Справа № 159/829/17
Суддя: Панасюк С. Л.
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/829/17
Провадження № 2-а/159/128/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого - судді Панасюка С.Л.,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Ковелі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (далі - «управління») про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії.

Свій позов мотивує тим, що вона набула права на пенсію за вислугою років, у зв'язку з чим з 2001 року отримує пенсію, призначену на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% середнього заробітку, який відповідає посаді заступника прокурора Ковельської міжрайонної прокуратури.

У зв'язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 року №1013, в березні 2016 року вона звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

У проведенні перерахунку пенсії їй було відмовлено.

Постановою Ковельського міськрайонного суду від 15.06.2016 року вказана відмова визнана протиправною, відповідача зобов'язано здійснити перерахунок та виплату їй пенсії з 01.04.2016 року відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 90% від розміру місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Волинської області № 18-111вих. від 18.02.2016 року.

На виконання вказаного рішення відповідач провів перерахунок, однак, обмежив розмір пенсії сумою у 10740 грн.

Відповідач вважає, що на розмір її пенсії поширюється обмеження, передбачене пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VІ від 08.07.2011 року.

Вважає вказане обмеження розміру пенсії протиправним і таким, що порушує її право на соціальний захист, а тому просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження розміру пенсії в десять прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, при перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Волинської області № 18-111вих. від 18.02.2016 року, зобов'язати відповідача здійснити з 01.04.2016 року перерахунок та виплату їй пенсії без обмеження її розміру та стягнути судові витрати по справі.

Відповідач позов не визнав, вважає, що діяв відповідно до вимог закону. Просить в позові відмовити.

Позов слід задовольнити повністю.

Судом встановлено, що позивач набула права на пенсію за вислугою років, у зв'язку з чим з 2001 року отримує пенсію, призначену на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% середнього заробітку, який відповідає посаді заступника прокурора Ковельської міжрайонної прокуратури.

У зв'язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 року №1013, в березні 2016 року позивач звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

У проведенні перерахунку пенсії їй було відмовлено.

Постановою Ковельського міськрайонного суду від 15.06.2016 року вказана відмова визнана протиправною, відповідача зобов'язано здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.04.2016 року відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 90% від розміру місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Волинської області № 18-111вих. від 18.02.2016 року.

На виконання вказаного рішення відповідач провів перерахунок, однак, обмежив розмір пенсії сумою у 10740 грн.

Відповідач вважає, що на розмір пенсії позивача поширюється обмеження, передбачене пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VІ від 08.07.2011 року.

Однак, така позиція відповідача є невірною.

Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії), прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі, зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, максимальний розмір, пенсії, в тому числі перерахованої за правилами Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів доходів громадян, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Проте, як зазначено п.2 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Слід звернути увагу на те, що процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є ч.ч.13, 18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», які змін у зв'язку із прийняттям Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» не зазнали.

Аналогічна правова позиція була висловлена також Верховним Судом України у постановах від 10 грудня 2013 року (справа №21-348а13) та від 17 грудня 2013 року (справа №21-445а13).

Відповідно до ч.2 ст.244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Наведені вище норми закону узгоджуються з висновками Конституційного Суду України, згідно з якими, зміст та обсяг досягнутих працівниками прокуратури соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Оскільки на момент виходу позивача на пенсію - 01.11.2001 року її граничний розмір не обмежувався жодним законодавчим актом, то при проведенні перерахунку він також не може бути обмежений.

Отже, позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.11, 71, 86, 94, ч. 2 ст. 99, 159, 160, 161, 162, 163, 186, ч.2 ст.244-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі ст.ст.19, 22, 58 Конституції України, суд,

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Позов ОСОБА_1 до Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про зобов'язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Волинської області № 18-111 вих. від 18.02.2016 року відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, що діяла на час призначення пенсії) у розмірі 90 відсотків місячного заробітку за відповідною посадою, з якої вона вийшла на пенсію, без обмеження суми пенсії максимальним розміром.

Зобов'язати Ковельське об'єднане управління Пенсійного фонду України провести ОСОБА_1 з 01.04.2016 року перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" (у редакції, що діяла на час призначення пенсії), виходячи з розміру 90 відсотків місячного заробітку за відповідною посадою, з якої вона вийшла на пенсію, зазначеного у довідці прокуратури Волинської області № 18-111 вих. від 18.02.2016 року, без обмеження суми пенсії максимальним розміром

Присудити ОСОБА_1 понесені нею витрати на судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

ГОЛОВУЮЧИЙ ПАНАСЮК С.Л.