинен сплатити адмі-ністративно-господарські санкції у розмірі 1810035,81 гривень й пеню у розмірі 905,02 гривень. Просить стягнути з відповідача адміністративно-господарські санкції та пеню у розмірі 1810940,83 гривень.

В судове засідання представник позивача не з’явився, до його початку надав клопотання про розгляд справи без його участі. Позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, до його початку надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Позов не визнає з підстав, викладених в письмових запереченнях, в яких зазначив, що підприємством здійснено всі законодавчо встановлені заходи для виконання нормативу працевлаштування інвалідів. Проте, не дивлячись на всі здійснені заходи, норматив з працевлаштування інвалідів в 2016 році підприємству виконати не вдалося. Просить відмовити в позові.

Згідно із ч.4 ст.122 КАС України, «особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами». У зв’язку з наведеним суд розглянув справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши наявні у справі докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на таке: судом встановлено, що 01.02.2017 ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» подало позивачу звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2016 рік, затверджений наказом Мінпраці України № 42 від 10.02.2007, відповідно до якого середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу становила 1874 особи, з них середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність – 42 особи. Кількість інвалідів– штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, - 75 осіб. Фонд оплати праці штатних працівників – 102788,1 тисяч гривень, середньорічна заробітна плата штатного працівника – 54849,57 гривень, сума адмі-ністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів – 1810035,81 гривень.

За невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2016 році Запорізьким обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів застосовано до відповідача адміністративно-господарські санкції у розмірі 1810035,81 гривень (54849,57 гривень х (75-42). Крім того, нарахована пеня у розмірі 905,02 гривень (1810035,81 х 0,05% (розрахунковий розмір пені) = 905,02 гривень х 1 (кількість днів).

Відповідно до ч. 8 ст. 69 Господарського кодексу України, підприємство з правом найму робочої сили забезпечує визначену відповідно до закону кількість робочих місць для працевлаштування неповнолітніх, інвалідів, інших категорій громадян, які потребують соціального захисту. Відповідальність підприємства за невиконання даної вимоги встановлюється законом.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» № 875-ХІІ від 21.03.1991 (далі – Закон № 875-ХІІ), забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Підприємства, установи, організації зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 3 ст. 18 Закону №875-ХІІ).

Відповідно до ч. 1 ст. 19 цього Закону, для підприємств, установ, організацій установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік.

Підприємства самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення (ч. 2 ст. 19 Закону № 875-ХІІ). Підприємства самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць, виходячи з вимог ст. 18 цього Закону (ч. 3 ст. 19 Закону № 875-ХІІ). Відповідно до ч. 3 ст. 18-1 останнього, державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

Судом встановлено, що «Запоріжгаз» є юридичною особою та відноситься до категорії суб’єктів підприємницької діяльності, яким, відповідно до ст. 19 Закону № 875-ХІІ, встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів, який у відповідача повинен складати 75 робочих місць, про що і зазначено в Звіті про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2016 рік.

Частиною 1 статті 20 Закону № 875-ХІІ передбачено, що підприємства, установи, організації, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Матеріали справи підтверджують факт невиконання відповідачем нормативу працевлаштування інвалідів та обґрунтованість розрахунку суми адміністративно-господарських санкцій, здійсненого позивачем. Водночас, загальні принципи застосування відповідальності за правопорушення у сфері господарської діяльності визначені Господарським Кодексом України, відповідно до ч. 1 ст. 218 якого, підставою для господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частиною 2 ст. 218 ГК передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Закон України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» покладає на підприємство обов'язок створити, атестувати належним чином робочі місця для працевлаштування інвалідів та повідомити про це органи державної служби зайнятості, а ті, в свою чергу, зобов'язані направити підприємству на працевлаштування інвалідів, а тому суд вважає, що на підприємства покладено обов'язок по забезпеченню певної кількості робочих місць для працевлаштування інвалідів, а не обов'язок їх безпосереднього працевлаштування.

Як вбачається з поданих сторонами документів, на виконання нормативу створення робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідачем у 2016 році вживалися всі можливі і залежні від нього заходи для працевлаштування інвалідів.

Зокрема, судом встановлено, що відповідач на протязі 2016 року подавав до Запорізького МЦЗ звітність (інформацію про попит на робочу силу (вакансії) за формою № 3-ПН на січень - липень, листопад, грудень 2016 року, де зазначалася інформація про наявність робочих місць для інвалідів.

Судом встановлено, що відповідач регулярно протягом 2016 року розміщував оголошення про наявність вакантних місць для працевлаштування інвалідів у пресі, а саме в газеті «МИГ» (копії відповідних аркушів сторінок із газет долучені до матеріалів справи).

Крім того, головою правління 02.01.2013 видано Наказ «Про організацію роботи щодо працевлаштування інвалідів» №04-од та затверджено перелік професій і посад, на яких може використовуватись праця інвалідів.

Процедуру подання підприємствами, в яких за основним місцем роботи працює вісім і більше осіб, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів відділенням Фонду соціального захисту інвалідів та інформації про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів центру зайнятості визначає Порядок подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №70 від 31.01.2007 (далі – Порядок №70). Відповідно до абз. 3 п. 2 останнього, інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платники страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 50 Закону України «Про зайнятість населення», роботодавці зобов'язані своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про попит на робочу силу (вакансії).

Порядок подання форми звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» затверджено наказом Міністерства соціальної політики України №316 від 31.05.2013 (далі – Порядок №316), відповідно до п. 2.1 якого форма подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше 10-ти робочих днів з дати відкриття вакансії(й). Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Судом встановлено, що в 2016 році відповідач подав до Запорізького МЦЗ звіт за формою №3-ПН “Інформація про попит на робочу силу (вакансії)”, в якому надавав інформацію про наявність вакантних посад для працевлаштування інвалідів. Враховуючи, що з моменту подання відповідачем звітності - 01.02.2017 - кількість вакантних посад для працевлаштування інвалідів на підприємстві в 2017 році не змінювалася, тому, відповідно до вимог чинного законодавства, необхідності в поданні щомісячного звіту за формою №3-ПН не було.

Варто зазначити, що, не дивлячись на всі заходи, прийняті відповідачем, норматив працевлаштування інвалідів не вдалось виконати. Але суд вважає, що сукупність названих обставин свідчить, що ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» вжито всі належні заходи щодо пошуку та працевлаштування інвалідів, що виключає підстави для застосування санкцій, передбачених ст. 20 Закону № 875-XII.

Стосовно нарахування пені суд зазначає наступне: ч. 2 ст. 20 Закону № 875-ХІІ передбачено, що порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Оскільки суд вважає, що позивачем не доведено правомірності застосування до відповідача адміністративно-господарських санкцій, відповідно, вимога про стягнення пені є такою, що не відповідає нормам ст. 20 Закону № 875-ХІІ, а тому не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивачем не доведено умисного порушення ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» вимог Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні». Тому суд вважає, що в позові необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.17,158-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у позові відмовити.

Постанова може бути оскаржена у Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд через Запорізький окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання постанови шляхом подання апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, що її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Матяш