Справа № 316/443/17(2-а/316/98/17)
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 червня 2017 рокусправа № 316/443/17(2-а/316/98/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Мельника В.В. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Енергодарського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 12 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Енергодарського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з дати звернення за призначенням пенсії з 24 лютого 2017 року;

- зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 24 лютого 2017 року (моменту звернення за призначенням пенсії, відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Постановою Енергодарського міського суду Запорізької області від 12 травня 2017 року адміністративний позов задоволено. Суд дійшов висновку щодо неправомірності рішення управління ПФУ щодо відмови в призначені позивачу пенсії за віком відповідно до ст.26, ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за три роки, що передують зверненню.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Енергодарського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило її скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскільки позивачу було призначено пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1, тому призначити пенсію за нормами ст. 26 з урахуванням ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» немає законних підстав.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не зявились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому відповідно до ст. 41 КАС України фіксування судового засідання не здійснюється.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що позивач перебуває на обліку в Енергодарському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області (правонаступник Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області) та отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Судом також встановлено, що з 01 січня 2004 року пенсія позивачу обчислена за нормами Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

24 лютого 2017 року позивач звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах.

Листом від 10 березня 2017 року №31/Д-1 Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області повідомило позивача про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26, з урахуванням ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до ст.ст. 26, 27 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком.

Однак, зазначений висновок суду першої інстанції суперечить нормам матеріального права, виходячи з наступного.

В Україні правове регулювання відносин пенсійного забезпечення здійснюється на підставі Основного Закону України, згідно з яким виключно законами України визначаються форми та види пенсійного забезпечення. Умови і порядок призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлюються Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і іншими законами України.

Пільги щодо виходу на пенсію за віком визначаються статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідно до якої на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку мають право працівники зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці.

З 01.01.2004 року набув чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення» і Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія за віком може призначатись як на загальних, так і на пільгових та спеціальних юридичних підставах. Під пільговим пенсіонуванням законодавець розуміє можливість вийти на пенсію за віком або в молодшому віці за загальної незмінної тривалості трудового стажу, або за одночасним зниженням вимог до віку і тривалості трудового стажу.

При цьому, пенсія за віком на загальних підставах та пенсія за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку розраховується відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а Закон України «Про пенсійне забезпечення» визначає лише право особи на пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку.

З матеріалів справи вбачається, що позивач отримує пенсію за віком, призначену відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та звернулася до відповідача з заявою про призначення йому того самого виду пенсії: пенсії за віком на умовах і в порядку, передбаченому ст. 26, ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка не передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.

При призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідачем було застосовано показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні з якої сплачено страхові внески.

Частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Тому, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи те, що позивач скористалася своїм правом на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, яка, як і пенсія за віком розраховується за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд апеляційної інстанції робить висновок про те, що відповідно до норм діючого законодавства у відповідача не було законних підстав для призначення позивачу того самого виду пенсії.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає помилковим застосування до спірних правовідносин правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 29 листопада 2016 року (справа №133/476/15-а) оскільки Верховний Суд розглянув справу за іншими відносинами, зокрема у справі, яка була предметом перегляду ВСУ, особі була призначена пенсію за вислугою років, а за призначенням пенсії за віком за Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» така особа звернулась вперше, тобто особі було призначено інший вид пенсії за іншим законом.

Таким чином, виходячи з вказаних обставин справи, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції була прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про необхідність її скасування.

Керуючись, ст. 197, ст. 198, ст. 202, ст. 205, ст. 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Енергодарського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задовольнити.

Постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 12 травня 2017 року скасувати та прийняти нову.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: С.В. Сафронова