Справа № 756/10840/16-а
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2017-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Ісаєнко Ю.А.;

суддів: Губської Л.В., Федотова І.В.,

за участю секретаря: Левченка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 06 квітня 2017 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Інспектора 7 роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенанта поліції Смілик Катерини Володимирівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Департамент патрульної поліції, про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 14 серпня 2016 року серії ДР №066382, закриття провадження у справі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із адміністративним позовом до Інспектора 7 роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенанта поліції Смілик Катерини Володимирівни, в якому просив суд визнати протиправними дії відповідача щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 14 серпня 2016 року серії ДР №066382, визнати вказану постанову протиправною та скасувати; провадження у справі закрити.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 06 квітня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач подав апеляційну скаргу з підстав неповного з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати постанову Оболонського районного суду м. Києва від 06 квітня 2017 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, відповідно до частини четвертої статті 196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи. У зв'язку з цим, відповідно до частини першої статті 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено колегією суддів, 14.08.2016 відповідачем стосовно позивача винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксоване не в автоматичному режимі, Серії ДР №066382, якою за порушення частини першої статті 122 КУпАП на останнього накладено штраф у розмірі 255,00 грн.

Згідно вказаної постанови, позивач 14.08.2016 о 20 годині 00 хвилин керуючи транспортним засобом Fiat Doblo на перехресті проспекту Порика/Свободи перетнув подвійну суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.3 розділу 34 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо складання вказаної постанови та саму постанову позивач звернувся до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не надано суду будь - яких доказів, які б спростували обставини, викладені в постанові про накладення адміністративного стягнення.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно частини першої статті 122 КУпАП порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг тягне за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно положень пункту 1 розділу 34 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, лінії горизонтальної розмітки мають білий колір.

Горизонтальна розмітка має таке значення, зокрема поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху (підпункт 1.3). Лінії 1.3 перетинати забороняється.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно частини першої та другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час розгляду справи судом першої інстанції, позивач в судовому засіданні пояснив, що не здійснював перетинання подвійної суцільної лінії горизонтальної дорожньої розмітки, а здійснив поворот через розрив зазначеної лінії.

Згідно частини першої статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Проте, відповідач, заперечуючи проти позову не надав жодного доказу на підтвердження обставин, які стали підставою для накладення на позивача адміністративного стягнення, зокрема інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, закріпленої на форменому одязі або службових транспортних засобах.

Разом з тим, позивачем були надані фотографії, з яких вбачається розрив однієї суцільної лінії горизонтальної дорожньої розмітки на перехресті та відсутність подвійної суцільної лінії горизонтальної дорожньої розмітки.

Згідно положень статті 222 вказаного Кодексу органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення серед яких про порушення правил дорожнього руху (частини перша статті 122).

Відповідно до частини третьої статті 254 КУпАП протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Частиною другою та четвертою статті 258 вказаного Кодексу передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 14 серпня 2016 року серії ДР №066382, є протиправною та підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині є такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо винесення зазначеної постанови, оскільки відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції мають право розглядати справи про адміністративні правопорушення та виносити постанови у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу; правомірність такої постанови перевіряється судом, за наслідками чого, у разі її неправомірності, вона визнається протиправною та скасовується.

Також, колегія суддів вважає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки в даному випадку суд не є органом, якій здійснює провадження в справі про адміністративне правопорушення.

При цьому, відповідно до положень статті 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов та прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії; зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача коштів; тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, відповідно до пункту 1 та 4 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні постанови неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального права, в зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати постанову Оболонського районного суду м. Києва від 06 квітня 2017 року та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Інспектора 7 роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенанта поліції Смілик Катерини Володимирівни про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксоване не в автоматичному режимі, від 14 серпня 2016 року Серії ДР №066382.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

(Постанову у повному обсязі складено 12.06.2017 року)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: Л.В. Губська

Суддя: І.В. Федотов

Головуючий суддя Ісаєнко Ю.А.

Судді: Федотов І.В.

Губська Л.В.