Справа № 630/80/17
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 р. Справа № 630/80/17
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Яковенка М.М.

суддів: Лях О.П., Старосуда М.І.

секретарі судового засідання: Жданюк А.О.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представник відповідача: Файзрахмсанова Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Люботинського міського суду Харківської області від 07 квітня 2017 року по справі № 630/80/17 за позовом ОСОБА_3 до Люботинської міської ради Харківської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Люботинського міського суду Харківської області з позовом до Люботинської міської ради Харківської області в якому просив;

визнати протиправною бездіяльність Люботинської міської ради Харківської області, що полягає у неприйнятті на XXIII сесії Люботинської міської ради VII скликання, яка відбувалася 27 грудня 2016 року, рішення про затвердження проекту землеустрою земельної ділянки площею 0,2200 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та про передачу земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_3;

зобов'язати Люботинську міську раду Харківської області на найближчому засіданні сесії повторно розглянути заяву ОСОБА_3 та додані до неї документи про передачу у власність земельної ділянки площею 0,2200 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою земельної ділянки площею 0,2200 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_3;

стягнути на користь позивача із Люботинської міської ради Харківської області сплачений ним судовий збір.

Постановою Люботинського міського суду Харківської області від 07 квітня 2017 року відмовлено в задоволенні позову (а.с. 86-87).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, пославшись на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції, прийняту з порушенням норм матеріального та процесуального права, без належної оцінки доказів і встановлення обставин у справі, просив постанову суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Представник позивача наполягав на задоволенні апеляційної скарги. Зазначив, що до теперішнього часу рішення відносно позивача так прийнято не було.

Представник відповідача заперечував проти апеляційної скарги та наполягав на залишенні її без задоволенні. Вважає, що бездіяльності в діях ради немає, суд позбавлений можливості зобов'язувати колегіальний орган, який не набирає достатніх голосів прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, що рішенням II сесії Люботинської міської ради VII скликання № 122 від 22.12.2015 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_3» йому було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою земельної ділянки орієнтовною площею 0,2200 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, згідно з рішенням V сесії Люботинської міської ради VII скликання від 23 лютого 2016 року №73).

На підставі зазначеного рішення, а також договору № 108/15-9/2 від 29.12.2015 року в TOB «СКІФ» позивачем здійснено замовлення розробки проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки.

Розроблений проект землеустрою був погоджений в Управлінні держгеокадастру у Харківському районі Харківської області, що підтверджується висновком № 208/41-16 від 31.03.2016 року.

Також проект землеустрою був погоджений у відділі з питань містобудування та архітектури Люботинської міської ради, що підтверджується відповідним висновком № 150 від 25.05.2016 року.

Після цього 07.07.2016 року позивач звернувся до Люботинської міської ради із заявою про затвердження проекту землеустрою та прийняття рішення про передачу земельної ділянки йому у власність.

Листом від 12.09.2016 року за вих. № 03-36/3687 за підписом міського голови м. Люботин ОСОБА_5 позивача було повідомлено, що проект рішення «Про передачу у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_3» був винесений на розгляд постійних депутатських комісій та засідання Колегії ради, яке відбулося 26.08.2016 року, однак питання було виключене з порядку денного сесії, у зв'язку з тим, що на засіданні постійної депутатської комісії з питань містобудування, будівництва, земельних відносин та охорони природного середовища даний проект рішення був знятий з розгляду.

04.11.2016 року позивач повторно звернувся до Люботинської міської ради із заявою про затвердження проекту землеустрою та прийняття рішення про передачу земельної ділянки йому у власність.

Листом Люботинської міської ради від 04.01.2017 року за вих. № 03-36/44 позивача було повідомлено, що проект рішення «Про передачу у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_3» був винесений на розгляд XXIII сесії Люботинської міської ради VII скликання, яка відбулася 27.12.2016 року, однак проект рішення був відхилений, як такий, що не набрав достатньої кількості голосів. За результатами голосування зазначений проект рішення отримав голосів депутатів «за» - 2, «проти» - 17, «утрималось» - 10.

Здійснюючи апеляційний перегляд колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно ч. 9 статті 118 Земельного кодексу України, якою визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки га надання її у власність.

Враховуючи, що зазначеною нормою права фактично встановлений обов'язок органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки у власність, за наявності погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки затвердити поданий йому проект землеустрою і прийняти рішення про надання земельної ділянки у власність, оскільки іншого альтернативного варіанту поведінки органу місцевого самоврядування зазначена норма права не передбачає, а також з огляду на положення ч. 2 ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, таким чином суд апеляційної інстанції погоджується з доводами сторони позивача, що неприйняття Люботинською міською радою 27.12.2016 р. на XXIII сесії рішення про надання земельної ділянки йому у власність за наявності погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, є бездіяльністю відповідача.

Крім того, як було встановлено в судовому засідання на час розгляду справи, стороною відповідача так і не було прийнято будь-якого рішення з приводу спірного питання позивача. Депутати міськради не проголосували за погодження проекту та не прийняли жодного рішення з цього приводу, ні про задоволення ні про відмову у цьому.

Відповідно до висновків Верховного Суду України викладені в постанові від 16.09.2015 року у справі № 21-1465а15 щодо ефективного способу захисту порушеного права, а також відсутність в даному випадку дискреційних повноважень відповідача, позивач заявив обґрунтовані вимоги щодо необхідності зобов'язати Люботинську міську раду на найближчому засіданні сесії прийняти рішення про відведення земельної ділянки йому у власність. У інший спосіб, здійснити захист прав позивача фактично неможливо. Відповідач продовжує ухилятися від виконання покладеного на нього законом обов'язку в межах спірних правовідносин, і в даному випадку жодного значення який орган (одноособово чи колегіально), як суб'єкт владних повноважень здійснює порушення.

Суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану постанову, повністю проігнорував доводи позивача, і в порушення вимог, вказаної вище ст. 159 КАС України та положень п. 9 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7, не мотивував своє рішення.

Люботинським міським судом Харківської області взагалі не взято до уваги вимоги ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України. Суд в оскаржуваній постанові не навів мотивів, чому вирішуючи спір, не застосував зазначену норму права.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що зі сторони Люботинської міської ради не було допущено бездіяльності, оскільки проект рішення про передачу земельної ділянки позивачу у власність був розглянутий на засіданнях шести постійних депутатських комісій впродовж 20-22 грудня 2016 року та окремо на засіданні колегії Люботинської міської ради Харківської області від 23 грудня 2016 року. Також проект рішення розглядався на пленарному засіданні Люботинської міської ради Харківської області від 27 грудня 2016 року.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції послався на положення ст. 60 Регламенту Люботинської міської ради, відповідно до якої проект рішення Ради вважається відхиленим, якщо на його підтримку не отримано необхідної кількості голосів депутатів Ради. Таке відхилення проекту рішення Ради заноситься до протоколу пленарного засідання Ради. Відхилений проект рішення Ради знімається з розгляду. Відхилений Радою проект рішення Ради або проект рішення Ради, що повторює його за суттю, не може бути внесений на розгляд поточної та наступної чергової за нею сесій Ради.

Також суд зазначив, що позивач повторно не звертався до Люботинської міської ради із відповідною заявою про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки йому у власність.

Саме з цих підстав суд першої інстанції суд відмовив у задоволенні позову.

В той же час, судом не враховано, що позивач ОСОБА_3 двічі звертався до відповідача із відповідними заявами про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки йому у власність.

За результатами розгляду першої заяви позивача, поданої 07.07.2016 року, питання про передачу земельної ділянки позивачу у власність взагалі не було винесено на розгляд сесії і знято з порядку денного.

За результатами розгляду другої заяви, поданої 04.11.2016 року, будь-якого рішення по суті заяви не прийнято взагалі.

Обґрунтовуючи свою відмову у задоволенні позову та пославшись виключно на положення ст. 60 Регламенту Люботинської міської ради, суд першої інстанції, окрім того, що проігнорував положення ч. 9 ст. 118 Земельного Кодексу України, також не взяв до уваги положення ст. 55. Регламенту Люботинської міської ради, відповідно до якої, якщо при проведенні голосування з певного питання порядку денного Ради рішення не прийняте, повторне голосування (переголосування) можливе за умови прийняття щодо цього процедурного рішення. Якщо проект рішення Ради не прийнятий і після повторного голосування (переголосування), то він знімається з розгляду.

Відповідно до ст. 62 Регламенту Люботинської міської ради рішення з процедурних питань приймається Радою за підтримки однієї третини депутатів Ради від загального складу Ради. Процедурними вважаються питання регулювання роботи пленарного засідання Ради, зокрема: 1) про перерву в пленарному засіданні Ради, перенесення чи закриття пленарного засідання Ради, якщо порядок денний сесії Ради вичерпаний; 2) про встановлення обмежень у часі для виступів і дискусій у цілому; 3) про надання додаткового часу для виступу; 4) про завершення обговорювання питання; 5) про зміну черговості виступів; 6) про надання слова запрошеним на пленарне засідання Ради; 7) про невідкладність розгляду питань порядку денного сесії Ради; 8) про встановлення терміну відповіді на депутатський запит, тощо. Рішення, прийняте Радою з процедурних питань, як документ не оформлюється. Процедурні рішення фіксуються у протоколі пленарного засідання Ради.

Судом першої інстанції не враховано, що в порушення вказаної статті 55 Регламенту Люботинської міської ради після неприйняття рішення про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність позивачу, переголосування з цього питання не проводилось, і процедурне рішення про переголосування на розгляд Ради не виносилося та не приймалося, хоча відповідач не був позбавлений такої можливості, але не вчинив дій, спрямованих на прийняття рішення щодо питання, рішення по якому не було прийнято під час першого голосування.

Не прийнявши будь-якого рішення з питання надання земельної ділянки у власність позивачу, зокрема й про відмову у прийнятті такого рішення, Люботинська міська рада таким чином позбавила позивача можливості скористатись своїм правом на оскарження відмови у задоволенні його заяви.

Вирішення по суті питання про передачу земельної ділянки у власність чи відмову у цьому - є однією з форм реалізації повноважень міської ради та є владною управлінською функцією органу місцевого самоврядування. У зв'язку з цим, результатом розгляду питання має бути прийняття відповідного рішення.

Отже така бездіяльність відповідача безумовно є протиправною, оскільки вказаною вище ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України встановлено обов'язок відповідача розглянути клопотання з винесенням відповідного рішення і дана норма є спеціальною у спірних правовідносинах.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову не ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді усіх обставин справи в їх сукупності. Судом невірно не застосовано норми матеріального права, які підлягали застосуванню, а отже й порушено норми процесуального права,які вимагають від суду прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Відповідно до ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Частиною 1 ст. 9 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого:

1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України;

2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене вище колегія суддів вважає, що незастосування судом спеціальної норми, яка підлягала застосуванню, - ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України, який є законом, а отже має вищу юридичну силу, аніж Регламент ради, відсутність в оскаржуваній постанові будь-яких мотивів незастосування цієї норми, а також застосування судом норм статей Регламенту Люботинської міської ради, який є підзаконним нормативно-правовим актом та не містить спеціальних норм щодо порядку прийняття рішень про передачу земельних ділянок у власність громадянам, порушення судом норм процесуального права - є порушенням Люботинським міським судом Харківської області принципу законності, а отже прийнята постанова підлягає скасуванню, а позовні вимоги мають бути задоволені частково.

Відповідно до частини 10 та 11 ст.118 ЗК України, відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Виходячи з того, що відповідачем не прийнято жодного рішення з приводу затвердженні проекту та передачі земельної ділянки, або про відмову у цьому, то в даному випадку зобов'язувати відповідача здійснити це, є передчасним, а тому в цій частині у задоволенні вимог слід відмовити.

Надання неналежної правової оцінки встановленим фактичним обставинам справи, привело суд першої інстанції до неправильного вирішення справи та помилкового висновку про задоволення позовних вимог. Доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Враховуючи наведене, колегія суддів, з урахуванням приписів ст.202 КАС України дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування постанови суду першої інстанції із прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 2,11, 159, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 209, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову Люботинського міського суду Харківської області від 07 квітня 2017 року по справі № 630/80/17 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою задовольнити позов ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Люботинської міської ради Харківської області, що полягає у неприйнятті на XXIII сесії Люботинської міської ради VII скликання, яка відбувалася 27 грудня 2016 року, рішення про затвердження проекту землеустрою земельної ділянки площею 0,2200 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та про передачу земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_3;

Зобов'язати Люботинську міську раду Харківської області на найближчому засіданні сесії повторно розглянути заяву ОСОБА_3 та додані до неї документи про передачу у власність земельної ділянки площею 0,2200 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та прийняти рішення за наслідками такого розгляду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів, - з дня складення в повному обсязі.

У повному обсязі буде складена 16 червня 2017 року.

Головуючий суддя (підпис)Яковенко М.М.
Судді(підпис) (підпис) Лях О.П. Старосуд М.І.